Справа № 520/8808/23
Суддя: Чалий І.С.
Дата ухвалення: 2023-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 р. Справа № 520/8808/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Чалого І.С.,

Суддів: Ральченка І.М. , Катунова В.В. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2023, головуючий суддя І інстанції: Сагайдак В.В., м. Харків, повний текст складено 26.05.23 по справі № 520/8808/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області , Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 25.10.2022 № 50; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області та Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області зарахувати ОСОБА_1 періоди роботи з 16.07.1986 по 16.08.1988, з 17.08.1988 по 05.09.1989, з 01.02.1994 по 31.03.1994, з 01.04.1994 по 17.06.1999, з 18.06.1999 по 31.10.2000, з 01.11.2000 по 16.01.2002, з 17.01.2002 по 29.04.2002, з 29.04.2002 по 30.07.2004, з 05.08.2004 по 30.11.2006, з 25.04.2008 по 29.12.2012, з 02.01.2013 по 18.10.2022 до пільгового стажу для призначення пенсії відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування"; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити ОСОБА_1 призначити пенсію відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 04 жовтня 2022 року.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2023 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 25.10.2022 № 50.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (площа Соборна, буд. 3,м. Слов`янськ, Донецька область,84122, ), Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд.5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх,м. Харків,61022, ) повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", як жінці, зайнятій повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списком №2 з урахуванням висновків суду.

У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивачка подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги вказала, що замість зобов`язання зарахувати періоди роботи до пільгового стажу для призначення пенсії відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 та зобов`язання призначення пенсії відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 суд зобов`язав відповідачів розглянути питання щодо призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058. Таким чином, суд першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення у справі допустився помилки у визначенні пункту частини другої статті 114 Закону № 1058 відповідно до якої позивач має право на пенсію. Зазначає, що у період роботи позивача професія "прядильник" та "оператор чесальних апаратів" була зазначена у Списку виробництв і професій, робота на яких дає робітницям підприємств текстильної промисловості право на отримання пенсії по старості після досягнення 50 років і при стажі роботи в цих професіях не менше 20 років, затвердженому постановою Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 № 1021, у розділі "бавовняне, ватне, льняне, вовняне, шовкове, конопле-джутове, трикотажне, текстильно-галантерейне і валяльно-повстяне виробництво, текстильні цехи у виробництвах штучного і синтетичного волокна", а після прийняття Закону № 1788-ХІІ - у Списку текстильних виробництв і професій, робота на яких дає робітницям право на пенсію за віком після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 № 583. Отже, записи у трудовій книжці (вищенаведені пункти 1, 2, 4-10, 14, 15) підтверджують, що позивач дійсно працювала за професією "прядильник" та "оператор чесальних апаратів (обладнання)", що відповідає пільговій роботі текстильного виробництва. Тому, позивач має право на пенсію відповідно до п. 6 ч. 2. ст. 114 Закону № 1058. Звертає увагу, що позивач не має права на пенсію згідно п. 2 ч. 2. ст. 114 Закону № 1058, оскільки робота "прядильника" та "оператора чесальних апаратів" не є роботою із шкідливими і важкими умовами праці, що передбачена Списком № 2. Таким чином, і заява про призначення пенсії, і позовна заява стосувалась саме пенсії згідно п. 6 ч. 2. ст. 114 Закону № 1058. Також вважає безпідставними доводи суду, що зобов`язання відповідача зарахувати до стажу певні періоди роботи та призначити пенсію є втручанням в його дискреційні повноваження та виключну компетенцію.

Також не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Апеляційна скарга вмотивована тим, що згідно наданих документів та індивідуальних відомостей про застраховану особу страховий стаж на дату звернення становить 36 років 10 місяців 21 день. Пільговий стаж роботи за Списком № 2 становить 03 роки 01 місяць 20 днів.

