Справа № 480/4521/23
Суддя: Катунов В.В.
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 р. Справа № 480/4521/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Катунова В.В.

суддів: Чалого І.С. , Ральченка І.М.

за участю секретаря судового засідання Яковини В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг на ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 20.07.2023 (суддя Л.М. Опімах, вуд. Герасима Кондратьєва, 159, м. Суми, 40021) по справі № 480/4521/23

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СУМИГАЗ ЗБУТ"

до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг

про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариства з обмеженою відповідальністю "СУМИГАЗ ЗБУТ", звернувся до суду з позовом до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, в якому просив:

-визнати протиправною бездіяльність НКРЕКП, що полягає у незатвердженні розрахунку сумнівної та/або безнадійної дебіторської заборгованості побутових споживачів перед ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» станом на розрахункову дату в сумі 412 532 242,89 грн., зокрема заборгованості, що включає в себе вартість неоплачених обсягів, що виникла внаслідок приведення об`єму природного газу до стандартних умов, проведеного за методикою визначення питомих втрат природного газу при його вимірюваннях побутовими лічильниками в разі неприведення об`єму газу до стандартних умов, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 21 жовтня 2003 року № 595, а також у зв`язку з визнанням судом незаконними та нечинними актів Кабінету Міністрів України про затвердження норм споживання природного газу населенням без лічильників у період з 1 жовтня 2014 року до розрахункової дати та не сплачена станом на розрахункову дату, внаслідок та за рахунок якої утворилася кредиторська заборгованість ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» перед НАК "Нафтогаз України" за договорами купівлі-продажу природного газу для побутових споживачів, підтверджений висновком суб`єкта аудиторської діяльності.

-визнати протиправною бездіяльність НКРЕКП, що полягає у незатвердженні різниці між вартістю ресурсу природного газу, використаного ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» для забезпечення потреб побутових споживачів протягом січня - квітня 2021 включно, та вартістю реалізації цього ресурсу Товариством побутовим споживачам протягом січня - квітня 2021, в сумі 313 924 082,19 грн.., відповідно до вимог Закону №2479-ІХ компенсація якого мала бути направлена на врегулювання заборгованості перед ТОВ "Газопостачальна компанія "Нафтогаз Трейдинг".

-зобов`язати НКРЕКП затвердити розрахунок сумнівної та/або безнадійної дебіторської заборгованості побутових споживачів перед ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» станом на розрахункову дату в сумі 412 532 242,89 грн., грн., зокрема заборгованості, що включає в себе вартість неоплачених обсягів, що виникла внаслідок приведення об`єму природного газу до стандартних умов, проведеного за методикою визначення питомих втрат природного газу при його вимірюваннях побутовими лічильниками в разі неприведення об`єму газу до стандартних умов, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 21 жовтня 2003 року № 595, а також у зв`язку з визнанням судом незаконними та нечинними актів Кабінету Міністрів України про затвердження норм споживання природного газу населенням без лічильників у період з 1 жовтня 2014 року до розрахункової дати та не сплачена станом на розрахункову дату, внаслідок та за рахунок якої утворилася кредиторська заборгованість ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» перед НАК "Нафтогаз України" за договорами купівлі-продажу природного газу для побутових споживачів, підтверджений висновком суб`єкта аудиторської діяльності.

-зобов`язати НКРЕКП затвердити різницю між вартістю ресурсу природного газу, використаного ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» для забезпечення потреб побутових споживачів протягом січня-квітня 2021 року включно, та вартістю реалізації цього ресурсу товариством побутовим споживачам протягом січня-квітня 2021 року в сумі 313 924 082,19 грн.

