Справа № 420/15313/22
Суддя: Бездрабко О.І.
Дата ухвалення: 2023-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бездрабка О.І., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Національного університету "Одеська морська академія", третя особа: Міністерство освіти і науки України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовною заявою до Національного університету "Одеська морська академія" (далі - відповідач), третя особа: Міністерство освіти і науки України (далі - третя особа), в якій просить:

- визнати протиправною бездіяльність Національного університету "Одеська морська академія" щодо встановлення і виплати ОСОБА_1 щомісячної додаткової винагороди в розмірі 30000 грн., починаючи з 24.02.2022 р. по 18.07.2022 р., а також додаткової винагороди в розмірі 30000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць, починаючи з 19.07.2022 р. по 30.09.2022 р.;

- зобов`язати Національний університет "Одеська морська академія" вчинити певні дії, а саме встановити і виплатити ОСОБА_1 щомісячну додаткову винагороду в розмірі 30000 грн., починаючи з 24.02.2022 р. по 18.07.2022 р., а також додаткову винагороду в розмірі 30000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць, починаючи з 19.07.2022 р. по 30.09.2022 р.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 21.06.2018 р. між позивачем та Міністерством оборони України укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України. На підставі ч.10 ст.6 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" позивача відряджено до Національного університету "Одеська морська академія". Наказом Ректора Національного університету "Одеська морська академія" від 08.09.2011 р. № 432 позивача призначено на посаду курсового офіцера організаційно-стройового відділу, на якій проходив військову службу та одержував грошове забезпечення як військовослужбовець Збройних Сил України. З 10.03.2022 р. позивач перебуває в оперативному підпорядкуванні начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" та виконує завдання (бере участь у заходах) щодо посилення об`єктів військової інфраструктури в м.Одеса. 12.08.2022 р. звернувся до відповідача зі зверненням, в якому просив виплатити йому за період з 24.02.2022 р. по 18.07.2022 р. щомісячну додаткову винагороду в розмірі 30000 грн., а з 19.07.2022 р. і по 30.09.2022 р. додаткову винагороду в розмірі 30000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць відповідно до абз.1, п.1 Постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 р. № 168, зі змінами, внесеними Постановою від 07.07.2022 р. № 793. Відповідач не надав відповідь на звернення та не виплатив щомісячну додаткову винагороду. Вважає свої права порушеними, а бездіяльність відповідача протиправною, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 31.10.2022 р. відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву.

15.11.2022 р. відповідачем подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Ухвалою від 28.11.2022 р. позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків.

07.12.2022 р. позивач надав заяву про усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалами від 08.12.2022 р. продовжено розгляд справи № 420/15313/22 та продовжено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву та матеріалів.

13.12.2022 р. від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову. Вказує на те, що є неналежним відповідачем, оскільки позивач одночасно перебуває у підпорядкуванні Міністерства оборони України (зокрема, в оперативному підпорядкуванні Інституту Військово-Морських Сил Університету, який відноситься до сфери управління Міністерства оборони України) та у Міністерства освіти і науки України (Університеті) з 2011 року. Університет не належить до компетентних органів державної влади, яким делеговано здійснювати повноваження щодо прийняття рішень про порядок і умови виплати додаткової винагороди, видання відповідних наказів про виплату такої винагороди. З 2011 року позивач, працюючи в Університеті, щомісяця отримував належне йому грошове забезпечення у відповідності до Постанови Кабінету Міністрів України від 07.02.2001 р. № 104, якою затверджено Порядок норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби, відряджених до державних органів, установ та організацій". З прийняттям Постанови від 28.02.2022 р. № 168 зміни до Постанови від 07.02.2001 р. № 104, не вносились, тому остання не передбачає виплату щомісячної додаткової винагороди на час дії воєнного стану. Крім того, щомісячна додаткова винагорода на час дії воєнного стану не є складовою грошового забезпечення військовослужбовців та носить тимчасовий характер. Також зазначає, що згідно відповідей МОН та Мінфіну на листи відповідача, видатки для виплати додаткової винагороди згідно Постанови від 28.02.2022 р. № 168 військовослужбовцям, які відряджені до державних органів, підприємств, установ, організацій, державних або комунальних закладів освіти відповідним розпорядникам коштів не передбачені. На підставі останніх Університет не має можливості здійснити виплату додаткової винагороди. Університет є закладом вищої освіти, Ректору не делеговані повноваження щодо визначення порядку і умов виплати додаткової винагороди військовослужбовцям, які відряджено

27.12.2023 р. позивач надав до суду відповідь на відзив, в якому вказує, що має рівні права на одержання додаткової винагороди на тих самих умовах, на яких отримують таку винагороду інші військовослужбовці Збройних Сил України, зокрема, які проходять службу в Інституті Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" та вказує на помилковість доводів відповідача про відсутність правових підстав для видання наказу про встановлення додаткової винагороди позивачу.

