Справа № 420/1304/22
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відмову у відкритті касаційного провадження

13 листопада 2023 року

м. Київ

справа №420/1304/22

провадження № К/990/36292/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Єзерова А.А.,

суддів: Стародуба О.П., Чиркіна С.М.,

перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2023 у справі №420/1304/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:

У 2022 році ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі - відповідач), у якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо виплати основних та додаткових видів грошового забезпечення та видачі довідки;

- зобов`язати відповідача виплатити позивачеві основні та додаткові види грошового забезпечення, а саме:

1) доплату за службу в нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час за період з 01.05.2017 до 08.05.2019;

2) надбавку за службу в умовах режимних обмежень у розмірі 50% від розміру посадового окладу, починаючи з 22.06.2011 до 08.05.2019;

3) надбавку за специфічні умови проходження служби у розмірі 100% посадового окладу, починаючи з 01.05.2017 до 08.05.2019;

- зобов`язати відповідача скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення, з урахуванням змін:

1) розміру надбавки за службу в умовах режимних обмежень у розмірі 50%;

2) доплати за службу у нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час;

3) надбавки за специфічні умови проходження служби 100%;

4) додаткових видів грошового забезпечення: виплати відпускних (грошового забезпечення) та виплати щодо компенсації за невикористану відпустку та матеріальної допомоги на оздоровлення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 09.08.2022 позов задоволено частково, внаслідок чого:

- визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо виплати додаткових видів грошового забезпечення;

- зобов`язано відповідача нарахувати і виплатити позивачеві:?

1) доплату за службу у нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби у нічний час за період з 01.05.2017 року по 08.05.2019 року;

2) надбавку за службу в умовах режимних обмежень у розмірі 15% від розміру посадового окладу, починаючи з 22.06.2011 по листопад 2017 року включно;

3) надбавку за специфічні умови проходження служби, починаючи з 01.05.2017 по квітень 2018 року включно.

- у задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2023 апеляційну скаргу відповідача задоволено частково, внаслідок чого:

- рішення Одеського окружного адміністративного суду від 09.08.2022 у справі №420/1304/22 скасовано та ухвалено нову постанову, якою позов задоволено частково, внаслідок чого:

- визнано протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати позивачеві доплати за службу у нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби у нічний час за 17.06.2017; 10.09.2017; 02.10.2017; 07.12.2017;

- зобов`язано відповідача нарахувати та виплатити позивачеві доплату за службу у нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби у нічний час за 17.06.2017; 10.09.2017; 02.10.2017; 07.12.2017;

- зобов`язано відповідача після нарахування та виплати позивачеві доплати за службу у нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби у нічний час за 17.06.2017; 10.09.2017; 02.10.2017; 07.12.2017, скласти та видати позивачеві оновлену довідку про щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії за останні 24 календарні місяці служби підряд перед місяцем звільнення, що подається для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» за період з 01.05.2017 до 30.04.2019, із зазначенням в оновленій довідці доплати за службу у нічний час - у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби у нічний час за 17.06.2017; 10.09.2017; 02.10.2017; 07.12.2017;

- відмовити у задоволенні позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності (щодо невиплати надбавки за службу в умовах режимних обмежень у розмірі 50% від розміру посадового окладу, починаючи з 22.06.2011 до 08.05.2019; надбавки за специфічні умови проходження служби у розмірі 100% посадового окладу, починаючи з 01.05.2017 до 08.05.2019); про зобов`язання виплатити надбавку за службу в умовах режимних обмежень у розмірі 50% від розміру посадового окладу, починаючи з 22.06.2011 до 08.05.2019 та надбавку за специфічні умови проходження служби у розмірі 100% посадового окладу, починаючи з 01.05.2017 до 08.05.2019; про зобов`язання скласти та подати до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення, з урахуванням змін розміру надбавки за службу в умовах режимних обмежень у розмірі 50%, надбавки за специфічні умови проходження служби 100%, додаткових видів грошового забезпечення: виплати відпускних (грошового забезпечення) та виплати щодо компенсації за невикористану відпустку та матеріальної допомоги на оздоровлення.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу до Верховного Суду, в якій просить її скасувати і залишити у силі рішення суду першої інстанції.

Дослідивши зміст касаційної скарги, колегія суддів дійшла такого висновку.

Приписами пункту 8 частини другої статті 129 Конституції України передбачено, що однією із основних засад судочинства визначено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно з частиною першою статті 13 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Згідно до частини першої статті 328 КАС України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Аналіз наведених норм права дає підстави для висновку, що особи, які беруть участь у справі, у разі, якщо не погоджуються із ухваленими судовими рішеннями після їхнього перегляду в апеляційному порядку, можуть реалізувати право на їхнє оскарження у касаційному порядку тільки у визначених законом випадках.

