Справа № 400/10241/23
Суддя: Птичкіна В.В.
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2023 р. № 400/10241/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Птичкіної В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Приватного підприємства "ОСТ Лідер-Агро" до Відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області, Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови від 27.06.2023 № ПШ 018124,

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство «ОСТ ЛІДЕР - АГРО» (далі - позивач) звернулося до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Відділу державного нагляду (контролю) за безпекою на транспорті у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі відповідач-1), Державної служби України з безпеки на транспорті (далі відповідач-2), в якій просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача-1 від 27.06.2023 № ПШ 018124 про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000 грн.

На обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем-1 порядку розгляду справи; відсутність методики, згідно з якою повинен проводитись процес визначення навантаження на вісь (осі) транспортного засобу; невідповідність зважувального обладнання вимогам законодавства в сфері метрології; неможливість накладення штрафу відповідно до частини першої статті 60 Закону України від 05.04.2001 № 2344-III «Про автомобільний транспорт» (далі - Закон № 2344-III) за відсутність дозволу на перевезення подільного вантажу з перевищенням габаритно-вагових параметрів.

Ухвалою від 21.08.2023 суд відкрив провадження в адміністративній справі та постановив розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження; установив відповідачам строк для подання відзивів на позовну заяву та доказів - п`ятнадцять днів з дня вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Відповідачу-1 копія ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками вручені електронною поштою 23.08.2023 (а. с. 35), а відповідачу-2 на офіційну електронну адресу (доставлені в Електронний кабінет у системі «Електронний суд») 15.08.2023 о 14 год 27 хв (а. с. 21, 36).

Правом заперечити позовні вимоги відповідачі не скористалися, відзиви на позовну заяву не подали.

У справі відсутні відомості про неподання відповідачами відзивів з поважних причин, у зв`язку з чим суд, керуючись частиною четвертою статті 159 Кодексу адміністративного судочинства України, кваліфікував неподання відповідачами відзивів як визнання позову.

У зв`язку з відсутністю заяв сторін про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін, суд, відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розглянув справу в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Безпосередньо, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши докази, що містяться у справі, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, суд установив такі обставини справи та відповідні їм правовідносини.

27.04.2023 працівники Відділу державного нагляду (контролю) у Одеській області Державної служби України з безпеки на транспорті провели перевірку додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, а саме: транспортним засобом марки MAN державний номер НОМЕР_1 з причепом марки KRONE державний номер НОМЕР_2 .

За результатами здійснення габаритно-вагового контролю складена довідка від 27.04.2023 № 0062583, в якій зазначено, що навантаження на осі становить: 1) 6,65 тонн; 2) 8,00 тонн; 3) 9,15 тонн; 4) 9,25 тонн; 5) 9,20 тонн (а. с. 13).

Працівники Укртрансбезпеки склали акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів від 27.04.2023 № 0071644 (а. с. 14).

У пункті 10 акта № 0071644 зазначено, що осьове навантаження становить: 6,65 тонн за нормативно допустимого - 11,50 т; 8,00 т за нормативно допустимого - 11,5 т і (9,15/9,25/9,20) т за нормативно допустимого 24 т.

За результатами перевірки складений акт від 27.04.2023 № 356511 (а. с. 11).

Як зазначено в акті, «Під час перевірки виявлено порушення ст.34 ЗУ «Про автомобільний транспорт» здійснення перевезення вантажу, згідно ТТН №917496 від 26.04.2023 р перевізником ПП «ОСТ ЛІДЕР АГРО» з перевищенням вагових норм а саме фактичне навантаження на строєну вісь 27,60 т при допустимих 24,0 т, що становить 15,0 відсотків у тому числі порушення, відповідальність за які передбачена статтею 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» абз 15 ч.1 перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу».

Водій транспортного засобу ОСОБА_1 надав письмові пояснення, зазначивши в акті перевірки: «При погрузці кукурудзи не було змоги розподілить вагу равномірно так як погрузка була в па … (текст відсутній через неякісність копії) з під комбаїна в темну пору доби (ночю) відсипом досипати не було змоги».

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт відповідач-1 постановою від 27.06.2023 № ПШ № 018124 стягнув з позивача адміністративно-господарський штраф у сумі 17 000 грн за вчинення правопорушення, передбаченого абзацом 15 частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а саме: за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу.

Відповідачі не повідомляли позивача про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Суд установив цю обставину з пояснень позивача, наведених у позовній заяві, оскільки відповідачі не заперечили позовних вимог, не навели контраргументів на аргументи позивача, зокрема не заперечили і не спростували посилання позивача на неповідомлення його про час і місце розгляду справи, доказів повідомлення позивача про час і місце розгляду справи не подали.

