Справа № 336/8114/23
Суддя: Вайнраух Л. А.
Дата ухвалення: 2023-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 336/8114/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 липня 2023 року м.Запоріжжя

Шевченківський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого судді: Вайнраух Л.А., за участі секретарки судового засідання: Теряник А.С., розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду в м.Запоріжжі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м.Запоріжжя Департамента патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, поданий в порядку адміністративного судочинства, -

без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотань сторін про інше, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач 09.08.2023 звернувся до суду із вказаним адміністративним позовом, який уточнив 31.08.2023, просить скасувати постанову серії ВАС №7459992 від 04.08.2023 про накладення на нього стягнення у виді штрафу у сумі 510,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КАС України.

В обґрунтування позову зазначено, що 04.08.2023 відносно позивача складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за ознаками вчинення правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАп та застосування стягнення у виді штрафу у сумі 510 гривень у зв`язку із порушенням п.8.7.3 ґ ПДР, а саме, проїздом 04.08.2023 о 17-38 годині по вул.Іванова, буд.81А у м.Запоріжжі на заборонений жовтий сигнал світлофора. Позивач вважає дану постанову незаконною, адже відповідачем не взято до уваги пояснення позивача, який рухався при зміні дозволеного зеленого сигналу світлофора на жовтий, тобто, завершуючи маневр та не маючи змоги зупинитись з метою запобігання аварійним ситуаціям. Позивач також наголошує, що не зміг при винесенні постанови скористатись своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП. Крім того, під час винесення постанови відповідачем не відтворено відеозапису як доказу вчинення порушення, натомість, про його наявність зазначено у додатках до постанови.

3 огляду на викладене, внаслідок протиправності рішення суб`єкта владних повноважень, за відсутності у діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, із посиланням на ст.7, 122, 245, 251, 252, 268, 280, 283 КУпАП, ст.160, 283 КАСУ України Яницький С.О. просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 15.08.2023 позовну заяву залишено без руху із наданням строку для їх виправлення у визначений в ухвалі суду спосіб.

Ухвалою судді Шевченківського районного суду м.Запоріжжя від 04.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, призначено судове засідання, ухвалено згідно з ч.2 ст.269 КАС України копію позовної заяви та доданих до неї документів направити відповідачу й іншим учасникам справи на офіційну електронну адресу, за необхідності - надати для ознайомлення в судовому засіданні. Роз`яснено, що відзив на позовну заяву (відзив) відповідач вправі подати до судового засідання у справі. Роз`яснено, що відповідно до ч.6 ст.162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами..

Відповідач скористався своїм правом, врегульованим ч.4 ст.159, ч.1 ст.261 КАС України, представник відповідача за довіреністю Назаренко М.М. подав відзив, відповідно до якого просить відмовити у задоволенні позову, просить долучити відеозапис порушення до матеріалів справи.

Проте, згідно з довідкою про доставку засобами електронного листування від 08.09.2023, копія позовної заяви із додатками, а також ухвала суду від 04.09.2023 доставлені на скриньку УПП в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції 08.09.2023. Відзив надісланий засобами поштового листування 14.09.2023. При цьому, у вказану дату призначено перше судове засідання у справі, про що зазначено в ухвалі від 04.09.2023. Згідно з поштовим штемпелем на конверті, відзив надісланий 14.09.2023. Відповідно до відмітки канцелярії суду відзив зареєстрований у програмі документообігу суду 18.09.2023. До відзиву додано доказ поштового відправлення кореспонденції позивачу, без опису вкладення.

За змістом ст.175 КАС України у строк, встановлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач має право надіслати: 1) суду - відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову;позивачу, іншим відповідачам, третім особам - копію відзиву та доданих до нього документів. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. За змістом ч.1 ст.269 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283-1, 285-289 цього Кодексу, заявами по суті справи є позовна заява та відзив на позовну заяву (відзив).

За нормою ч.2-4, 6 ст.162 КАС України відзив повинен містити, зокрема, перелік документів та інших доказів, що додаються до відзиву, та зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із відзивом, із зазначенням причин їх неподання. Копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду. До відзиву додаються, серед іншого, документи, що підтверджують надіслання (надання) відзиву і доданих до нього доказів іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Так, судом встановлено, що відзив надійшов із порушенням визначеного в ухвалі суду від 04.09.2023 строку, всупереч наведеним нормативним положенням КАС України не містить переліку додатків. За його змістом не обґрунтовано порушення строку подання заяви по суті справи до суду, не подано заяви про поновлення пропущеного процесуального строку відповідно до ст.121 КАС України.

Крім того, за змістом ч.1,3 ст.59 КАС України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю юридичної особи. Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами. Натомість, скеровуючи разом із відзивом копію довіреності, представник відповідача не надає доказів на підтвердження повноважень посадової особи, яка її посвідчила, уповноваженої на це законом, відповідно, суд позбавлений можливості впевнитись у належності повноважень, викладених по тексту довіреності, всказаному представникові.

Враховуючи наведене, суд застосовує наслідки ст.175 КАС України в разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин та користується своїм правом вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Суд бере до уваги й особливості провадження у справах з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо притягнення до адміністративної відповідальності.

Так, за приписами ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Із врахуванням вимог ч.6 ст.262 КАС України, оскільки характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи, підстав для такого здійснення розгляду справи за ініціативою суду не встановлено.

Інших заяв по суті справи до матеріалів справи не надходило, інших процесуальних дій у справі судом не вчинено за відсутності відповідних заяв та клопотань.

Розглянувши позовну заяву, всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши наявні письмові докази, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Як врегульовано ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Як передбачено ч.1 ст.262 КАС України розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи за правилами загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі.

За наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення (п.3 ч.3 ст.286 КАС України).

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом ст.62 Конституції України ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Ця норма розповсюджується й на справи про адміністративні правопорушення.

Нормою ст.280 КУпАП закріплено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За приписами ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного право-порушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення без-пеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і доку-ментів, а також іншими документами.

Частиною 1 статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму дії або бездіяльності. Проте, щоб вчинок можна було кваліфікувати, як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення, а саме: об`єктивну сторону, об`єкт, суб`єктивну сторону (внутрішня сторона діяння, елементами якої є вина, мотив і мета) і суб`єкт. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.

За нормою п.8 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно зі ст.222 КУпАП, правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, відноситься до компетенції Національної поліції. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.Відповідні докази стосовно інспектора 2 батальйону 2 роти УПП в Запорізькій області лейтенанта поліції Коровки Владислава Едуардовича, який виніс оскаржуване рішення, суду не надано.

Позивач в позовній заяві наполягає на відсутності в його діях складу і події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП. Вважає, що рішення відповідача винесене протиправно та необґрунтовано, з порушенням його особистих прав, внаслідок неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, відтак, висновки інспектора не відповідають її фактичним обставинам.

У відповідності до ч.2,4-5 ст.258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції. У цьому випадку уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 283 цього Кодексу. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст. 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Відповідно, протокол про адміністративне правопорушення не мав бути складений в межах провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» унормовано, що учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать, зокрема, водії транспортних засобів. Учасники дорожнього руху зобов`язані, серед іншого, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. Відповідно до примітки до ст.121 КУпАП під транспортними засобами у статтях 121-126, 127-1 - 128-1, частинах першій і другій статті 129, статтях 132-1, 133-1, 133-2, 139 і 140 слід розуміти всі види автомобілів, трактори та інші самохідні машини, трамваї і тролейбуси, а також мотоцикли та інші транспортні засоби.

Відповідно до п.1.3. Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил. Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, судом встановлено, що 04.08.2023 о 17-45 інспектором 2 батальйону 2 роти УПП в Запорізькій області лейтенантом поліції Коровкою Владиславом Едуардовичем відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7459992, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень.

Згідно з оскаржуваною постановою ОСОБА_1 04.08.2023 о 17-38 годині керував транспортним засобом «LANOS», д.н.з. НОМЕР_1 , належним позивачу, по вул.Іванова, буд.81А у м.Запоріжжі, проїхав регульований пішохідний перехід на заборонений жовтий сигнал світлофора, чим порушив п. 8.7.3 ґ ПДР. До постанови (як у ній зазначено) додається відео з нагрудного реєстратора. Оскаржувана постанова містить підпис інспектора та особи, притягнутої до відповідальності, зокрема, щодо ознайомлення із правами відповідно до ст.268 КУпАП, строком оскарження та щодо отримання копії оскаржуваного рішення.

Судом досліджено відеозапис, доданий відповідачем на компакт-диску. Проте, на записі не відображено події правопорушення, номерні знаки автівок, що відображені на відеозаписі, неможливо ідентифікувати. З урахуванням вимог ст.73,75 КАС України, не бере до уваги зазначений доказ, як такий, що не відповідає критеріям належності та достовірності.

Частина 2 статті 122 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Судом встановлено із врахуванням санкції ч.2 ст.122 КУпАП (штраф в розмірі 30 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян), що на позивача накладено адміністративне стягнення у сумі 510,00 гривень, тобто, у передбаченому законом розмірі. Положень ст.22 КУпАП до позивача не застосовано.

Пунктом 11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Ч.3 ст.18, п.1 ч.1, ч.3 ст.35 вказаного нормативно-правового акту врегульовано, що звертаючись до особи, або у разі звернення особи до поліцейського, поліцейський зобов`язаний назвати своє прізвище, посаду, спеціальне звання та пред`явити на її вимогу службове посвідчення, надавши можливість ознайомитися з викладеною в ньому інформацією, не випускаючи його з рук. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі, якщо водій порушив Правила дорожнього руху. Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті. Проте, відеозапису, на якому відображено зупинку транспортного засобу під керуванням позивача, розгляд справи інспектором поліції не відображені.

Відповідно до п.8.1,8.7 ПДР 8.1. регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками. Світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Притягнення позивача до адміністративної відповідальності обґрунтовано у постанові порушенням 8.7.3 (ґ) ПДР України. Так, цим пунктом передбачено, що сигнали світлофора мають такі значення, зокрема, жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів. За змістом п.1.10 ПДР регульованим вважається пішохідний перехід, рух по якому регулюється світлофором чи регулювальником, нерегульованим - пішохідний перехід, на якому немає регулювальника, світлофори відсутні або вимкнені чи працюють у режимі миготіння жовтого сигналу.

Разом з цим, відповідно до п. 8.10 ПДР у разі подання світлофором (крім реверсивного) або регулювальником сигналу, що забороняє рух, водії повинні зупинитися перед дорожньою розміткою 1.12 (стоп-лінія), дорожнім знаком 5.69 "Місце зупинки", якщо їх немає - не ближче 10 м до найближчої рейки перед залізничним переїздом, перед світлофором, пішохідним переходом, а якщо і вони відсутні та в усіх інших випадках - перед перехрещуваною проїзною частиною, не створюючи перешкод для руху пішоходів. За змістом п. 8.11 водіям, які в разі ввімкнення жовтого сигналу або підняття регулювальником руки вгору не можуть зупинити транспортний засіб у місці, передбаченому пунктом 8.10 цих Правил, не вдаючись до екстреного гальмування, дозволяється рухатися далі за умови забезпечення безпеки дорожнього руху.

Ч.1-4 ст.77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин. Докази суду надають учасники справи. Суд не може витребовувати докази у позивача в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, окрім доказів на підтвердження обставин, за яких, на думку позивача, відбулося порушення його прав, свобод чи інтересів.

Враховуючи вказані норми адміністративного судочинства, саме на відповідача покладено обов`язок щодо доказування правомірності та обґрунтованості свого рішення, зокрема, події адміністративного правопорушення та наявності його складу у діях позивача. Проте, у даній справі вказаний обов`язок не дотриманий. Суд наголошує, що не є застосованим у справах даної категорії загальне положення щодо обов`язку позивача з приводу надання доказів на підтвердження заявлених вимог, адже в даному випадку діє саме спеціальна норма.

Таким чином, судом встановлено, що відповідачем в порушення вимог ст.77 КАС України не доведено правомірності оскаржуваної постанови, як і наявності події і складу адміністративного правопорушення, за яке позивач притягнутий до відповідальності.

Відповідно, оскаржувана постанова (серія та номер уточнені судом під час розгляду справи) підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП, закриттю з підстав, встановлених п.1 ч.1 ст.247 КУпАП, - за відсутності події і складу адміністративного правопорушення в діях ОСОБА_1 .

Згідно з ч.1,3 ст.132, ч.1 ст.139 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, сплачений позивачем судовий збір у сумі 536,80 гривень підлягає компенсації на його користь за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції, оскільки відповідачем у справі виступає посадова особа Управління патрульної поліції в Запорізькій області, яке є структурним підрозділом Департаменту патрульної поліції, шляхом стягнення зазначеної суми.

Керуючись ст. 2, 6, 8, 9, 12, 59, 72-79, 121, 132, 139, 143, 159, 162, 175, 205, 229, 241-246, 257, 262, 269-272, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції м.Запоріжжя Департамента патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, поданий в порядку адміністративного судочинства, - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС №7459992 від 04.08.2023, винесену інспектором 2 батальйону 2 роти УПП в Запорізькій області лейтенантом поліції Коровкою Владиславом Едуардовичем відносно ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та застосування адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 гривень на користь держави.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, буд. 3, код за ) на користь позивача ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у сумі 536,80 гривень (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

Реквізити сторін: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 .

Управління патрульної поліції в Запорізькій області Департаменту патрульної поліції, , адреса місцезнаходження: 69057, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 96; адреса для електронного листування:

Департамент патрульної поліції Національної поліції України, , адреса місцезнаходження: м.Київ, вул. Ф. Ернста, буд.3; адреса для електронного листування:

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі їх апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його складення.

Копію рішення суду невідкладно надіслати учасникам справи.

Рішення суду складено та підписано 03.11.2023.

Суддя Л.А.Вайнраух