Представником позивача подано до суду клопотання про призначення по справі судової комісійної економічної експертизи для встановлення, зокрема, наявності підстав для затвердження розрахунків, які є предметом судового розгляду у справі, підтвердження відповідності розрахунку сумнівної та/або безнадійної дебіторської заборгованості побутових споживачів з урахуванням усіх коригувань сумнівної та/або безнадійної дебіторської заборгованості та розрахунки різниці між вартістю ресурсу природного газу, використаного постачальником для забезпечення потреб побутових споживачів протягом січня - квітня 2021 року включно, та вартістю реалізації цього ресурсу побутовим споживачам протягом січня - квітня 2021 року, при тому що вартість ресурсу природного газу, використаного постачальником для забезпечення потреб побутових споживачів протягом січня - квітня 2021 року, оскільки потрібно з`ясувати ряд обставин та здійснити дослідження із застосуванням для цього спеціальних знань у сфері іншій, ніж право.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 20.07.2023 клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ» про призначення експертизи задоволено.

Призначено у справі № 480/4521/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «СУМИГАЗ ЗБУТ» до Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити дії судову комісійну економічну експертизу, проведення якої доручити Сумському відділенню при Національному науковому центрі «Інститут судових експертиз ім.засл.проф.М.С.Бокаріуса» Міністерства юстиції України, попередивши експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на них обов`язків відповідно до ст. ст.384,385 КК України.

На вирішення експерту(ам) поставити наступні питання:

- чи підтверджуються документально розрахунки ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» різниці між вартістю ресурсу природного газу, використаного постачальником для забезпечення потреб побутових споживачів протягом січня - квітня 2021 року включно, та вартістю реалізації цього ресурсу побутовим споживачам протягом січня - квітня 2021 року, при тому що вартість ресурсу природного газу, використаного постачальником для забезпечення потреб побутових споживачів протягом січня - квітня 2021 року, визначається за ціною, яка складається із суми (що перераховується у гривні за 1000 метрів кубічних (без податку на додану вартість) за середньоарифметичним обмінним курсом відповідних валют Національного банку України за відповідний період постачання) таких показників: 1) середньоарифметичного значення між цінами природного газу "Bid" та "Ask" у євро/МВттод на наступну газову добу поставки (Day- Ahead) на нідерландському газовому хабі TTF відповідно до інформації, опублікованої під заголовком "Complete European Gas prices: TTF" у звіті "Argus European Natural Gas", що склалися за відповідний період постачання (січень, лютий, березень, квітень 2021 року), помноженого на коефіцієнт "Gross Calorific Value" (GCV), який відображає значення співвідношень одиниць енергії (МВттод) та об`єму (1000 метрів кубічних) і визначається на рівні 10,6 (далі - коефіцієнт GCV); 2) спреду (різниця між ціною природного газу на нідерландському газовому хабі TTF та на кордоні України), який визначається як фактична середня різниця в цінах між хабами NCG та TTF (Day-Ahead) за відповідний період постачання з додаванням вартості транспортування за найкоротшим маршрутом (Німеччина - Австрія - Словаччина) при бронюванні потужностей на місяць до кордону України згідно з тарифами операторів ГТС відповідних країн), але не більше 3,20 євро/МВттод, помноженого на коефіцієнт GCV; 3) тарифу на транспортування природного газу для точки входу в Україні на міждержавному з`єднанні з урахуванням місячного коефіцієнта 1,2; 4) торговельної націнки постачальника природного газу в розмірі станом на розрахункову дату в сумі 412 532 242,89 грн., грн., зокрема заборгованості, що включає в себе вартість неоплачених обсягів, що виникла внаслідок приведення об`єму природного газу до стандартних умов, проведеного за методикою визначення питомих втрат природного газу при його вимірюваннях побутовими лічильниками в разі неприведення об`єму газу до стандартних умов, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 21 жовтня 2003 року № 595, а також у зв`язку

- чи підтверджується документально розрахунок ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» сумнівної та/або безнадійної дебіторської заборгованості побутових споживачів з урахуванням усіх коригувань сумнівної та/або безнадійної дебіторської заборгованості, якщо такі мали місце у зв`язку із переоцінкою заборгованості побутових споживачів у фінансовій звітності постачальника, зокрема заборгованості, що включає в себе вартість неоплачених обсягів, що виникла внаслідок приведення об`єму природного газу до стандартних умов, проведеного за методикою визначення питомих втрат природного газу при його вимірюваннях побутовими лічильниками в разі неприведення об`єму газу до стандартних умов, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 21 жовтня 2003 року № 595, а також у зв`язку з визнанням судом незаконними та нечинними актів Кабінету Міністрів України про затвердження норм споживання природного газу населенням без лічильників у період з 1 жовтня 2014 року до розрахункової дати та не сплачена станом на розрахункову дату, внаслідок та за рахунок якої утворилася кредиторська заборгованість постачальників приходного газу за договорами купівлі-продажу природного газу для побутових споживачів.

Провадження по справі до отримання результатів експертизи зупинено.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Національна комісія що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг оскаржило її в апеляційному порядку та просить скасувати таку і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовані тим, що позивачем не доведено доцільність у призначенні та проведенні судової експертизи в межах адміністративної справи № 480/4521/23, оскільки в даному випадку має місце саме оскарження бездіяльності суб`єкта владних повноважень стосовно не вчинення ним дій щодо прийняття рішення про затвердження розрахунку сумнівноїта/або безнадійної дебіторської заборгованості побутових споживачів перед постачальниками природного газу станом на розрахункову дату та різниці між вартістю ресурсу природного газу, використаного для забезпечення потреб побутових споживачів протягом січня - квітня 2021 року включно за наслідками розгляду поданих заявником документів. Тобто має місце спір, що стосується саме дотримання НКРЕКП процедури розгляду документів поданих суб`єктом ринку природного газу, а не розгляду та відхилення таких по суті, що не було досліджено судом першої інстанції під час розгляду клопотання заявника про призначення експертизи. Також зазначає, що судова -економічна експертиза проводиться методом документальної перевірки та зіставлення взаємопов`язаних документів. Водночас, позивач не надає у повному обсязі запитувану Регулятором інформацію для її опрацювання та прийняття відповідного рішення.

Скориставшись правом подання відзиву на апеляційну скаргу, представник позивача вказала, що вважає апеляційну скаргу відповідача необґрунтованою, а ухвалу суду першої інстанції прийнятою з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

В судовому засіданні представник відповідача (Смикалов В.Р.) підтримав доводи апеляційної скарги. Представник позивача (Юркова Т.С.) заперечила проти доводів апеляційної скарги та просила залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вислухавши пояснення учасників судового засідання, перевіривши рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив із того, що для повного та всебічного розгляду позовних вимог необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, для чого необхідно призначити експертизу.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , виходячи з наступного.

У відповідності до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 102 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи призначає експертизу у справі за сукупності таких умов:

1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо;

2) жодною стороною не наданий висновок експерта з цих самих питань або висновки експертів, надані сторонами, викликають обґрунтовані сумніви щодо їх правильності.

У разі необхідності суд може призначити декілька експертиз, додаткову чи повторну експертизу. При призначенні експертизи судом експерт або експертна установа обирається сторонами за взаємною згодою, а якщо такої згоди не досягнуто у встановлений судом строк, експерта чи експертну установу визначає суд. З урахуванням обставин справи суд має право визначити експерта чи експертну установу самостійно. У разі необхідності може бути призначено декілька експертів для підготовки одного висновку (комісійна або комплексна експертиза). Питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом. Учасники справи мають право запропонувати суду питання, роз`яснення яких, на їх думку, потребує висновку експерта. У разі відхилення або зміни питань, запропонованих учасниками справи, суд зобов`язаний мотивувати таке відхилення або зміну. Питання, які ставляться експерту, і його висновок з них не можуть виходити за межі спеціальних знань експерта.

У силу приписів пункту 3.3 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України № 53/5 від 08.10.1998р. (далі - Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень), орієнтовний перелік питань, що можуть бути поставлені при проведенні відповідного виду експертизи, наведено в Науково-методичних рекомендаціях з питань підготовки і призначення судових експертиз та експертних досліджень, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998р. № 53/5, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 03.11.1998р. за № 705/3145 (у редакції наказу Міністерства юстиції України від 26.12.2012р. № 1950/5).

Частиною 1 ст. 103 КАС України визначено, що про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій (яким) доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.

Отже, судова експертиза в адміністративній справі є дослідження експертом на основі спеціальних знань матеріальних об`єктів, явищ і процесів, які містять інформацію про обставини в адміністративній справі, що перебуває у провадженні суду.

Відтак, суд може призначити судову експертизу у випадку об`єктивної неможливості встановлення обставин, що мають значення для справи, без проведення відповідного експертного дослідження, яке здійснює особа, яка володіє спеціальними знаннями, необхідними для з`ясування відповідних обставин.

Так, предметом спору у даній справі є бездіяльність відповідача та зобов`язання його затвердити розрахунок сумнівної та/або безнадійної дебіторської заборгованості побутових споживачів перед ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» станом на розрахункову дату, зокрема заборгованості, що включає в себе вартість неоплачених обсягів, що виникла внаслідок приведення об`єму природного газу до стандартних умов, проведеного за методикою визначення питомих втрат природного газу при його вимірюваннях побутовими лічильниками в разі неприведення об`єму газу до стандартних умов, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 21 жовтня 2003 року № 595, а також у зв`язку з визнанням судом незаконними та нечинними актів Кабінету Міністрів України про затвердження норм споживання природного газу населенням без лічильників у період з 1 жовтня 2014 року до розрахункової дати та не сплачена станом на розрахункову дату, внаслідок та за рахунок якої утворилася кредиторська заборгованість ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» перед НАК «Нафтогаз України» за договорами купівлі-продажу природного газу для побутових споживачів, підтверджений висновком суб`єкта аудиторської діяльності та різницю між вартістю ресурсу природного газу, використаного ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» для забезпечення потреб побутових споживачів протягом січня - квітня 2021 року включно, та вартістю реалізації цього ресурсу Товариством побутовим споживачам протягом січня - квітня 2021 року.

НКРЕКП не погоджується з наданими позивачем документами що стосуються розрахунків сумнівної та/або безнадійної дебіторської заборгованості побутових споживачів перед ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ», вказуючи, що за результатами аналізу інформації відповідач встановив, що по побутових споживачах включених до розрахунку ТОВ «СУМИГАЗ ЗБУТ» станом на 31.12.2021р. обліковується значна сума переплати (понад 70 млн. грн.), і, на його думку ця заборгованість побутових споживачів сформована станом на 31.12.2020р., погашена у 2021 році.

При цьому, заперечуючи проти розрахунків позивача, відповідач своїх розрахунків, що підтверджують його висновки стосовно переплати, не навів.

Водночас, позивач стверджує, що розрахунок несплаченої станом на 31.12.2021р. сумнівної та безнадійної дебіторської заборгованості побутових споживачів перед товариством, сформованої станом на 31.12.2020р. проводився у відповідності до наказів від 11.01.2021р. №Но-13-0121 та від 30.08.2021р. №Но-50-0821 про сумнівну та безнадійну дебіторську заборгованість побутових споживачів, згідно яких грошові кошти, отримані Товариством після 31.12.2020р., в першу чергу зараховувались в рахунок оплати за природний газ, спожитий у 2021 році. Якщо ж сума грошових коштів, отриманих Товариством після 31.12.2020р. перевищувала вартість спожитого у 2021 році природного газу, залишок коштів направлявся в погашення дебіторської заборгованості побутового споживача за виключенням тієї, яка підлягає врегулюванню та списанню на особових рахунках побутових споживачів в результаті проведення взаєморозрахунків, або вважалася попередньою оплатою побутового споживача, якщо залишок коштів більше такої дебіторської заборгованості побутового споживача.