Ухвалою від 09.01.2023 р. провадження у справі зупинено до набрання законної сили рішенням Верховного Суду по зразковій справі № 260/3564/22.

Ухвалою від 18.10.2023 р. провадження у справі поновлено у зв`язку із набранням законної сили рішенням Верховного Суду по зразковій справі № 260/3564/22.

23.10.2023 р. відповідач надав письмові пояснення у зв`язку із поновленням провадження, в яких вказав на відмінності між обставинами справи № 260/3564/22 та справи, що розглядається. Зокрема, згідно Порядку виплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану військовослужбовцям, який визначений розділом XXXIV Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260, право на щомісячну додаткову винагороду у розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць починаючи з 24.02.2022 р., мають військовослужбовці Збройних Сил України, які виконують бойові (спеціальні) завдання згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) (в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання бойових (спеціальних) завдань). Позивач в період з 24.02.2022 р. по 10.06.2022 р. бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими наказами (розпорядженнями) в Університеті не виконував, ректор наказів з цього приводу не видавав. З 09.03.2022 р. позивач перебував у підпорядкуванні Міністерства оборони України, зокрема, у оперативному підпорядкуванні начальника Інституту Військово-Морських Сил Університету, який в свою чергу має повноваження на видання наказів (розпоряджень) про виконання/покладання бойових (спеціальних) завдань на військовослужбовців. Також відповідач посилається на положення окремого доручення Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2022 р. та наказ Міністерства оборони України від 25.01.2023 р. № 44, які вказують на необхідність підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у виконанні бойового (спеціального) завдання для отримання спірної додаткової винагороди.

31.10.2023 р. відповідач надав до суду додаткові пояснення по справі, в яких просив звернути увагу на особливості та відмінності даної справи від справи № 260/3564/22.

01.11.2023 р. позивач надав до суду заперечення, в якому спростував проти доводів та аргументів відповідача, викладених у письмових поясненнях. Вказує, що Постанова № 168 не містить приписів, що обмежують право на одержання додаткової винагороди, зокрема й військовослужбовців Збройних Сил України, які відряджені до державних закладів освіти. Перебування позивача в оперативному підпорядкуванні начальника Інституту Військово-Морських Сил Університету означає лише юридичну залежність з окремих питань та непідпорядкованість йому в інших формах. Виплата ж грошового забезпечення провадиться за рахунок коштів тих державних органів, установ та організацій, до яких відряджені військовослужбовців. Також зазначає, що Постанова № 168 є спеціальним нормативно-правовим актом, який діє у чітко визначений проміжок часу - в період дії воєнного стану, а тому є обов`язковою для виконання. Також вказує, що положення окремого доручення Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2022 р., які стосуються порядку і умов нарахування 100 000 грн. ураховують відомче діловодство (бойові накази, розпорядження, донесення, рапорти, довідки) та специфіку завдань, що виконують тільки військові формування Збройних Сил України. Тому дане доручення не поширює свою дію на Університети Міністерства оборони України. Крім того, позивач відхиляє посилання відповідача на наказ Міністерства оборони України від 25.01.2023 р. № 44, оскільки він набрав чинності з 01.02.2023 р. та не може застосовуватись до спірних відносин між сторонами.

07.11.2023 р. позивач надав до суду додаткові пояснення, в яких заперечив проти доводів та аргументів, викладених у додаткових поясненнях відповідача.

Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки від сторін не надходило заяв про розгляд справи в судовому засіданні, суд розглядає справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про необґрунтованість позовних вимог виходячи з наступного.

Судом встановлено, що капітан 3 рангу ОСОБА_1 з 08.09.2011 р. по 30.09.2022 р. проходив військову службу на посаді курсового офіцеру організаційно-стройового відділу Національного університету "Одеська морська академія".

21.06.2018 р. Міністерством оборони України з ОСОБА_1 укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Розпорядженням Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 09.03.2022 № 30-Р, з метою виконання завдань (заходів) щодо посилення об`єктів військової інфраструктури (військових містечок, пунктів базування, сховищ тощо) в м. Одесі, наказано начальнику Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" з 10.03.2022 р. (до окремого розпорядження) прийняти в оперативне підпорядкування особовий склад організаційно-стройового відділу Національного університету "Одеська морська академія"; залучити працівників визначеного підрозділу, в тому числі й позивача, до виконання завдань (заходів) щодо охорони та оборони об`єктів військової інфраструктури в м.Одеса.

Наказом начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" від 10.03.2022 р. № 58, з 10.03.2022 р. окремих працівників університету, у тому числі і позивача, прийнято в оперативне підпорядкування начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія".

Листом Національного університету "Одеська морська академія" від 10.05.2022 р. №60/589 повідомлено Міністерство освіти і науки України та Кабінет Міністрів України щодо необхідності вирішення питання щодо виділення додаткового фінансування на 2022 рік за кодом економічної класифікації видатків 2112 "грошове забезпечення військовослужбовців" та 2120 "нарахування на заробітну плату" для виплати грошового забезпечення військовослужбовцям організаційно-стройового відділу Національного університету "Одеська морська академія".

Листом Міністерства освіти і науки України від 26.05.2022р. № 1/5590-22 повідомлено Національний університет "Одеська морська академія" про відсутність у міністерства видатків для виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України.

Листом Національного університету "Одеська морська академія" від 30.05.2022 р. № 60/589 повідомлено Міністерство фінансів України щодо необхідності вирішення питання щодо виділення додаткового фінансування на 2022 рік за кодом економічної класифікації видатків 2112 "грошове забезпечення військовослужбовців" та 2120 "нарахування на заробітну плату" для виплати грошового забезпечення військовослужбовцям організаційно-стройового відділу Національного університету "Одеська морська академія".

Листом Міністерства фінансів України від 29.06.2022р. № 07010-05-10/13795 повідомлено Національний університет "Одеська морська академія", що військовослужбовців, відряджених для роботи на підприємства, установи, організації, заклади освіти, не включено до категорій осіб, яким виплачується додаткова винагорода у розмірі 30000 грн.

08.08.2022 р. позивач звернувся до відповідача із зверненням, в якому просив виконати вимоги п.1. постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2023 р. № 168 та виплатити за період з 24.02.2022 р. по 18.07.2022 р. щомісячну додаткову винагороду в розмірі 30000 грн., а з 19.07.2022 р. і по дату звернення додаткову винагороду в розмірі 30000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць.

Наказом Ректора Національного університету "Одеська морська академія" від 28.09.2022 р. № 373 "Про звільнення з посади капітана 3 рангу ОСОБА_1 " позивача з 30.09.2023 р. звільнено з посади курсового офіцера організаційно-стройового відділу та направлено у розпорядження Міністерства оборони України;

В даному наказі зазначено, що позивач додатковою винагородою у розмірі 30000 грн. щомісячно, згідно вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2023 р. № 168, за весь період нарахування не забезпечувався.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступних приписів законодавства.

Відповідно до ст.17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Відповідно до ст.1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Статтею 1 Закону України "Про Збройні Сили України" визначено, що Збройні Сили України - це військове формування, на яке відповідно до Конституції України покладаються оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності.

Збройні Сили України забезпечують стримування збройної агресії проти України та відсіч їй, охорону повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України у випадках, визначених законом, беруть участь у заходах, спрямованих на боротьбу з тероризмом.

З`єднання, військові частини і підрозділи Збройних Сил України відповідно до закону можуть залучатися до здійснення заходів правового режиму воєнного і надзвичайного стану, безпеки та захисту критичної інфраструктури, здійснення заходів щодо поводження з військовополоненими в особливий період, заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, організації та підтримання дій руху опору, проведення військових інформаційно-психологічних операцій, боротьби з тероризмом і піратством, заходів щодо здійснення захисту життя, здоров`я громадян та об`єктів (майна) державної власності за межами України, забезпечення їх безпеки та евакуації (повернення), посилення охорони державного кордону, захисту суверенних прав України в її виключній (морській) економічній зоні та на континентальному шельфі та їх правового оформлення, забезпечення безпеки національного морського судноплавства України у відкритому морі чи в будь-якому місці поза межами юрисдикції будь-якої держави, заходів щодо запобігання розповсюдженню зброї масового ураження, протидії незаконним перевезенням зброї і наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів у відкритому морі, ліквідації надзвичайних ситуацій природного і техногенного характеру, кризових ситуацій, надання військової допомоги іншим державам, а також брати участь у міжнародному військовому співробітництві, міжнародних антитерористичних, антипіратських та інших міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки на підставі міжнародних договорів України та в порядку і на умовах, визначених законодавством України.