Отже, відповідач-1 розглянув справу про порушення позивачем законодавства про автомобільний транспорт у відсутність позивача, при цьому попередньо не повідомивши його про дату, час і місце такого розгляду.

Ухвалюючи рішення у справі, суд виходить з такого.

Процедура розгляду справ про порушення законодавства про автомобільний транспорт передбачена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567).

Згідно з пунктами 25-27 Порядку № 1567, справа про порушення розглядається в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи автомобільного перевізника) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи автомобільного перевізника.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа автомобільного перевізника повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням або надсиланням на офіційну електронну адресу (за наявності).

У разі неявки уповноваженої особи автомобільного перевізника справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Тобто розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт має здійснюватися з дотриманням прав особи, яка притягається до відповідальності, зокрема за умови попереднього її повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідач-1 порушив процедуру розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, не забезпечивши повідомлення позивача про розгляд справи у спосіб, передбачений пунктом 26 Порядку № 1567, що порушило право позивача бути присутнім під час розгляду справи та надавати пояснення.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Суд дійшов переконання, що оскаржувана постанова прийнята відповідачем-1 без урахування права особи на участь у процесі прийняття рішення.

За приписами частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Як зазначено вище, відповідачі не подали доказів повідомлення відповідачами позивачу про час і місце розгляду справи.

Відповідачі без поважних причин не подали відзиви на позовну заяву, не заперечили аргументів позивача, зокрема про неповідомлення його про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, взагалі не подавши жодного доказу.

Тим самим відповідачі не виконали обов`язок доказування, покладений на них частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України як на суб`єктів владних повноважень.

Неповідомлення позивача про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт є істотним порушенням відповідачем-1 процедури розгляду справи, яке позбавило позивача права брати участь у її розгляді і доводити суб`єкту владних повноважень свою позицію.

За такого суд погодився з аргументом позивача про те, що оскаржувана позивачем постанова про накладення штрафу прийнята з порушенням установленого порядку.

На підставі зазначеного вище суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова про накладення штрафу є протиправною і підлягає до скасування.

Отже, позовні вимоги належить задовольнити.

Надаючи відповідь на інші аргументи позивача, суд зазначає таке.

Щодо того, що акт перевірки не містить відомостей щодо вимірювального обладнання, яким здійснювалося зважування.

Порядок № 1567 не зобов`язує Укртрансбезпеку зазначати відомості про зважувальне обладнання (ваги) в акті перевірки, про що свідчить, серед іншого форма акта проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом (додаток № 3 до цього Порядку).

Акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів, довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю, постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу також складаються за затвердженою формою і не містять графи, яка б визначала марку, модель та заводський номер вимірювально-зважувального обладнання тощо.

Щодо простроченості повірки вагів, якими здійснювалося зважування.

На обґрунтування цього доводу позивач посилається на свідоцтво про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № ПМ32704921 (а. с. 29). Як зазначає позивач, копія свідоцтва була надана Відділом державного нагляду (контролю) у Одеській області Укртрансбезпеки у відповідь на адвокатський запит представника позивача.

Сторони не подали суду доказів того, що зважування проводилося з використанням саме тих вагів, про повірку яких надана копія свідоцтва (зокрема, талону зважування, в якому зазначається номер вагів).

У зв`язку з цим суд позбавлений можливості оцінити стан повірки обладнання, яким проводилося зважування транспортного засобу марки MAN державний номер НОМЕР_1 з причепом марки KRONE державний номер НОМЕР_2 .

Окремо суд зауважує, що надана позивачем копія свідоцтва навпаки підтверджує, а не спростовує чинність станом на 27.04.2023 повірки зазначених у ньому вагів.

Зокрема, надане позивачем свідоцтво було чинним станом на дату проведення перевірки (27.04.2023) на підставі положень постанови Кабінету Міністрів України від 05.04.2022 № 412 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного стану» (далі Постанова № 412), чинної станом на дату проведення перевірки. Зокрема, така постанова передбачала, що позитивні результати періодичної, позачергової повірки та повірки після ремонту законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки, засвідчені відбитком повірочного тавра на таких засобах чи записом з відбитком повірочного тавра у відповідному розділі експлуатаційних документів та/або оформлені свідоцтвом про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, строк дії яких закінчився у період воєнного і надзвичайного стану та протягом місяця після його припинення чи скасування, чинні на період воєнного і надзвичайного стану та протягом трьох місяців після його припинення чи скасування на всій території України або в окремих її місцевостях.

Воєнний стан введений в Україні з 24.02.2022 у зв`язку з початком військової агресії рф проти України.

Постанова № 412 набрала чинності 08.04.2022 та втратила чинність 04.06.2023.

Отже, свідоцтво № ПМ32704921 про повірку зважувального обладнання було чинним станом на 27.04.2023 незважаючи на зазначену в ньому дату чинності 21.12.2022.

