Справа № 420/14018/23
Суддя: Свида Л.І.
Дата ухвалення: 2023-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Свиди Л.І.

розглянувши в письмовому провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До суду звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії від 11.04.2023 року №57 на заміну рішення про відмову у призначенні пенсії від 20.12.2022 року №57 про відмову в призначенні пенсії, зобов`язання зарахувати до пільгового стажу роботи позивача період роботи з 02.12.1998 року по 16.07.2001 року волочільником проволоки 5 розряду ЗАТ «Звармет», період роботи з 21.02.2018 року по 31.12.2021 року волочильником дроту 5 розряду у цеху сталевого дроту ПАТ «Виробниче об`єднання «Стальканат-Сілур», період роботи з 01.01.2022 року по 30.11.2022 року волочильником дроту с/в ЦСД 5 розряду в ПрАТ «Стальканат», зобов`язання призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах (Список №2) з моменту звернення, а саме з 12.12.2022 року довічно.

За цією позовною заявою відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами у відповідності до ст. 262 КАС України та наданий відповідачу строк для подання до суду відзиву на цю заяву, позивачу - відповіді на відзив.

Позов, відповідь на відзив обґрунтовані позивачем тим, що під час повторного розгляду заяви про призначення пенсії від 12.12.2022 року та доданих до неї документів до пільгового стажу за Списком №2 не враховано періоди роботи з 02.12.1998 року по 16.07.2001 року, з 21.02.2018 року по 31.12.2021 року та з 01.01.2022 року по 30.11.2022 року, оскільки відсутні документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Однак, позивач вважає, що надана трудова книжка для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 містила записи про спірні періоди роботи, оформлена належним чином, містить усі відомості про роботу, будь-яких виправлень не містить, тому відомості, які містяться у трудовій книжці щодо роботи на посаді, яка відповідно до списку №2 дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, мали бути враховані відповідачем при вирішенні питання щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах, що стало підставою для звернення до суду з цим позовом.

З відзиву на позовну заяву вбачається, що відповідач позов не визнає та вказує, що 21.04.2023 Головне управління винесло нове рішення про відмову у призначенні пенсії на заміну рішення від 11.04.2023 року №57, відповідно до якого вік позивача - 55 років 04 місяця, загальний страховий стаж складає 37 років 02 місяця 17 днів, пільговий стаж роботи за Списком №2 становить 10 років 09 місяців 01 день (в тому числі робота за Списком №2 становить 09 років 10 місяців 28 днів, навчання за фахом становить 00 років 10 місяців 03 дня). За доданими документами до пільгового та страхового стажу зараховано всі періоди включаючи період 22.02.1988 року по 28.05.1988 року згідно висновків Одеського окружного адміністративного суду від 10.03.2023 року по справі №420/407/23, дата з якої позивач матиме право на пенсійну виплату - 13.08.2023 року. Враховуючи те, що у позивача відсутній необхідний пільговий стаж роботи у Головного управління були відсутні правові підстави для прийняття будь-якого іншого рішення, окрім як про відмову у призначенні пенсії.

Дослідивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований в м. Одеса, 12.12.2022 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На підставі заяви та наданих документів Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області 20.12.2022 року винесено рішення №57 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки необхідний пільговий стаж на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, визначений пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №2), повинен становити 12 років 6 місяців, а пільговий стаж роботи позивача за Списком №2 становить 10 років 05 місяців 24 дні. Також зазначено, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи з 22.02.1988 року по 28.05.1988 року, оскільки наявне необумовлене виправлення в даті наказу на звільнення.