Тому розв`язуючи питання про прийнятність касаційної скарги, Верховний Суд, насамперед, має з`ясувати, чи належить справа, що у ній подається касаційна скарга, за своїми ознаками до тих справ, судові рішення в яких можуть оскаржуватися у касаційному порядку.

Законодавець у КАС України встановив диференційований підхід до визначення категорій справ, які належить розглядати за правилами адміністративного судочинства, за критерієм їхньої складності, виокремивши з-поміж них справи незначної складності, для яких з огляду на їхні змістовні ознаки встановлений особливий порядок судового розгляду, зокрема й щодо можливості їхнього касаційного оскарження.

За приписами пункту 20 частини першої статті 4 КАС України адміністративною справою незначної складності (малозначна справа) вважається адміністративна справа, у якій характер спірних правовідносин, предмет доказування та склад учасників тощо не вимагають проведення підготовчого провадження та (або) судового засідання для повного та всебічного встановлення її обставин.

У частині шостій статті 12 КАС України закріплений перелік справ, які для мети КАС України слід вважати справами незначної складності. Зокрема, положення пункту 3 частини шостої статті 12 КАС України передбачають, що для цілей цього Кодексу справами незначної складності є справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

Водночас за правилами пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Буквальне тлумачення положень зазначеної норми дає підстави для висновку про те, що процесуальний закон пов`язує можливість касаційного перегляду у справах незначної складності тільки з тими юридичними фактами, вичерпний перелік яких викладений у підпунктах «а», «б», «в» та «г» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України. Водночас обов`язок доведення наявності таких виняткових обставин покладається на особу, яка звертається до суду з касаційною скаргою.

Вказані критерії прийнятності касаційної скарги встановлені задля можливості забезпечення Верховним Судом ключової мети касаційного перегляду - виправлення судових помилок та усунення недоліків судочинства, що призвели до порушення прав учасників справи. Тобто касаційний перегляд за своєю сутністю має екстраординарний характер і спрямований на забезпечення основоположних гарантій справедливого судового розгляду, які становлять зміст конституційного принципу верховенства права.

Оцінивши доводи касаційної скарги та правове значення цієї справи для формування єдиної правозастосовчої практики, колегія суддів вважає, що ухвалені у цій справі судові рішення не впливають на кінцеве формування судової практики та не змінюють її. Також колегія суддів відхиляє посилання скаржника на підпункт «в» пункту 2 частини п`ятої статті 328 КАС України, як на підстави для відкриття касаційного провадження, оскільки такі не підтверджені належними доказами та не обґрунтовані обставинами, які б виділяли вимоги скаржника у цій справі в якусь особливу категорію спорів або свідчили про наявність заінтересованості необмеженої кількості осіб у результатах розгляду саме справи №420/1304/22.

Також посилаючись на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України, скаржником не зазначено:

1) які саме норми матеріального та/або процесуального права необхідно застосувати для формування вказаного вище висновку;

2) за результатами розгляду касаційної скарги, який саме висновок має бути сформований Верховним Судом з урахуванням зазначених нею норм матеріального та/або процесуального права.

Тож, саме по собі посилання на відсутність висновку Верховного Суду щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, за відсутності мотивованих аргументів неправильного застосування певної норми права, не є підставою для відкриття касаційного провадження.

Також, слід зауважити, що правові висновки Верховний Суд формулює лише щодо конкретно визначених правовідносин, а не висновок, який на думку скаржника буде підставою для відкриття касаційного провадження.

Отже, Суд вважає безпідставними посилання скаржника на пункт 3 частини четвертої статті 328 КАС України як на підставу касаційного оскарження.

Так, характер спірних правовідносин, предмет і категорія спору, коло учасників спірних правовідносин, правозастосовча практика, що склалася з приводу спорів цієї категорії, непоодинока кількість справ з подібними позовними вимогами, відсутність ознак, які роблять цю касаційну скаргу відмінною від інших, дають підстави вважати, що судові рішення, які ухвалені у справі №420/1304/22, як у справі незначної складності, не підлягають касаційному оскарженню.

Згідно до вимог пункту 1 частини першої статті 333 КАС України суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

З огляду на те, що касаційна скарга відповідача подана на судове рішення, яке за законом не оскаржується у касаційному порядку, у відкритті провадження за цією скаргою треба відмовити.

Керуючись ст. 12, 328, 333 КАС України, Верховний Суд

у х в а л и в:

1. Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.09.2023 у справі №420/1304/22.

2. Копію ухвали про відмову у відкритті касаційного провадження разом з касаційною скаргою та доданими до скарги матеріалами надіслати скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддями, є остаточною і не оскаржується.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя О.П. Стародуб

Суддя С.М. Чиркін