Справа № 140/16582/23
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2023-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року ЛуцькСправа № 140/16582/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач, в/ч НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності щодо нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати доходів (індексації грошового забезпечення) за період з 10.01.2019 по 28.02.2023 (всього 1480 днів); зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати на суму невиплаченої в строки заробітної плати (індексації грошового забезпечення) за весь час затримки виплати за період з 10.01.2019 по 28.02.2023 (всього 1480 днів).

В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що проходив військову службу у в/ч НОМЕР_1 з 17.12.2014 по 09.01.2019 та згідно із наказом від 09.01.2019 (по стройовій частині) був виключений зі списків особового складу військової частини.

Проте, позивачу не була нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення за період служби з 01.01.2016 по 28.02.2018, у зв`язку із чим він звернувся до суду. Рішенням суду у справі №140/7295/22 позов задоволено. На виконання рішення суду 28.02.2023 відповідач виплатив позивачу кошти в сумі 82370,83 грн. Тобто, остаточний розрахунок проведено тільки 28.02.2023.

Враховуючи доведеність факту невиплати позивачу під час звільнення суми заробітної плати (індексації грошового забезпечення), останній вважає, що має право на виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати за період з 10.10.2019 по 28.02.2023.

Повідомляє, що засобами поштового зв`язку скерував відповідачу заяву про здійснення нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку із затримкою виплати індексації грошового забезпечення за відповідний період, яка отримана відповідачем 02.05.2023, однак відповіді на таку заяву надано не було.

З наведених підстав просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 31.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.25).

Відповідач у відзиві на позов позовних вимог не визнав та підтвердив, що фактична виплата індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 року у справі №140/7295/22 відбулася лише 28.02.2023.

Вказує, що відповідачем було подано апеляційну скаргу на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 у справі №140/7295/22. Ухвалою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 28.03.2023 апеляційну скаргу було повернуто скаржнику. Відповідно рішення Волинського окружного адміністративного суду від 09.01.2023 у справі №140/7295/22 було виконано вчасно, адже воно набрало законної сили 28.03.2023 з моменту проголошення ухвали Восьмого апеляційного адміністративного суду.

За таких обставин вважає, що вимога позивача виплатити йому компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму індексації грошового забезпечення за весь час затримки такої виплати з 10.01.2019 по 28.02.2023 задоволенню не підлягає та просить у задоволенні позову відмовити повністю.

Інших заяв по суті справи не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходив військову службу за контрактом у в/ч НОМЕР_1 в період з 17.12.2014 по 09.01.2019.

Наказом командира в/ч НОМЕР_1 від 09.01.2019 №6 позивача було виключено із списків особового складу частини та знято з усіх видів забезпечення з 09.01.2019 (а.с.7).

Згідно із посвідченням серії НОМЕР_2 від 25.12.2015 позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, (а.с.6).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду 09.01.2023 у справі №140/7295/22 позов ОСОБА_1 до в/ч НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задоволено повністю: визнано протиправною бездіяльність в/ч НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення в повному розмірі за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 із встановленням січня 2008 року як базового місяця; зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 28.02.2018 включно із встановленням базового місяця січень 2008 року (а.с.8-11).

На виконання вказаного рішення суду відповідач 28.02.2023 перерахував на картковий рахунок позивача кошти у сумі 82370,83 грн (а.с.16).

Вважаючи, що несвоєчасний розрахунок при звільненні (виплата грошової індексації) дає право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати (з 10.01.2019 по 28.02.2023), позивач звернувся до суду із цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України від 19.10.2000 №2050-ІІІ «Про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон №2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок №159).

Згідно зі статтями 1, 2 Закону №2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством); соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення); сума індексації грошових доходів громадян; суми відшкодування шкоди, заподіяної фізичній особі каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди у разі втрати годувальника.

Відповідно до статей 3, 4 Закону №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться). Виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Норми Порядку №159 відтворюють положення Закону №2050-ІІІ, конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.

Отже, з наведеного слідує, що підставою для здійснення компенсації громадянам втрати частини доходів є дотримання таких основних умов: нарахування належних доходів (заробітної плати, індексації грошових доходів громадян, пенсії, соціальних виплат, стипендії); порушення встановлених строків їх виплати (як з вини, так і без вини підприємств всіх форм власності і господарювання); затримка виплати доходів на один і більше календарних місяців; зростання цін на споживчі товари і тарифи на послуги; доходи не повинні носити разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, мають компенсаторний характер. Вони спрямовані на забезпечення достатнього життєвого рівня та купівельної спроможності особи у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

За змістом статті 6 Закону №2050-ІІ, пункту 7 Порядку №159 компенсація проводиться за рахунок джерел, з яких здійснюються відповідні виплати, а саме: власних коштів - підприємствами, установами та організаціями, які не фінансуються і не дотуються з бюджету, а також об`єднаннями громадян; коштів відповідного бюджету - підприємствами, установами та організаціями, що фінансуються чи дотуються з бюджету; коштів Пенсійного фонду України, Фонду соціального страхування, Фонду загальнообов`язкового державного соціального страхування на випадок безробіття, інших цільових соціальних фондів, а також коштів, що спрямовуються на їх виплату з бюджету.

