Справа № 420/23890/23
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2023-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місцезнаходження: 73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 08 вересня 2023 року (сформований документ в системі Електронний суд 08.09.2023) надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місцезнаходження: 73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6), в якій позивач просив:

визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку та виплаті пенсії позивачу на підставі довідки від 13.12.2021 року виданої Департаментом з питань виконання кримінальних покарань № 9/3 -1515.

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії позивачу, починаючи з 01.04.2019, з урахуванням довідки від 13.12.2021 року виданої Департаментом з питань виконання кримінальних покарань № 9/3 -1515.

Також у позовній заяві позивач просить стягнути на його користь судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору та витрат на правничу допомогу адвоката в сумі 3400 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Ухвалою від 13 вересня 2023 року позивачу поновлено строк звернення до суду з цим позовом та позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін у порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем протиправно відмовлено в перерахунку пенсії позивача на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, видані Департаментом з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України.

Так, позивач зазначив, що з 05.03.2019 - з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою №704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону України 2262-Xll та ст. 9 Закону України №2011 - X11.

До суду надійшов відзив на позовну заяву (вхід. № ЕП/38636/23 від 26.09.2023 року), в якому відповідач позовні вимоги не визнав та просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що перерахунок пенсії позивача було проведено на виконання постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби та деяким іншим категоріям осіб» №103 від 21.02.2018 року, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення.

Також відповідач зазначив, що до Головного управління від Департаменту з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України надійшла довідка про розмір грошового забезпечення позивача станом на 05.03.2019 року, проте, відповідач зазначив, що після скасування пунктів постанови КМУ № 103 рішення про зміну розміру грошового забезпечення та проведення перерахунку не приймалося, тому, на думку відповідача, положення Порядку не були дотримані.

Окрім того, відповідач зазначив, що позов подано з пропуском строку звернення до суду, оскільки незнання про порушення через байдужість своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду, що підтверджується постановою Верховного Суду від 17.07.2018 по справі № 521/21851/16-а.

Відповідь на відзив не надходила.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.

Матеріалами пенсійної справи підтверджено, що позивачу призначена пенсія за вислугу років, що підтверджено пенсійним посвідченням Серія НОМЕР_2 .

Сторони не заперечують, що позивач перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та отримує пенсію на підставі Закону України № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Суд встановив, що рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 року по справі № 826/3858/18, яке набрало законної сили 05.03.2019 року, визнано протиправними та нечинними п.п. 1, 2 постанови КМУ № 103 від 21.02.2018 року.

Матеріалами справи підтверджено, що Департаментом з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України направлено до Головного управління ПФУ в Херсонській області довідку від 13.12.2021 року № 9/3-1515 про розмір грошового забезпечення, видану ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 року № 704 із зазначенням основних та додаткових видів грошового забезпечення у загальному розмірі 20479,48 грн., для проведення перерахунку пенсії.

Позивач через свого представника звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії на підставі виданої довідки та листом від 06.04.2023 року № 2683-2305/Б-02/8-2100/23 ГУПФУ в Херсонській області повідомило позивача про те, що нормативно-правових актів, які передбачають проведення перерахунку пенсій, призначених за Законом № 2262, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення після дати набрання судовим рішенням законної сили не приймалося, і як наслідок, не надсилалося повідомлення Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсії військовослужбовцям. Тому відсутні підстав для перерахунку пенсії на підставі довідки.

Не погодившись з відмовою у проведенні перерахунку, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню, з огляду на таке.

Матеріалами пенсійної справи підтверджено, що позивачу була призначена пенсія за вислугу років на підставі Закону України № 2262-XII «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон № 2262-XII).

Відповідно до ч.3 ст. 51 Закону № 2262-XII перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Згідно з ч.1, 2, 4 ст. 63 Закону № 2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.

Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.

Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Тобто, на уповноважені органі покладено функції по складанню довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсій у разі прийняття Кабінетом Міністрів України рішення про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для визначених осіб або про введення для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством після надходження від територіального пенсійного органу списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку за формою згідно із додатком 1 до Порядку № 45.