До пільгового стажу роботи за Списком № 2 не зараховано з 01.02.1994 по 31.10.2000 за професією прядильниця підтвердити не має підстав, оскільки з наданих на Комісію документів не вбачається зайнятість у мокрому прядінні, як це передбачено Списком, а також відсутні документи щодо атестації робочих місць з зазначеної професії в прядильному виробництві; з 01.11.2000 по 16.01.2002, з 17.01.2002 по 29.04.2002, з 29.04.2002 по 30.07.2004 підтвердити не має підстав, оскільки документи про проведення атестації робочого місця по ЗТ "Ковровий комбінат "Єпос", Харківського філіалу ЗАТ Український ковровий комбінат", ТОВ "Харків-сукно" на розгляд Комісії не надані; період роботи за даними довідки про пільговий характер робіт від 10.10.2022 № 24, виданої "VLADI" ТОВ, з 02.01.2013 по теперішній час, оскільки: 1) професія "прядильник" в Списку № 2 розділу XX, підрозділу 1 "Текстильна промисловість", за кодом 20.1а постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» № 461 від 24.06.2016 не зазначена; 2) у переліку робочих місць, виробництв, професій та посад, на яких проведена атестація і санітарно-гігієнічна оцінка за умовами праці, для підтвердження прав працівників на пільгове пенсійне забезпечення, надання пільг та компенсацій за умовами праці в "VLADI" ТОВ до наказу від 25.06.2013 № 40 про результати атестації робочих місць за умовами праці у 2013 році не визначена приналежність пільгової роботи до Списку (№1 або №2); період роботи за даними довідки про пільговий характер робіт від 10.10.2022 № 44, виданої ПП "ХПТФ", з 22.02.2008 по 29.12.2012, оскільки: 1) не вірно вказано постанову Кабінету Міністрів України "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах", яка була чинна на період робіт пільгового характеру, що є порушенням пункту 20 Порядку № 637; 2) професія "прядильник" в Списку № 2 розділу XX, підрозділу 1 "Текстильна промисловість", за кодом 20.1а постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах" № 36 від 16.01.2003 відсутня; 3) до заяви не надано витягів з наказів про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до пункту 10 Наказу Міністерства праці та соціальної політики Україні від 18.11.2005 № 383 "Про затвердження Порядку застосування Списків № 1 та № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах". Враховуючи вищезазначене, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області правомірно прийнято рішення про відмову № 50 від 25.10.2022 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за роботу за Списком № 2 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого пунктом 2 частиною другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційних скарг, зважає на таке.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що позивачка подала до територіального органу ПФУ заяву про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Закон № 1058).

Вказану заяву за принципом екстериторіальності розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

25.10.2022 відповідачем прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах № 50. Позивачці відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за роботу за Списком № 2 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу передбаченого пунктом 2 частиною другої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV від 09.07.2003.

Позивач, вважаючи дії відповідача протиправними, звернулась з метою захисту своїх прав до суду.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що підтвердження пільгового стажу для призначення пільгової пенсії здійснюється на підставі даних трудової книжки, а за їх відсутності, на підставі даних уточнюючої довідки, виданої підприємством, на якому працювала особа. Відповідачем в рішенні про відмову у призначені пенсії не наведено підстав відмови у зарахуванні вказаних періодів та не вказано підстав та причин незарахування до пільгового стажу періоди роботи позивача. Суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначені записи в трудовій книжці позивача чітко містять відомості щодо характеру роботи позивача. Також, в трудовій книжці є посилання на відповідні накази, записи завірені підписом повноважної особи та печаткою, які оформлені належним чином. Відповідач мав при розгляді заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, діяти відповідно до п. 3.3 Розділу ІІІ Порядку № 22-1.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог про зобов`язаня призначити пенсію, суд першої інстанції дійшов висновку, що суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, та на свій розсуд розраховувати пільговий та страховий стаж позивача. З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд першої інстації дійшов висновку про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Колегія суддів частково погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до п. 2 ч. 2. ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV (далі - Закон № 1058), право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Водночас, відповідно до п. 6 ч. 2. ст. 114 Закону № 1058 на пільгових умовах пенсія за віком призначається робітницям текстильного виробництва, зайнятим на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затвердженим у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і за наявності стажу зазначеної роботи не менше 20 років.