Із наведеного можна зробити висновок, що дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру.

Основною умовою для виплати громадянину компенсації, що передбачена статтею 2 Закону №2050-ІІІ та Порядком №159, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів, у тому числі індексації заробітної плати (грошового забезпечення). При цьому компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Використане у статті 3 Закону №2050-ІІІ та пункті 4 Порядку №159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.

Така правова позиція викладена Верховним Судом, зокрема у постановах від 14.04.2021 у справі №465/322/17, від 04.03.2021 у справі №520/34/17, від 20.04.2022 у справі №461/1390/16-а, від 05.07.2022 у справі №420/7633/20.

Крім того, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень статей 1-3 Закону №2050-ІІІ дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.

Такі висновки суду відповідають висновкам, наведеним у постановах Верховного Суду від 22.06.2018 у справі №810/1092/17, від 13.01.2020 у справі №803/203/17, від 29.10.2020 у справі № 280/729/19, від 29.04.2021 у справі №240/6583/20.

Отже, у випадку бездіяльності роботодавця щодо нарахування та виплати працівнику грошового забезпечення (індексації грошового забезпечення), така особа має право на компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати. При цьому донарахування належних громадянину сум компенсації втрати доходів має здійснюватися до дня фактичної виплати заборгованості, щодо якої порушені строки виплати.

Статтею 7 Закону №2050-ІІІ та пунктом 8 Порядку №159 установлено, що відмова власника або уповноваженого ним органу (особи) від виплати компенсації може бути оскаржена громадянином у судовому порядку.

У цій справі судом встановлено, що позивач був виключений зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення з 09.01.2016. Індексацію грошового забезпечення у розмірі 82370,83 грн було перераховано на його картковий рахунок 28.02.2023 (а.с.16).

Належність позивачу індексації грошового забезпечення, невиплаченої під час проходження військової служби та при звільненні, встановлено рішенням суду від 09.01.2023 у справі №140/7295/22 (а.с.8-11).

Таким чином, враховуючи наявність факту несвоєчасної виплати позивачу сум індексації грошового забезпечення, останній має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків її виплати.

Суд відхиляє доводи відповідача про те, що позивач уже звертався до суду із вимогами щодо компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати на суму індексації грошового забезпечення та рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 у справі №140/4209/23 було відмовлено у їх задоволенні, оскільки як вбачається зі змісту вказаного рішення, у задоволенні таких позовних вимог було відмовлено у зв`язку із їх передчаcністю, оскільки позивач не надав доказів звернення до відповідача із заявою про виплату компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації (а.с.12-15).

Натомість матеріалами даної справи підтверджується, що ОСОБА_1 звертався до відповідача із заявою від 28.04.2023 про здійснення нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів у зв`язку із затримкою виплати індексації грошового забезпечення за період з 10.01.2019 по 28.02.2023 (а.с.17-18), яка була надіслана на адресу в/ч НОМЕР_1 та отримана відповідачем 02.05.2023 (а.с.19-20), однак, як стверджує позивач, відповіді на таку заяву надано не було.

Доказів протилежного матеріали справи не містять, оскільки у поданому відзиві на позовну заяву представником відповідача вказані обставини спростовані не були, як і не було надано відповіді за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 .

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення є протиправною.

Як наслідок, з метою поновлення порушених прав позивача та з урахуванням меж заявлених позовних вимог, наявні підстави для зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за час затримки виплати з 10.01.2019 по 28.02.2023 (день проведення остаточного розрахунку з позивачем).

При цьому аргументи відповідача про те, що нараховані позивачу кошти були виплачені своєчасно після набрання законної сили рішення суду у справі №140/7295/22 є безпідставними, оскільки компенсація, передбачена Законом №2050-ІІІ, виплачується у разі порушення строків виплати доходу (нарахованих сум індексації), а не виконання рішення суду.

Таким чином, враховуючи встановлені обставини у справі, суд дійшов висновку про задоволення позову у вказаний вище спосіб.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за весь час затримки виплати з 10.01.2019 по 28.02.2023.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати індексації грошового забезпечення за час затримки виплати з 10.01.2019 по 28.02.2023.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

Відповідач: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_4 ).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій