Справа № 160/19019/22
Суддя: Ханова Р.Ф.
Дата ухвалення: 2023-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

10 листопада 2023 року

м. Київ

справа № 160/19019/22

адміністративне провадження № К/990/37480/23

Верховний Суд у складі судді Касаційного адміністративного суду Ханової Р. Ф.

розглянувши матеріали касаційної скарги Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків

на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2023 року

у справі №160/19019/22

за позовом Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат"

до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків

про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення,-

ВСТАНОВИВ:

8 листопада 2023 року на адресу Верховного Суду втрете надійшла касаційна скарга Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2023 року у справі №160/19019/22 , предметом спору в якій є визнання дії Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків щодо запитування під час проведення перевірки документів, що не пов`язані з обчисленням і сплатою податків, зборів, платежів - протиправними; визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «В4» від 29 серпня 2022 року №000/194/32-00-07-01-03.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2023 року у задоволені позову відмовлено.

Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2023 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» - задоволено частково. Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2023 року у справі №160/19019/22 - скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення форми «В4» від 29 серпня 2022 року №000/194/32-00-07-01-03 та прийнято нову постанову про задоволення позову в цій частині. Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення форми «В4» від 29 серпня 2022 року №000/194/32-00-07-01-03. В решті рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2023 року у справі №160/19019/22 - залишено без змін.

При вирішенні питання про наявність підстав до відкриття касаційного провадження за означеною скаргою, Верховний Суд виходить з такого.

Статтею 328 КАС України передбачено право на касаційне оскарження.

Частиною першою статті 328 КАС України визначено, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Стаття 330 КАС України містить вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги.

Так, відповідно до пункту 4 частини другої статті 330 КАС України у касаційній скарзі зазначається підстава (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 328 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини четвертої статті 328 КАС України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у частинах другій і третій статті 328 КАС України, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Отже, касаційна скарга повинна містити посилання на конкретні порушення відповідної норми (норм) права чи неправильність її (їх) застосування. Скаржник повинен зазначити конкретні порушення, що є підставами для скасування або зміни судового рішення (рішень), які, на його думку, допущені судом при його (їх) ухваленні, та навести аргументи в обґрунтування своєї позиції у взаємозв`язку із посиланням на відповідний пункт частини четвертої статті 328 КАС України.

У поданій касаційній скарзі, податковий орган, як на підставу для касаційного оскарження судових рішень, посилається, зокрема, на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України та зазначає, що судами попередніх інстанцій неправильно застосовано норми матеріального права: пункту 44.6 статті 44, підпункту «а» пункту 198.1, абзацу 1-3 пункту 198.2, абзацу 1, 2, пункту 198.3 статті 198 Податкового кодексу України, статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16 липня 1997 року № 996-XIY та процесуального права, а саме: статті 9, статті 72, статті 73, статті 77, статті 90, статті 242 КАС України, без врахування висновків Верховного Суду викладених у постановах від 19 грудня 2019 року у справі №804/1118/16, від 1 червня 2022 року у справі №280/597/19, від 20 лютого 2020 року у справі № 826/26497/15, від 9 грудня 2019 року у справі №804/1752/17, від 29 січня 2021 року у справі № 826/8752/16, від 6 квітня 2021 року у справі № 808/39/17, від 9 жовтня 2019 року у справі № 808/9397/13-а, від 25 червня 2018 року у справі № 803/1923/13-а, від 10 квітня 2019 року у справі № 804/4434/15, від 7 вересня 2023 року у справі №826/19492/15.

Верховний Суд у постановах, зазначених скаржником, застосував норми Податкового кодексу України до встановлених судами першої та апеляційної інстанцій обставин. Тобто, судами попередніх інстанцій у зазначеній справі, були досліджені певні докази, надано їх оцінку та застосовані відповідні норми податкового законодавства.

Вказані висновки Верховного Суду сформовані на підставі встановлених фактичних обставин справи і наявних в матеріалах справи доказів, що не є свідченням застосування судом апеляційної інстанції у цій справі норм матеріального права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування.

Подібність правовідносин означає, зокрема, подібність суб`єктного складу учасників відносин, об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм (зокрема, часу, місця, підстав виникнення, припинення та зміни відповідних правовідносин). Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях суду (судів) визначається обставинами кожної конкретної справи. При цьому, обставини, які формують зміст таких правовідносин і впливають на застосування норм матеріального права, самі по собі не формують подібності правовідносин, важливими факторами є також доводи і аргументи сторін, які складають межі судового розгляду справи.

Посилання на практику Верховного Суду (без аналізу та врахування обставин справи, за яких судом касаційної інстанції було зроблено відповідні висновки, без доведення подібності правовідносин у справах) щодо оцінки того чи іншого аргументу контролюючого органу, які зроблені на підставі встановлених фактичних обставин конкретної справи і наявних в матеріалах справи доказів, не є свідченням застосування судом попередньої інстанції у цій справі норм матеріального права без урахування висновків Верховного Суду щодо їх застосування.