Таким чином, підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і рішення, прийняте Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені Порядком № 45, повідомляють орган ПФУ.

Постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 р. № 45 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", та внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393.

Пунктом 1 Порядку № 45 передбачено, що пенсії, призначені відповідно до Закону №2262-ХІІ, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Додаток 2 до Порядку № 45 містить форму довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсій, яку Постановою № 103 було викладено в новій редакції, у якій відсутні такі складові грошового забезпечення, як щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення).

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2019 року, в адміністративній справі № 826/3858/18 визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45.

Оскільки зміни, внесені Постановою № 103, зокрема, до додатку 2 Порядку № 45, у якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, то з дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до внесення зазначених змін.

При цьому порядок дій, який повинні вчинити, зокрема, уповноважений орган у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 Постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку №45, не змінився.

Отже, з набранням чинності судовим рішенням у справі № 826/3858/18 (05.03.2019) виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, тому саме у зв`язку з набранням законної сили вказаним рішенням суду позивач отримав право на перерахунок пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з Постановою № 704 відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону № 2262-ХІІ та статті 9 Закону № 2011-ХІІ.

Верховний Суд в Рішенні від 17.12.2019 у зразковій справі №160/8324/19 дійшов висновку про те, що дії відповідача (органу, уповноважений видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії) щодо відмови позивачу у підготовці та наданні до ГУ ПФУ оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019 є неправомірними, а тому відповідача належить зобов`язати скласти та подати до ГУ ПФУ нову довідку про розмір грошового забезпечення, станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, статті 9 Закону №2011-XII та з врахуванням положень постанови №704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії) перерахунку основного розміру пенсії позивача.

Суд зазначає, що висновки викладені у рішенні Верховного Суду від 17.12.2019 у зразковій справі №160/8324/19 є релевантними до спірних правовідносин в частині обов`язку уповноваженого органу видати та направити до пенсійного органу довідку про розмір грошового забезпечення.

Матеріалами справи підтверджено, що Департаментом з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України направлено до Головного управління ПФУ в Херсонській області довідку від 13.12.2021 року № 9/3-1515 про розмір грошового забезпечення, видану ОСОБА_1 станом на 05.03.2019 року відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 року № 704 із зазначенням основних та додаткових видів грошового забезпечення у загальному розмірі 20479,48 грн., для проведення перерахунку пенсії.

Проте листом від 06.04.2023 року № 2683-2305/Б-02/8-2100/23 ГУПФУ в Херсонській області повідомило позивача про те, що нормативно-правових актів, які передбачають проведення перерахунку пенсій, призначених за Законом № 2262, у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення після дати набрання судовим рішенням законної сили не приймалося, і як наслідок, не надсилалося повідомлення Пенсійному фонду України про підстави перерахунку пенсії військовослужбовцям. Тому відсутні підстав для перерахунку пенсії на підставі довідки.

Суд відхиляє наведені доводи відповідача, з посиланням на висновки, викладені Верховним Судом у рішенні по зразковій справі № 160/8324/19 від 17.12.2019, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 24.06.2020, а саме із вказаного питання Суд зазначив: Окружний адміністративний суд міста Києва рішенням від 12 грудня 2018 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2019 року, в адміністративній справі № 826/3858/18 визнав протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45. Оскільки зміни, внесені Постановою № 103, зокрема, до додатку 2 Порядку № 45, у якому визначено форму довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, були визнані судом протиправними та нечинними, то з дня набрання законної сили рішенням у справі № 826/3858/18 діє редакція додатку 2 до Порядку № 45, яка діяла до зазначених змін. При цьому порядок дій, який повинен вчинити відповідач у зв`язку із втратою чинності положеннями пунктів 1, 2 Постанови № 103 та змін до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45, не змінився.