Не погоджуючись з вказаним рішенням позивач звернувся до суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.03.2023 року у справі №420/407/23, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.05.2023 року, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №57 від 20.12.2022 року про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пп. 2 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю пільгового стажу, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового стажу період роботи позивача з 22.02.1988 року по 28.05.1988 року електромонтером Кіровської птахофабрики, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 12.12.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пп. 2 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням позиції суду викладеної в даному рішенні.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.03.2023 року у справі №420/407/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 від 12.12.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пп. 2 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняло рішення від 11.04.2023 року №57 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на заміну рішення від 20.12.2022 року №57, оскільки необхідний пільговий стаж на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, визначений пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №2), повинен становити 12 років 6 місяців, а пільговий стаж роботи позивача за Списком №2 становить 10 років 05 місяців 24 дні.

Також, на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.03.2023 року у справі №420/407/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повторно розглянуло заяву ОСОБА_1 від 12.12.2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах на підставі пп. 2 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняло рішення від 21.04.2023 року №57 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах на заміну рішення від 11.04.2023 року №57, оскільки необхідний пільговий стаж на роботах з шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, визначений пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список №2), повинен становити 12 років 6 місяців, а пільговий стаж роботи позивача за Списком №2 становить 10 років 09 місяців 01 день.

Вважаючи протиправним рішення відповідача про відмову у призначенні пенсії від 11.04.2023 року №57, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати, зокрема, пенсія за віком.

Відповідно до ч. 1, п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 56, ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 1, 3 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року, основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 ОСОБА_1 : з 01.09.1984 року по 30.01.1985 року навчався у СПТУ №25 та отримав професію електромеханік по ліфтам (атестат №4273); 05.02.1985 року прийнятий слюсарем 2 розряду до СРСУ «Одесліфт» та 15.10.1985 року звільнений у зв`язку із призовом до лав Радянської Армії; з 02.11.1985 року по 01.12.1987 року служба в лавах Радянської Армії; 22.02.1988 року прийнятий в е/цех електромонтером до Кіровської птахофабрики та 28.05.1988 року звільнений у зв`язку із зарахуванням слухачем ПО до ОТІХП; 28.05.1988 року зарахований на підготовче відділення денної форми навчання до Одеського технологічного інституту холодильної промисловості, 11.07.1988 року переведений на 1 курс факультету холодильної техніки, 30.01.1989 року відрахований із інституту з 1 курсу за академічну неуспішність; з 01.09.1988 року по 03.07.1989 року навчався у СПТУ №32 та отримав професію волочільник дроту, слюсар-ремонтник, стропальник (диплом серія НОМЕР_2 ); 05.07.1989 року прийнятий в цех зварювальної проволоки волочільником проволоки 4 розряду до Сталепрокатного виробничого об`єднання ім. Дзержинського, 30.09.1993 року у зв`язку із припиненням діяльності ОСВО ім. Дзержинського переведений до Одеського АКП «Стальметиз» ім. Дзержинського, 01.10.1993 року прийнятий за переводом з ОСВО ім. Дзержинського волочільником проволоки до Одеського АКП «Стальметиз» ім. Дзержинського, 02.07.1996 року переведений волочільником проволоки 4 розряду в блок метисних цехів, 02.03.1997 року переведений волочільником проволоки 4 розряду в сталепроволочний цех, 01.12.1998 року звільнений у зв`язку із переведенням до ЗАТ «Звармет»; 01.12.1998 року прийнятий за переводом з ЗАТ «Стальметиз» волочільником проволоки 5 розряду до ЗАТ «Звармет», 16.07.2001 року звільнений за власним бажанням; 02.01.2002 року прийнятий електромонтером гуртожитку №1 (корпус 1) до Одеського державного медичного університету, 02.07.2012 року переведений на посаду електромонтера з ремонту та обслуговування електроустаткування гуртожитку №1 (корпус 1), 30.11.2017 року звільнений за власним бажанням; 29.11.2017 року прийнятий в цех сталевого дроту волочільником дроту 5 розряду до ПАТ «Виробниче об`єднання «Стальканат-Сілур», 31.12.2021 року звільнений у зв`язку із переведенням до ПрАТ «Стальканат», 01.01.2022 року прийнятий в цех сталевого дроту в волочильну дільницю та виробництва фібри волочильного дроту с/в ЦСД 5 розряду за переводом з ПАТ ВО «Стальканат-Сілур».

Представник позивача звертався до відповідача із запитом про надання інформації про те, які періоди роботи не зараховані до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 під час повторного розгляду заяви про призначення пенсії від 12.12.2022 року.

У відповідь Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області листом від 01.06.2023 року повідомило представника позивача, що під час повторного розгляду заяви про призначення пенсії від 12.12.2022 року ОСОБА_1 та доданих до неї документів до пільгового стажу за Списком №2 не враховані періоди роботи з 02.12.1998 року по 16.07.2001 року, з 21.02.2018 року по 31.12.2021 року та з 01.01.2022 року по 30.11.2022 року, оскільки відсутні документи які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно підпункту 5 пункту 2.1 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1.

Відповідно до пп. 5 п. 2.1 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах: довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана підприємством, установою, організацією відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктами 1-6, 8 частини другої, частиною третьою статті 114 Закону та пунктом 23 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону). У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року №18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за №1231/13105. Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії; документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» (для зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 або із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, після 21 серпня 1992 року).

Згідно з п. 20 «Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №637 від 12 серпня 1993 року, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5).

У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на територіях, зазначених в абзаці другому пункту 18 цього Порядку, стаж роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У разі відсутності правонаступника, а також у разі знищення архівів у зв`язку з воєнними (бойовими) діями підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи, а також до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням із Мінсоцполітики та Мінфіном.

Тобто, за приписами наведених норм уточнюючі довідки для підтвердження трудового стажу або інші документи необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що згідно із записами в трудовій книжці НОМЕР_1 ОСОБА_1 у період з 02.12.1998 року по 16.07.2001 року працював волочильником дроту (проволоки) 5 розряду в ЗАТ «Звармет», у період з 21.02.2018 року по 31.12.2021 року працював волочильником дроту 5 розряду у цеху сталевого дроту ПрАТ «Виробниче об`єднання «Стальканат-Сілур», у період з 01.01.2022 року по 30.11.2022 року працював волочильником дроту с/в ЦСД 5 розряду в ПрАТ «Стальканат».

Відповідно до «Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 року №162, передбачено професію волочильника дроту.

Згідно «Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року №461, передбачено професію волочильника дроту.

Відповідно до п. 3, 4.2 «Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників», затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005 року №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за №1451/11731, при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Застосування списків проводиться за результатами атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умов і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з «Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці» та розробленими на виконання постанови №442 «Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці», затвердженими постановою Міністерства праці України від 01.09.1992 року №41.

Згідно з п. 4 «Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці» та пп. 1.5 п. 1 «Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці» періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Відповідно до п. 4.4 «Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників», затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005 року №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 року за №1451/11731, якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Якщо чергова атестація була проведена з порушенням передбачених пунктом 4 Порядку проведення атестації строків, а працівник до її проведення виконував роботу, яка дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, цей період його роботи має бути зарахований до пільгового стажу за результатами попередньої атестації.

Суд зазначає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому, контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання, видачу, формування різних первинних та інших документів по підприємству покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил заповнення таких документів може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій ці документи адресовані, а отже й не може впливати на її особисті права.

Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві та у свою чергу неналежний порядок ведення і заповнення іншої документації з вини адміністрації підприємства, а тому вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист у частині призначення та виплати пенсії.

До тотожних висновків прийшов Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в своїй постанові від 30.09.2021 року у справі №300/860/17 (адміністративне провадження №К/9901/2537/20).

Таким чином, документи, які були надані відповідачу із заявою про призначення пенсії, містять всі необхідні відомості для зарахування до пільгового стажу періодів роботи позивача з 02.12.1998 року по 16.07.2001 року, з 21.02.2018 року по 31.12.2021 року та з 01.01.2022 року по 30.11.2022 року на посаді волочильника дроту (проволоки) відповідно до Списку №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

З урахуванням зазначеного, право позивача на зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 02.12.1998 року по 16.07.2001 року, з 21.02.2018 року по 31.12.2021 року та з 01.01.2022 року по 30.11.2022 року на посаді волочильника дроту (проволоки) відповідно до Списку №2 підтверджується відповідними записами в трудовій книжці.

Тобто, на час звернення позивача до відповідача із заявою про призначення пенсії у нього було достатньо пільгового стажу для призначення пенсії відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Європейським судом з прав людини напрацьована практика, за якою пенсія включається в поняття «майно» в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції. Концепція «майна» в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції має автономне значення, тобто не обмежується власністю на матеріальні речі та не залежить від формальної класифікації у внутрішньому праві: певні інші права та інтереси, що становлять активи, також можуть вважатися «правом власності», а відтак і «майном». Отже, при з`ясуванні змісту поняття «майно» недостатньо керуватися національним законодавством держав-учасниць Конвенції.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 07 листопада 2013 року у справі «Пічкур проти України» (заява №10441/06, пункти 41- 43, 52) Суд акцентував увагу на тому, що якщо в Договірній державі є чинне законодавство, яким передбачено право на соціальні виплати, обумовлені або не обумовлені попередньою сплатою внесків, це законодавство має вважатися таким, що породжує майновий інтерес, який підпадає під дію статті 1 Першого протоколу, для осіб, що відповідають вимогам такого законодавства.

Водночас юридична природа соціальних виплат, у тому числі пенсій, розглядається Європейським судом з прав людини не лише з позицій права власності, але й пов`язує з ними принцип захисту «законних очікувань» (reasonable expectations) та принцип правової визначеності (legal certainty), що є невід`ємними елементами принципу правової держави та верховенства права.

У справі «Суханов та Ільченко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є чинний Закон, який передбачає таке право, або є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (Заява №68385/10 та №71378/10, пункт 35).

Отже, у контексті статті 1 Першого протоколу до Конвенції об`єктами права власності можуть бути у тому числі «легітимні очікування» та «майнові права» (Pine Valley Developments Ltd and Others v. Ireland), заява №12742/87; ухвала Європейського суду з прав людини від 13 грудня 1984 року щодо прийнятності заяви S. v. the United Kingdom, №10741/84).

Тобто, коли соціальна чи інша подібна виплата закріплена законом, вона має виплачуватися на основі чітких і об`єктивних критеріїв і, якщо людина очевидно підходить під ці критерії, це породжує у такої людини виправдане очікування в розумінні статті 1 Першого протоколу.

Крім того, практикою Європейського суду з прав людини сформовано підхід щодо розуміння правової визначеності як засадничої складової принципу верховенства права. Зокрема, у пункті 61 Рішення «Брумареску проти Румунії» Суд зазначив, що принцип правової визначеності є складовою верховенства права (Brumarescu v. the Romania, заява №28342/95). У пункті 109 справи «Церква Бессарабської Митрополії проти Молдови» Суд зазначив, що закон має бути доступним та передбачуваним, тобто вираженим з достатньою точністю, щоб дати змогу особі в разі необхідності регулювати його положеннями свою поведінку (Metropolitan Church of Bessarabia and Others v. the Moldova, заява №45701/99).

Таким чином, неправомірне позбавлення особи пенсії не узгоджується з принципом правової визначеності.

З урахуванням зазначеного, при винесенні рішення про відмову у призначенні пенсії від 11.04.2023 року №57 відповідач вказані обставини не врахував, що протиправно мало наслідком позбавлення позивача пенсії за віком на пільгових умовах.

Тобто, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах від 11.04.2023 року №57 на заміну рішення про відмову у призначенні пенсії від 20.12.2022 року №57 є протиправним та підлягає скасуванню судом.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Враховуючи зазначене, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах від 21.04.2023 року №57, яке прийнято на заміну рішення від 11.04.2023 року №57 у зв`язку з невірним розрахунком пільгового стажу роботи позивача за Списком №2 на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10.03.2023 року у справі №420/407/23.