Посилання позивача у «Доповненнях до позовної заяви» на постанову Кабінету Міністрів України від 07.04.2023 № 440 «Деякі питання повірки законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки в умовах воєнного та надзвичайного стану» суд вважає помилковим, оскільки ця постанова набрала чинності лише з 04.06.2023.

Позивач вказує, що автомобіль позивача перевозив зерно (кукурудзу), що є сипучим вантажем і може перемішуватися всіма осяма транспортного засобу під час руху. А тому проведення зважування у русі, шляхом поосьового заїзду тягача на платформу вагів, без дотримання часу, необхідного для врівноваження сипучого (подільного) вантажу, не може дати достовірних результатів навантаження на одну вісь транспортного засобу, адже це не дозволяє врахувати перерозподіл тиску на осі та зсув центру ваги під час нахилу тягача при заїзді на платформу ваг, тоді як вантаж, в силу своїх сипучих властивостей, легко деформується та вільно переміщується під дією мінімальних сил.

Суд вказує, що відповідно до підпунктів «а» і «б» пункту 2.3 Правил дорожнього руху, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний:

а) перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу;

б) бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Крім того, автомобіль на ваги заїжджає повільно зі швидкістю 5-6 км на годину, тому така швидкість руху не може привести до зміщення вантажу.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 24.07.2019 у справі № 803/1540/16.

За такого, у разі якщо вантаж зсунувся під час транспортування, відповідальність за спричинене цим перевищення вагових параметрів повинен нести перевізник.

Позивач зазначає, що з огляду на відсутність на законодавчому рівні можливості отримання особою дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, які перевозять подільні вантажі з перевищенням габаритно-вагових параметрів, на особу не може бути накладений штраф відповідно до частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ за відсутність такого дозволу.

Суд вказує, що абзац 15 частини першої статті 60 Закону № 2344-ІІІ в редакції з 01.10.2021 передбачає відповідальність у виді штрафу за одне з таких порушень:

- перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу;

- перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10 відсотків, але не більше 20 відсотків при перевезенні подільного вантажу.

Позивач перевозив подільний вантаж, що підтверджується матеріалами справи та визнається позивачем.

Відповідач застосував до позивача штраф за перевезення вантажу з перевищенням вагових обмежень, а не за перевезення вантажу з перевищення вагових обмежень без відповідного дозволу.

Позивач вказує на відсутність методики зважування.

На переконання суду, відсутність методики не свідчить про те, що процедура зважування відбулась з порушенням норм чинного законодавства, або в зв`язку з відсутністю методики були спотворені дані зважування.

Зазначена правова позиція суду узгоджується з правовими висновками Верховного Суду, викладеними в постанові від 03.07.2019 у справі № 819/1381/16.

Суд відхилив зазначені аргументи позивача, разом з тим, як установив суд, відповідач-1 порушив процедуру розгляду справи і застосував до позивача штраф у його відсутність без попереднього повідомлення про дату, час і місце розгляду справи, що є підставою для визнання протиправною та скасування постанови від 27.06.2023 № ПШ № 018124.

Судові витрати у справі становить судовий збір, сплачений позивачем за звернення до адміністративного суду з позовною заявою в сумі 2684 грн, який на підставі частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України належить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з пунктом 10 частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, відшкодування судових витрат фізичних та юридичних осіб, на користь яких ухвалене судове рішення, є одним із основних засад (принципів) адміністративного судочинства.

Отже, задля забезпечення реального виконання рішення суду в частині стягнення судових витрат відшкодувати сплачений позивачем судовий збір належить за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті, яка, на відміну від відповідача-1, має статус юридичної особи, шляхом його стягнення за рахунок бюджетних асигнувань цього суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 2, 19, 139, 241 - 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Приватного підприємства "ОСТ Лідер-Агро" (вул. Привокзальна, 2 В, смт. Березнегувате, Баштанський район, Миколаївська область, 56209, ідентифікаційний код: 41027301) до Відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області (вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056, Державної служби з безпеки на транспорті (вул. Перемоги, 14, м. Київ, 01135, ідентифікаційний код: 39816845) задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївської області від 27.06.2023 № ПШ 018124 про застосування до Приватного підприємства «ОСТ ЛІДЕР - АГРО» адміністративно-господарського штрафу у розмірі 17000 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби з безпеки на транспорті (вул. Перемоги, 14, м. Київ, 01135, ідентифікаційний код: 39816845) на користь Приватного підприємства "ОСТ Лідер-Агро" (вул. Привокзальна, 2 В, смт. Березнегувате, Баштанський район, Миколаївська область, 56209, ідентифікаційний код: 41027301) судовий збір у сумі 2684 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Птичкіна