Тому уповноважений орган наділений повноваженнями щодо видачі нових довідок про розмір грошового забезпечення із зазначенням основних та додаткових видів грошового забезпечення відповідно до постанови КМУ від 30.08.2017 року № 704.

Таким чином, суд доходить висновку, що наявні правові підстави для проведення перерахунку пенсії на підставі довідок, які видані за нормами, чинними на час їх видання.

За результатами встановлених судом обставин, суд доходить висновку, що відповідачем протиправно відмовлено у здійсненні перерахунку пенсії на підставі поданих Департаментом з питань виконання кримінальних покарань довідок про розмір грошового забезпечення, оскільки це суперечить положенням ст. 63 Закону № 2262-ХІІ, яким передбачено право пенсіонера на перерахунок пенсії на підставі поданих документів та у разі підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців.

Враховуючи викладені та встановлені обставини, суд доходить висновку, що позовні вимоги позивача є правомірними та належать задоволенню шляхом визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії позивачу з 01.04.2019 року на підставі довідки № 9/3 -1515 від 13.12.2021 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, та зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії на підставі вказаної довідки про розмір грошового забезпечення з урахуванням виплачених сум.

Стосовно доводів відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду, суд зазначає, що такі доводи відхиляються судом з огляду на те, що право позивача на перерахунок пенсії з 01.04.2019 року доводиться висновками Верховного Суду викладені у Рішенні від 17.12.2019 у зразковій справі №160/8324/19.

Так, у цьому рішенні Верховний Суд дійшов висновку про те, що дії відповідача (органу, уповноважений видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії) щодо відмови позивачу у підготовці та наданні до ГУ ПФУ оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення станом на 05.03.2019 є неправомірними, а тому відповідача належить зобов`язати скласти та подати до ГУ ПФУ нову довідку про розмір грошового забезпечення, станом на 05.03.2019, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, статті 9 Закону №2011-XII та з врахуванням положень постанови №704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії, для проведення з 01.04.2019 (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії) перерахунку основного розміру пенсії позивача.

Так, як вже зазначав суд, відповідно до ст. 51 Закону № 2262-XII перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії.

Матеріалами справи підтверджено, що таке право на перерахунок пенсії у позивача виникло з набранням законної сили рішення Окружного адміністративного суду міста Києва рішенням від 12 грудня 2018 року по адміністративній справі № 826/3858/18, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 5 березня 2019 року, яким визнано протиправними та нечинними пункти 1, 2 Постанови №103 та зміни до пункту 5 і додатку 2 Порядку № 45. Уповноваженим органом видано довідку про розмір грошового забезпечення для здійснення перерахунку пенсії, проте відповідачем такий перерахунок не здійснений.

Тому, суд доходить висновку, що позивач має право на перерахунок пенсії на підставі поданої довідки без обмеження строком, тобто за обставини у цій справі, з 01.04.2019 року, відповідно до приписів ст. 51 Закону № 2262-XII.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, оцінюючи встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач, заперечуючи проти позову не довів, з посиланням на відповідні докази правомірності своїх дій, а тому позовні вимоги належать задоволенню.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог сплачений судовий збір належить стягненню з відповідача на користь позивача.

Також у позовній заяві позивач просить стягнути на його користь судові витрати на правничу допомогу адвоката в сумі 3400 грн. за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На обґрунтування цієї заяви представник позивача зазначила, що між позивачем та Адвокатським бюро «Кучеренко та Партнери» було укладено договір на правову допомогу, за яким за правову допомогу при розгляді справи Адвокатське бюро отримує плату за виконання обов`язків з надання юридичних послуг, а саме: надання юридичної консультації, складання та подання адвокатського запиту та позовної заяви в розмірі 3400 грн.

На підтвердження сплати вказаної суми за договором до матеріалів справи додано меморіальний ордер, що підтверджує оплату авансу за послуги за договором про надання правової допомоги в розмірі 1700 грн.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечував проти стягнення витрат на правничу допомогу з відповідача на користь позивача, посилаючись на те, що такі витрати не є співмірними зі складністю справи, часом витраченим адвокатом та обсягом наданих послуг, та оскільки позивачем не надано доказів на підтвердження факту понесених витрат у розмірі 3400 грн на правову допомогу, на думку відповідача, такі витрати не підлягають відшкодуванню.