Таким чином, п. 2 і п. 6 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 встановлюють право двох різних категорій громадян на пенсію за віком, а саме:

1) працівників, зайнятих повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, перелік яких передбачений Списком № 2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461.

2) робітниць текстильного виробництва, зайнятим на верстатах і машинах за Списком, затвердженим Постановою Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 № 1021 та Постановою КМУ від 12 жовтня 1922 року № 583.

Відповідач відноситься саме до другої категорії громадян, що підтверджується відповідними записами в її трудовій книжці, тому її заява мала бути розглянута на предмет наявності права на призначення пенсії, в тому числі і відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058.

В той же час, відповідно до рішення відповідача, позивачці відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

Тобто відповідач замість розгляду питання про призначення пенсії за віком відповідно до п. 6 ч. 2. ст. 114 Закону № 1058 як робітниці текстильного виробництва, зайнятим на верстатах і машинах, розглянув заяву позивачки за інших підстав, помилково квалфікувавши її право на призначення пенсії як працівника, зайнятого повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, перелік яких передбачений Списком № 2, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24 червня 2016 року № 461.

Водночас суд першої інстанції внаслідок неповного з`ясування обставин, що мають значення у даній справі, так само помилково погодився із доводами відповідача та не врахував, що право позивачки на пенсію за віком на пільгових умовах має розглядатися через призму п. 6 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058, а не в аспекті п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058.

Усуваючи такі недоліки судового розгляду, колегія суддів звертає увагу, що статтею 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ) визначено категорії працівників, які мають право на пенсію за віком на пільгових умовах.

За змістом пункту "є" статті 13 Закону № 1788-ХІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, - за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років.

Отже, робота на виробництві та за професією, зазначеними в названому пункті, на підставі закону виокремлена в окрему категорію робіт та професій серед інших, передбачених статтею 13 Закону № 1788-ХІІ, робота на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Згідно з пунктом 6 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV, правом на призначення пенсії за віком на пільгових умовах користуються робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах, - за списком виробництв, професій, затвердженим у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, - після досягнення 55 років і за наявності стажу зазначеної роботи не менше 20 років.

Відповідно до абз. 3-13 п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058, до досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки 1970 року народження і старші після досягнення ними такого віку: ..... 54 роки - з 1 жовтня 1968 року по 31 березня 1969 року.

З огляду на матеріали справи, позивач звернулася із заявою про призначення пенсії 18 жовтня 2022 року, тобто після досягнення 54 років, що свідчить наявність у неї права звертатися за призначенням пенсії.

У період роботи ОСОБА_1 професія "прядильниця" та "оператор чесального обладнання" була зазначена у Списку виробництв і професій, робота на яких дає робітницям підприємств текстильної промисловості право на отримання пенсії по старості після досягнення 50 років і при стажі роботи в цих професіях не менше 20 років, затвердженому Постановою Ради Міністрів СРСР від 10 листопада 1967 року №1021, у розділі "бавовняне, ватне, льняне, вовняне, шовкове, конопле-джутове, трикотажне, текстильно-галантерейне і валяльно-повстяне виробництво, текстильні цехи у виробництвах штучного і синтетичного волокна", а після прийняття Закону № 1788-ХІІ - у Списку виробництв і професій, робота на яких дає робітницям право на пенсію за віком після досягнення 50 років і при стажі зазначеної роботи не менше 20 років, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року № 583.

Відповідно до ч.1 ст.62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктами 1-2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

У пункті 3 Порядку №637 встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження трудового стажу приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Таким чином, лише за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Сутнісний, нормативний, цільовий підхід до розуміння положень пункту "є" статті 13 Закону №1788-ХІІ та пункту 6 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV в поєднанні із наведеними вище нормами дає підстави вважати, що призначення пільгової пенсії робітницям текстильного виробництва, зайнятим на верстатах і машинах, за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, залежить від наявності підстав та умов, передбачених саме цією нормою права, і не пов`язано з законодавчими передумовами, встановленими для інших категорій осіб, визначених статтею 13 цього Закону, які мають право на пільгову пенсію, але за умов і в порядку, передбачених окремо для кожної категорії таких осіб. Тобто, для призначення пенсії за пунктом "є" статті 13 Закону № 1788-ХІІ особа мала бути робітницею не будь-якого текстильного виробництва, а текстильного виробництва за списком виробництв і професій, затверджуваним у порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України, бути зайнятою (працювати) на верстатах і машинах, мати відповідні стаж роботи (не менше 20 років) та вік.

Згідно трудової книжки позивачки, ОСОБА_1 у період роботи 16.07.1986-16.08.1988 (2 роки 1 місяць) зарахована в прядильне виробництво прядильником у Харківське виробниче шерстяне об`єднання "Красна нить", у період роботи 17.08.1988-05.09.1989 (1 рік 18 днів) переведена в прядильне виробництво оператором чесальних апаратів у Харківське виробниче шерстяне об`єднання "Красна нить", у період роботи 01.02.1994-31.03.1994 (2 місяці) переведена в прядильне виробництво прядильником у Харківське колективне виробничо-торгівельне підприємство "ЕПОС", у період роботи 01.04.1994-17.06.1999 (5 років 2 місяці 16 днів) прийнята в порядку переведення прядильником у Дочірнє підприємство АО "ЕПОС-Холдінг" фірми "Красна нить", у період роботи 18.06.1999-31.10.2000 (1 рік 4 місяці 13 днів) прийнята в порядку переведення прядильником у ВАТ "ЕПОС-Холдінг", у період роботи 01.11.2000-16.01.2002 (1 рік 2 місяці 15 днів) прийнята в порядку переведення прядильником у ТОВ "Харків-Сукно", у період роботи 17.01.2002-29.04.2002 (3 місяці 12 днів) прийнята прядильником по переведенню у ЗАТ "Килимовий комбінат "ЕПОС", у період роботи 29.04.2002-30.07.2004 (2 роки 3 місяці 1 день) прийнята по переведенню прядильником прядильного цеху у Харківський філіал ЗАТ "Український килимовий комбінат", у період роботи 05.08.2004-30.11.2006 (2 роки 3 місяці 25 днів) прийнята прядильником прядильного цеху у ТОВ "Килими України", у період роботи 22.02.2008-24.04.2008 (2 місяці 2 дні) зарахована на стажування за професією "прядильник" у Приватному підприємстві "ХПТФ", у період роботи 25.04.2008-29.12.2012 (4 роки 8 місяців 4 дні) призначено на роботу прядильника в апаратно-прядильне виробництво у Приватне підприємство "ХПТФ", у період роботи 02.01.2013-18.10.2022 (день звернення із заявою про призначення пенсії) (9 років 9 місяців 16 днів) прийнята на роботу прядильника в апаратно-прядильне виробництво у ТОВ "VLADI".

Періоди роботи ОСОБА_1 підтверджуються підписами відповідальних осіб та печатками підприємств відповідно до записів у її трудовій книжці і не потребують додаткового підтвердження довідками, оскільки законодавством визначено, що право на пільгову пенсію мають робітниці текстильного виробництва, зайняті на верстатах і машинах (професія прядильники та оператор чесальних апаратів).

В свою чергу посилання відповідача в оскаржуваному рішенні на те, що з наданих документів не вбачається зайнятість у мокрому прядінні, як це передбачено Списком № 2, а також відсутні документи щодо атестації робочих місць з зазначеної професії в прядильному виробництві та взагалі не передбачено таку професію в Списку № 2, що слугувало підставою для відмови в призначенні пенсії, колегія судів відхиляє, оскільки нормативні положення щодо обліку, тривалості чи режиму робочого часу, наявність наказів про проведення атестації, застосування яких приписано до інших категорій осіб, перелік яких наведений у статті 13 цього Закону та п. 2 ст. 2 ст. 114 Закону № 1058, до осіб, які заявлять про право на пенсії за пунктом "є" статті 13 та п. 6 ч. 2 ст. 114 Закону України № 1058 зазначеного Закону, не мають застосовуватися.