З урахуванням зазначеного, у суду є всі підстави для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи з 02.12.1998 року по 16.07.2001 року волочильником дроту (проволоки) 5 розряду в ЗАТ «Звармет», з 21.02.2018 року по 31.12.2021 року волочильником дроту 5 розряду у цеху сталевого дроту ПрАТ «Виробниче об`єднання «Стальканат-Сілур», з 01.01.2022 року по 30.11.2022 року волочильником дроту с/в ЦСД 5 розряду в ПрАТ «Стальканат».

Згідно з ч. 1, 2 ст. 45, ч. 1 ст. 47 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією. Пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання пенсіонера в межах України незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Тобто, у зв`язку з досягненням позивачем віку 55 років, наявністю у нього загального стажу роботи більше 30 років, у тому числі пільгового стажу за Списком №2 більше 12 років 6 місяців, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з дати звернення, а саме з 12.12.2022 року, на підставі п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» довічно.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Згідно з ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищезазначене та оцінюючи надані докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 обґрунтовані, відповідають вимогам законодавства та підлягають задоволенню в повному обсязі, шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах від 11.04.2023 року №57 на заміну рішення про відмову у призначенні пенсії від 20.12.2022 року №57, визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах від 21.04.2023 року №57 на заміну рішення про відмову у призначенні пенсії від 11.04.2023 року №57, зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи з 02.12.1998 року по 16.07.2001 року волочильником дроту (проволоки) 5 розряду в ЗАТ «Звармет», з 21.02.2018 року по 31.12.2021 року волочильником дроту 5 розряду у цеху сталевого дроту ПрАТ «Виробниче об`єднання «Стальканат-Сілур», з 01.01.2022 року по 30.11.2022 року волочильником дроту с/в ЦСД 5 розряду в ПрАТ «Стальканат», а також призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 12.12.2022 року довічно.

Щодо судових витрат, зокрема, сплаченого судового збору, він підлягає стягненню з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань у відповідності до приписів ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. 6, 9, 14, 90, 139, 243-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії від 11.04.2023 року №57 на заміну рішення про відмову у призначенні пенсії від 20.12.2022 року №57 про відмову в призначенні пенсії, зобов`язання зарахувати до пільгового стажу роботи позивача період роботи з 02.12.1998 року по 16.07.2001 року волочільником проволоки 5 розряду ЗАТ «Звармет», період роботи з 21.02.2018 року по 31.12.2021 року волочильником дроту 5 розряду у цеху сталевого дроту ПАТ «Виробниче об`єднання «Стальканат-Сілур», період роботи з 01.01.2022 року по 30.11.2022 року волочильником дроту с/в ЦСД 5 розряду в ПрАТ «Стальканат», зобов`язання призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах (Список №2) з моменту звернення, а саме з 12.12.2022 року довічно - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах від 11.04.2023 року №57 на заміну рішення про відмову у призначенні пенсії від 20.12.2022 року №57.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах від 21.04.2023 року №57 на заміну рішення про відмову у призначенні пенсії від 11.04.2023 року №57.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до пільгового стажу роботи ОСОБА_1 періоди роботи з 02.12.1998 року по 16.07.2001 року волочильником дроту (проволоки) 5 розряду в ЗАТ «Звармет», з 21.02.2018 року по 31.12.2021 року волочильником дроту 5 розряду у цеху сталевого дроту ПрАТ «Виробниче об`єднання «Стальканат-Сілур», з 01.01.2022 року по 30.11.2022 року волочильником дроту с/в ЦСД 5 розряду в ПрАТ «Стальканат», а також призначити та виплачувати ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з 12.12.2022 року довічно.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та строки, встановлені ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та строки, встановлені ст. 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Леонід СВИДА