Крім того, у касаційній скарзі, скаржник зазначає, що податковим органом внаслідок проведеної документальної позапланової виїзної перевірки АТ «ПІВДГЗК» не було підтверджено реальність господарських операцій з наступними контрагентами-постачальниками: 1.ТОВ «БУДІВЕЛЬНА КОМПАНІЯ ЕТАЛОНПРОМБУД»; 2. ПП «СТРОЙ-АРСЕНАЛ»; 3. ТОВ «ТЕХНОЛІГА КР»; 4. ТОВ «ТК «ІНТЕР-СТАЛЬ»; 5. ТОВ «ЕЛЕКТРОЕЛЕМЕНТ»; 6. ТОВ «ДОМІНАТ»; 7. ТОВ «ВОСТОК-МЕТАЛЛУРГ-РЕСУРС»; 8. ТОВ «ВІЗАВІ»; 9. ТОВ «МОНОЛІТТЕХНО»; 10. ТОВ «ВКП АПРОМТЕХНІКА»; 11. ТОВ «МАСТИЛА»; 12. ТОВ «ЕК «ЕНЕРГО-ТАЙМ»; 13. ТОВ «ТПК «РУНА», але судом апеляційної інстанції досліджено і проаналізовано господарські операції стосовно кожного контрагента, спростувань щодо висновків суду апеляційної інстанції скаржником не доведено.

Щодо посилання скаржника, як на підставу для оскарження на порушення норм процесуального права, Суд зазначає, що у касаційній скарзі має бути конкретно зазначено або обставини, які встановлені на підставі недопустимих доказів та чому, на думку скаржника, останні є недопустимими, або зібрані у справі докази, які судом не досліджені, що могло б давати підстави для висновку про порушення цим судом норм процесуального права

Відповідно до частини другої статті 353 КАС України, підставою для скасування судових рішень судів першої та (або) апеляційної інстанцій і направлення справи на новий судовий розгляд є порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, яке унеможливило встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи, якщо: 1) суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 частини другої статті 328 цього Кодексу; 2) суд розглянув у порядку спрощеного позовного провадження справу, яка підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження; 3) суд необґрунтовано відхилив клопотання про витребування, дослідження або огляд доказів або інше клопотання (заяву) учасника справи щодо встановлення обставин, які мають значення для правильного вирішення справи; 4) суд встановив обставини, що мають істотне значення, на підставі недопустимих доказів.

Таким чином, частина друга статті 353 КАС України регламентує прийнятність цих доводів виключно за умови попередньо зробленого судом висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України. Враховуючи те, що скаржником не наведено належного обґрунтування означених підстав касаційного оскарження судових рішень, про що зазначено вище, ця умова не підлягає перевірці.

В цілому доводи заявника зводяться до цитування норм права, що регулюють спірні правовідносини і опису встановлених судами у цій справі обставин та їх переоцінки, із загальним посиланням, що судом апеляційної інстанцій рішення ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, що не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України та виходить за межі повноважень касаційного суду.

Загальне посилання на ухвалення судом апеляційної інстанцій рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, не є належним правовим обґрунтуванням підстав касаційного оскарження судових рішень, передбачених частиною четвертою статті 328 КАС України.

Враховуючи межі перегляду судом касаційної інстанції, визначені статтею 341 КАС України, суд касаційної інстанції не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати чи приймати до розгляду нові докази або додатково перевіряти докази.

Також слід зауважити, що з урахуванням внесених до КАС України змін, які набрали чинності 8 лютого 2020 року, суд касаційної інстанції переглядає судові рішення в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, а тому відсутність у касаційній скарзі визначених законом підстав касаційного оскарження унеможливлює її прийняття та відкриття касаційного провадження.

При цьому, такий недолік касаційної скарги зумовлює її повернення одноособово суддею, без аналізу колегією суддів дотримання решти вимог, визначених статтею 330 КАС України.

Згідно з пунктом 4 частини п`ятої статті 332 КАС України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається суддею-доповідачем також, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

За таких обставин, касаційна скарга Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків підлягає поверненню, як така, що не містить підстав касаційного оскарження.

На підставі вищенаведеного та керуючись положеннями статей 328, 330, 332, 359 КАС України, Суд, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 19 липня 2023 року у справі №160/19019/22 за позовом Акціонерного товариства "Південний гірничо-збагачувальний комбінат" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними дій, визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення- повернути заявнику.

Роз`яснити заявнику касаційної скарги, що її повернення не позбавляє права повторного звернення до Верховного Суду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

СуддяР.Ф. Ханова