Підсумовуючи викладене вище, колегія суддів уважає, що позивачки має беззаперечне право на розгляд її заяви про призначення пенсії відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 114 Закону № 1058 та на зарахування за результатми розгляду її заяви періодів роботи з 16.07.1986 по 16.08.1988, з 17.08.1988 по 05.09.1989, з 01.02.1994 по 31.03.1994, з 01.04.1994 по 17.06.1999, з 18.06.1999 по 31.10.2000, з 01.11.2000 по 16.01.2002, з 17.01.2002 по 29.04.2002, з 29.04.2002 по 30.07.2004, з 05.08.2004 по 30.11.2006, з 25.04.2008 по 29.12.2012, з 02.01.2013 по 18.10.2022 до пільгового стажу для призначення пенсії відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

За таких обставин, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах від 25.10.2022 № 50 є протиправним та підлягає скасуванню, про що правильно зазначив суд першої інстанції в рішенні, хоч і за інших підстав.

Обираючи належний спосіб захисту прав позивачки з урахуванням її доводів в апеляційній скарзі та доводів апеляційної скарги відповідача, колегія суддів зазначає таке.

Верховний Суд у постанові від 10.11.2021 по справі №910/8060/19 вказав, що під ефективним способом слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

На переконання колегії суддів, суд першої інстанції прийняв рішення яке не забезпечує ефективний спосіб захисту порушених прав позивача та може призвести до повторного звернення до суду.

Статтею 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) передбачено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому під ефективним засобом (способом) слід розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект.

Таким чином, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам та виключати подальше звернення особи до суду за захистом порушених прав.

Така правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 08 листопада 2019 року справа № №227/3208/16-а.

У випадку якщо під час розгляду справи встановлено факт протиправної поведінки відповідача, суд може зобов`язати його прийняти рішення конкретного змісту яке не є втручанням в його дискреційні повноваження, та саме такий спосіб захисту порушеного права є найбільш ефективним в розумінні ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Велика Палата Верховного Суду в постановах від 29 травня 2018 року у справі № 800/341/17 (9991/944/12) і від 12 листопада 2019 року у справі № 9901/21/19 зазначила, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до КАС України, у межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин, про захист яких вони просять, від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Аналізуючи наведені нормативно - правові акти та враховуючи позиції Верховного Суду щодо обрання ефективного способу захисту порушеного права, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції зобов`язуючи відповідачів повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", як жінці, зайнятій повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списком №2 з урахуванням висновків суду, зробив помилкові та передчасні висновки щодо належного способу захисту порушених прав.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції приймаючі рішення про повторний розгляд заяви про призначення пенсії повинен був зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача із зарахуваням ОСОБА_1 періодів роботи з 16.07.1986 по 16.08.1988, з 17.08.1988 по 05.09.1989, з 01.02.1994 по 31.03.1994, з 01.04.1994 по 17.06.1999, з 18.06.1999 по 31.10.2000, з 01.11.2000 по 16.01.2002, з 17.01.2002 по 29.04.2002, з 29.04.2002 по 30.07.2004, з 05.08.2004 по 30.11.2006, з 25.04.2008 по 29.12.2012, з 02.01.2013 по 18.10.2022 до пільгового стажу для призначення пенсії відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В той же час аргументи позивачки в апеляційній скарзі про необхідність задоволення її позовних вимог у спосіб призначення їй пенсії колегія суддів відхиляє, оскільки відповідачем заява позивачки відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" фактично не розглядалася. В той же час за результатом розгляду заяви позивачки про призначення пенсії відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 114 цього Закону та зарахуванням на виконання цього рішення суду спірного трудового стажу до пільгового, єдиним правомірним варіантом поведінки суб`єкта владних повноважень є прийняття рішення про призначення пенсії, що буде вважатися належним і повним виконання рішення суду з урахуванням його висновків.

Так само помилковими є висновки суду про зобов`язання повторно розглянути заяву позивачки другим відповідачем - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області.

Порядок приймання оформлення та розгляду документів, поданих для призначення (перерахунку пенсії) встановлений Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим Постановою Правління ПФУ 25.11.2005р. №22-1, зареєстрованою в Мінюсті України 27 грудня 2005 р. за №1566/11846 (Порядок №22-1).

Відповідно до абз.13 п.4.2 Порядку №22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Згідно з абз.1-3 п.4.3 Порядку №22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій. Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи. Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

Пунктом 4.7 Порядку №22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Відповідно до абз.1 п.4.10 Порядку №22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

З аналізу наведених норм слідує, що рішення про призначення пенсії або про відмову у її призначенні приймається пенсійним органом, що призначає пенсію, який визначений за принципом екстериторіальності, а в подальшому, у разі прийняття таким органом рішення про призначення пенсії, це рішення разом з електронною пенсійною справою засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Зважаючи на те, що у даному випадку органом, що призначає пенсію, який визначений за принципом екстериторіальності за заявою позивачки. було саме Головне управління Пенсійного фонду України у Донецькій області, то саме на нього слід покласти обов`язок щодо розгляду заяви про призначення пенсії, зарахування спірного стажу до пільгового та прийняття за результатами розгляд заяви про призначення пенсії рішення про призначення пенсії відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 04 жовтня 2022 року (дати досягнення пенсійного віку).

Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Таким чином, з огляду на викладене вище, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2023 по справі № 520/8808/23 в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", як жінці, зайнятій повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за списком №2 з урахуванням висновків суду прийнято з помилковим застосуванням норм матеріального права та підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення в цій частині про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивачки із зарахуванням ОСОБА_1 періодів роботи з 16.07.1986 по 16.08.1988, з 17.08.1988 по 05.09.1989, з 01.02.1994 по 31.03.1994, з 01.04.1994 по 17.06.1999, з 18.06.1999 по 31.10.2000, з 01.11.2000 по 16.01.2002, з 17.01.2002 по 29.04.2002, з 29.04.2002 по 30.07.2004, з 05.08.2004 по 30.11.2006, з 25.04.2008 по 29.12.2012, з 02.01.2013 по 18.10.2022 до пільгового стажу для призначення пенсії відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 1, ч. 2 ст. 317 КАС України, підстави для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: "а", "б", "в", "г" пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

З огляду на результат апеляційного розгляду та відсутність документально підтверджених судових витрат, понесених учасниками справи у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2023 по справі № 520/8808/23 скасувати в частині зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (площа Соборна, буд. 3,м. Слов`янськ, Донецька область,84122, ), Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (пл. Свободи, буд.5, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх,м. Харків,61022, ) повторно розглянути питання щодо призначення ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п.2 ч.2 ст.114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", як жінці, зайнятій повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, за Списком № 2 з урахуванням висновків суду.

Прийняти в цій частині нову постанову, якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (площа Соборна, буд. 3,м. Слов`янськ, Донецька область,84122, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про призначення пенсії із зарахуванням ОСОБА_1 періодів роботи з 16.07.1986 по 16.08.1988, з 17.08.1988 по 05.09.1989, з 01.02.1994 по 31.03.1994, з 01.04.1994 по 17.06.1999, з 18.06.1999 по 31.10.2000, з 01.11.2000 по 16.01.2002, з 17.01.2002 по 29.04.2002, з 29.04.2002 по 30.07.2004, з 05.08.2004 по 30.11.2006, з 25.04.2008 по 29.12.2012, з 02.01.2013 по 18.10.2022 до пільгового стажу для призначення пенсії відповідно до п. 6 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В іншій частині рішення Харківського окружного адміністративного суду від 26.05.2023 по справі № 520/8808/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя І.С. Чалий
Судді І.М. Ральченко В.В. Катунов