Згідно ч.10 ст.6 Закону № 2232-XII військовослужбовці Збройних Сил України та інших військових формувань можуть бути відряджені до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних закладів освіти для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі. Перелік посад, що заміщуються військовослужбовцями у таких державних органах, на підприємствах, в установах, організаціях, а також державних та комунальних закладах освіти, затверджується Президентом України.

Президент України Указом від 03.05.2017 р. № 126/2017 затвердив Перелік посад, що заміщуються військовослужбовцями Збройних Сил України, інших військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення у державних органах, на підприємствах, в установах, організаціях, а також державних та комунальних навчальних закладах, та граничних військових звань за цими посадами У цьому переліку є, серед інших, посади в установах та організаціях, що належать до сфери управління Міністерства освіти і науки України, зокрема й курсового офіцера, капітана третього рангу в Національному університеті "Одеська морська академія"

Відповідно до п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 07.02.2001 р. № 104 "Про порядок і норми грошового та матеріального забезпечення військовослужбовців Збройних Сил, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, інших військових формувань, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби, відряджених до державних органів, установ та організацій", військовослужбовцям, особам начальницького складу органів внутрішніх справ та Державної кримінально-виконавчої служби, відрядженим до державних органів, установ та організацій, виплачується грошове та здійснюється матеріальне забезпечення, передбачене законодавством для військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, особового складу органів внутрішніх справ та Державної кримінально-виконавчої служби.

При цьому грошове забезпечення виплачується виходячи з окладів за посадами, займаними зазначеними особами в державних органах, установах та організаціях, до яких вони відряджені, інших виплат, установлених для відповідних працівників цих органів, установ та організацій, а також окладів за військовими (спеціальними) званнями і надбавки за вислугу років у розмірах і порядку, визначених законодавством для військовослужбовців, осіб начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби.

Виплата одноразової грошової винагороди за підтримання високої бойової готовності військ, зразкове виконання службових обов`язків і бездоганну дисципліну відрядженим військовослужбовцям не провадиться.

Виплата грошового забезпечення провадиться за рахунок коштів тих державних органів, установ та організацій, до яких відряджені зазначені військовослужбовці, особи начальницького складу органів внутрішніх справ, Державної кримінально-виконавчої служби.

За відрядженими особами зберігаються всі види матеріального забезпечення за попереднім місцем служби, гарантії щодо соціального захисту, передбачені законодавством, за рахунок бюджетів Збройних Сил, інших військових формувань, органів внутрішніх справ, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної кримінально-виконавчої служби.

Пунктом 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплата грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України Президент України Указом від 24.02.2022 р. № 64/2022 ввів в Україні воєнний стан з 5 години 30 хвилин 24.02.2022 р. строком на 30 діб. Цей указ затверджений Законом України від 24.02.2022 р. № 2102-IX.

Надалі воєнний стан неодноразово продовжувався (востаннє строк дії воєнного стану в Україні продовжений з 05 години 30 хвилин 18.08.2023 р. строком на 90 діб згідно з Указом Президента від 26.07.2023 р. № 451/2023) і діє дотепер.

Крім цього, у зв`язку з військовою агресією рф проти України та з метою забезпечення оборони держави, підтримання бойової і мобілізаційної готовності Збройних Сил України та інших військових формувань, Президент України Указом від 24.02.2022 р. № 69/2022 оголосив загальну мобілізацію упродовж 90 діб.

У п.2 Указу Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 (в первинній редакції) зазначено: військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

За п.4 Указу Президента України від 24.02.2022 р. № 64/2022 Кабінету Міністрів України невідкладно: 1) ввести в дію план запровадження та забезпечення заходів правового режиму воєнного стану в Україні; 2) забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних із запровадженням правового режиму воєнного стану на території України.

Відповідно до ст.1 Закону України від 12.05.2015 р. № 389-VIII "Про правовий режим воєнного стану" (далі - Закон № 389-VIII) воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно з п.6 Указу Президента України від 24.02.2022 р. № 69/2022 "Про загальну мобілізацію" Кабінету Міністрів України [доручено] забезпечити фінансування та вжити в межах повноважень інших заходів, пов`язаних з оголошенням та проведенням загальної мобілізації.

На виконання цих указів Президента України Кабінет Міністрів видав постанову "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 р. № 168 , відповідно до п.1 якої (в первинній редакції) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

19.07.2022 р. набрали чинності зміни до Постанови № 168, внесені Постановою від 07.07.2022 р. № 793, а саме в пункті першого абзацу Постанови № 168 фразу "додаткова винагорода в розмірі 30000 грн. щомісячно" уточнено "додаткова винагорода в розмірі 30000 грн. пропорційно в розрахунку на місяць".

Порядок та умови виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України, встановленої Постановою № 168 визначені Окремим дорученням Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2022 р. (далі - Окреме доручення).

Згідно п.1 Окремого доручення під терміном "безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів" (далі бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем:

бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;

бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями; бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб) (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

здійснення заходів з виводу сил та засобів з під удару противника (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій);

виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, морськими суднами в морській, річковій акваторії (у т.ч. поза межами районів ведення бойових дій).

Пунктом 3 Окремого доручення встановлено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів: бойовий наказ (розпорядження); журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

У підставах про видання таких довідок (додаток № 1 або додаток № 2) обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення.

Згідно п.5 Окремого доручення встановлено, що виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн. або 30000 грн. здійснювати на підставі наказів, зокрема, командирів (начальників) військових частин особовому складу військової частини.

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів п.6 Окремого доручення.

Аналізуючи зміст п.1 Постанови № 168 у його взаємозв`язку з нормами п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 р. № 704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб", Окремого дорученням Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2022 р. і приписами Указів Президента України від 24.02.2022 р. № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", суд приходить до висновку, що додаткова винагорода є видом грошового забезпечення військовослужбовця, яке виплачується йому за період проходження служби під час дії воєнного стану. Ця винагорода має тимчасовий характер, а її виплата зумовлена виконанням службових обов`язків в обставинах військової агресії російської федерації проти України. Тому статус військовослужбовця сам по собі автоматично не забезпечує особі права на отримання додаткової винагороди.

Аналогічний висновок викладено в Постанові Верховного Суду від 18.10.2023 р. у справі № 420/6607/22.

Таким чином підставою для виплати додаткової винагороди, передбаченої Постановою № 168 військовослужбовцям є безпосередня участь у бойових діях або заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, що підтверджена довідкою керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець є бойовий наказ (розпорядження); журналом бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постовою відомістю (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапортом (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Як вбачається з матеріалів справи, капітан 3 рангу ОСОБА_1 з 08.09.2011 р. по 30.09.2022 р. проходив військову службу на посаді курсового офіцеру організаційно-стройового відділу Національного університету "Одеська морська академія".

На підставі розпорядження Командування Військово-Морських Сил Збройних Сил України від 09.03.2022 №30-Р, наказом начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" від 10.03.2022 р. № 58, ОСОБА_1 з 10.03.2022 р. прийнято в оперативне підпорядкування начальника Інституту Військово-Морських Сил Національного університету "Одеська морська академія" для виконання завдань (заходів) щодо охорони та оборони об`єктів військової інфраструктури в м. Одеса.

Однак, в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження безпосередньої участі позивача з 24.02.2022 р. по 30.09.2022 р. у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебування безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів. Також позивачем не надано до суду копій документів на підтвердження безпосередньої участі у виконанні виконання завдань (заходів) щодо охорони та оборони об`єктів військової інфраструктури в м. Одеса.

Суд зауважує, що виконання військовослужбовцем функціональних обов`язків за штатною посадою у закладі вищої освіти (яким є Національний університет "Одеська морська академія"), куди він відряджений відповідно до ст.6 Закону № 2232-XII, за своїм змістом і завданнями не охоплюється основними функціями військовослужбовців щодо стримування збройної агресії проти України та відсічі їй, охорони повітряного простору держави та підводного простору у межах територіального моря України, зокрема в умовах дії правового режиму воєнного стану. Тому період, протягом якого військовослужбовець не забезпечував здійснення заходів правового режиму воєнного стану, не утворює - у зіставленні з правовим статусом військовослужбовця - юридичних підстав для виплати додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 Постанови № 168.

Аналогічний висновок викладено в Постанові Верховного Суду від 18.10.2023 р. у справі № 420/16628/22.

Приписами ч.1 ст.77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (ч.2 ст.77 КАС України).

Положеннями ч.1 ст.90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Отже, з урахуванням вищенаведеного, суд дійшов до висновку про відмову задоволені позовних вимог позивача.

Керуючись ст.ст.9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 262 КАС України, суд -

вирішив:

Відмовити у задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_1 ) до Національного університету "Одеська морська академія" (65052, м.Одеса, вул. Дідріхсона, буд.8, ), третя особа: Міністерство освіти і науки України (01135, м.Київ, просп.Перемоги, буд.10, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя О.І. Бездрабко

.