Отже, сума переплати в розмірі 70 780 тис. грн., зазначена у розрахунку несплаченої станом на 31.12.2021р. сумнівної та безнадійної дебіторської заборгованості побутових споживачів перед товариством, сформованої станом на 31.12.2020р., є залишком переплати споживача після погашення дебіторської заборгованості побутового споживача за виключенням тієї, яка підлягає врегулюванню та списанню і зарахована в рахунок попередньої оплати побутового споживача. Така переплата використовувалась споживачем в рахунок погашення нарахувань майбутніх періодів або відповідно до п. 24 розділу III Правил постачання природного газу, поверталась на поточний рахунок споживача на його письмову вимогу.

Таким чином, сумнівна та безнадійна дебіторська заборгованість побутових споживачів перед товариством станом на 31.12.2020р. (розрахункову дату згідно Закону України від 14.07.2021р. № 1639-ІХ), зокрема заборгованості, що включає в себе вартість неоплачених обсягів, що виникла внаслідок приведення об`єму природного газу до стандартних умов, проведеного за методикою визначення питомих втрат природного газу при його вимірюваннях побутовими лічильниками в разі неприведення об`єму газу до стандартних умов, затвердженої наказом Міністерства палива та енергетики України від 21 жовтня 2003 року № 595, а також у зв`язку з визнанням судом незаконними та нечинними актів Кабінету Міністрів України про затвердження норм споживання природного газу населенням без лічильників у період з 1 жовтня 2014 року до розрахункової дати є і залишається незмінною та її погашення не відбувалось.

Враховуючи викладене, для надання оцінки наявним у матеріалах справи доказам та певним обставинам справи, що входять до предмета доказування у цій справі, а саме, оцінки правильності розрахунків сумнівної та/або безнадійної дебіторської заборгованості побутових споживачів з урахуванням усіх коригувань сумнівної та/або безнадійної дебіторської заборгованості та правильності розміру заявлених позовних вимог, необхідні спеціальні знання в економічній галузі, бухгалтерському обліку, відтак існує потреба у призначенні судової економічної експертизи.

Частиною 1 ст. 109 КАС України встановлена можливість проведення комісійної експертизи. Так, зазначеною нормою визначено, що комісійна експертиза проводиться не менш як двома експертами одного напряму знань. Потреба в призначенні такої експертизи може бути викликана, зокрема особливою складністю досліджень або неповнотою, неясністю необґрунтованістю, сумнівністю або суперечністю іншим матеріалам справи, попереднього висновку експерта з даних питань. Особливість комісійної експертизи також обумовлена участю в дослідженні одного об`єкта (однієї групи об`єктів) кількома експертами одного профілю.

Отже, оскільки повне та всебічне з`ясування усіх обставин даного спору вимагає спеціальних знань в сфері економіки та бухгалтерського обліку, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про задоволення клопотання позивача про призначення судово комісійної економічної експертизи, на вирішення якої було винесено запропоноване позивачем питання.

Посилання апелянта на постанову Верховного Суду від 25.07.2022 у справі № 120/14148/21 колегія суддів не приймає до уваги, оскільки правові позиції у вказаній справі не є релевантними до обставин цієї справи та відповідне судове рішення приймалося за іншої фактично-доказової бази при інших обставинах.

Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.

Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torijav. Spain) № 303-A, пункт 29).

Згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості в межах відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування ухвали Сумського окружного адміністративного суду від 20 липня 2023 року про призначення судової експертизи та про зупинення провадження у справі №480/4521/23.

Керуючись ст. ст. 245, 246, 250, 315, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг - залишити без задоволення.

Ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 20.07.2023 по справі № 480/4521/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя В.В. Катунов
Судді І.С. Чалий І.М. Ральченко
Постанова складена в повному обсязі 10.11.23.