Розглянувши заяву представника позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу та заперечення представника відповідача щодо відшкодування таких витрат, проаналізувавши докази на підтвердження понесених витрат, матеріали справи, суд доходить такого висновку.

Так, згідно з ч.1,2 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Пунктом 1 ч.3 ст.132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 КАС України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі вп.ливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Частиною 7 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 19 жовтня 2021 року між Адвокатським бюро «Кучеренко і Партнери» та позивачем (замовник) було укладено договір № ____про надання правової допомоги.

Відповідно до умов вказаного договору, замовник доручає а адвокат приймає на себе виконання обов`язків з надання юридичних послуг, а саме: надання юридичних консультацій, складання та подання адвокатських запитів, заяв, позовних заяв, інших процесуальних документів, тощо щодо перерахунку пенсії. (п.1.1 Договору)

Сторони погодили, що гонорар адвоката за послуги, які надаються замовнику за предметом договору складає фіксовану суму 3400,00 грн. (п.3.2 Договору)

Сторони погодили, що замовник погоджується сплатити адвокату авансовий платіж у розмірі 50% визначеної п. 3.2 цього Договору. Сторони погодили що замовник сплачує адвокату іншу частину коштів у розмірі 50% суми, визначеної п.3.2 Договору протягом 3 календарних днів після проведення перерахунку пенсії та виплати пенсії в новому розмірі на підставі рішення суду (без урахування виплати заборгованості). (п. 3.3 та 3.4 Договору).

До позовної заяви додано меморіальний ордер, що підтверджує оплату авансу за послуги за договором про надання правової допомоги в розмірі 1700 грн.

Згідно з ч.9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Також, суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Наталія Михайленко проти України», від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).

Та у рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19 жовтня 2000 року у справі «Іатрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги. ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом. Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 р. по справі №905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Враховуючи правовий підхід Європейського суду з прав людини та Верховного Суду до розподілу судових витрат між сторонами, оцінюючи наведений у позовній заяві перелік наданих послуг з правової (правничої) допомоги, з урахуванням, що справа не є складною, вже сформована судова практика з розгляду цих справ, вартість цих послуг в розмірі 3400 грн є завищеною.

Тому, враховуючи характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їх розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності та складності виконаної адвокатом роботи, суд дійшов висновку про необхідність зменшення розміру витрат на надання правничої допомоги до 1000 гривень на відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи надані позивачем докази, що підтверджують здійснення відповідних витрат за укладеним договором про надання правової (правничої) допомоги, розрахунок наданих послуг та категорію даної справи, кількість складених представником позивача процесуальних документів, керуючись своїм внутрішнім переконанням, суд вважає, що фактичні витрати, які належать стягненню з відповідача складають 1000,00 грн, а тому заява представника позивача належить задоволенню частково.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місцезнаходження: 73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії,-задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місцезнаходження: 73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6) щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) з 01.04.2019 року на підставі довідки № 9/3-1515 від 13.12.2021 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, виданої Департаментом з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України з урахуванням зазначених в них основних та додаткових видів грошового забезпечення.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місцезнаходження: 73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6) провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) з 01.04.2019 року на підставі довідки № 9/3-1515 від 13.12.2021 про розмір грошового забезпечення станом на 05.03.2019, виданої Департаментом з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції України з урахуванням зазначених в них основних та додаткових видів грошового забезпечення, з урахуванням здійснених виплат.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (, місцезнаходження: 73036, м. Херсон, вул. 28 Армії, 6) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок) та витрати на правничу допомогу в розмірі 1000, 00 грн (одна тисяча гривень 00 копійок).

В іншій частині заяви про відшкодування витрат на правничу допомогу, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко