Справа № 178/1979/22
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 листопада 2023 року м. Дніпросправа № 178/1979/22

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті

на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 11.07.2023 року

в адміністративній справі №178/1979/22 за позовом ОСОБА_1 до відповідача Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті про визнання незаконною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачка, ОСОБА_1 , звернулася 29.12.2022 до Криничанського районного суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті, в якому просила:

- визнати протиправною та скасувати постанову серії АА № 00001016 від 14.09.2022 року, винесену старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушення Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком Владиславом Олеговичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП та стягнення штрафу у розмірі 8500 грн.;

- справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.132-1 КУпАП України провадженням закрити.

В позові зазначено, що позивачці на праві власності належить автомобіль MAN TGA 26.416, д/н НОМЕР_1 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 від 26.07.2021 року. Чоловіку позивачки ( ОСОБА_2 ), належить причіп бортовий KOGЁL AWE 18, д/н НОМЕР_3 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 від 13.04.2016 року.

14.09.2022 відповідачем винесено постанову серії АА №00001016 про притягнення позивачку до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та стягнення штрафу у розмірі 8500 грн.

Згідно вказаної постанови 17.07.2022 року о 12:43 год. за адресою км. 186+337 на дорозі М-04, в автоматичному режимі технічним засобом WIM 20, WAGA-WIM35 №7 було зафіксовано, що автомобіль MAN TGA 26.416, д/н НОМЕР_1 рухався із перевищенням нормативних параметрів, зазначених уп. 22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,3% (2,509т.), за що передбачена відповідальність ч.2 ст.132-1 КУпАП.

Із зазначеною постановою позивачка не погоджується, вважає її незаконною, не обґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню. Зазначає, що відповідачем порушений порядок повідомлення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, а оскаржувана постанова не відповідає вимогам ст.283 КУпАП. Також вказує, що оскаржувана постанова не містить доказів про вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 11.07.2023 року позов задоволено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що оскільки фіксація правопорушення була здійснена у автоматичному режимі, при цьому, габаритно-ваговий контроль транспортного засобу шляхом його зупинення не здійснювався, то проведення зважування у русі, без дотримання часу, необхідного для врівноваження вантажу, що є рідиною, не може дати однозначних та достовірних результатів навантаження на осі транспортного засобу, а також наявності або відсутності перевищення фактичної маси транспортного засобу.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідачем (Державною службою України з безпеки на транспорті) подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вказує, що у діях позивачки наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП, оскільки габаритно-вагові показники транспортного засобу не відповідали допустимим нормам, що підтверджується відповідними ваговими показниками зафіксованими при вимірюванні ваги транспортного засобу. Вказує що постанова була своєчасно направлена позивачці що підтверджується поштовими відправленнями.

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до ст. 311 КАС України.

В ході розгляду справи ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.10.2023 витребувано позивача ОСОБА_1 та відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті докази та пояснення щодо таких питань:

- які вагові показники при зважуванні мав транспортний засіб MAN TGA 26.416, д/н НОМЕР_1 , що зафіксовано 17.07.2022 року о 12:43 год. за адресою км. 186+337 на дорозі М-04,

- яка допустима вага цього транспортного засобу з вантажем?

На виконання зазначеної ухвали позивачкою надано відзив на апеляційну скаргу, вказує, що в товарно-транспортній накладній №1707 від 17.07.2022 зазначено про перевезення олії у флексітанку масою 24,8т, після зважування автомобіль мав масу 39,96т., що не перевищує встановлений норматив. Просить рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Відповідачем на виконання ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 11.10.2023 будь-яких доказів щодо вагових показників транспортного засобу не надано.

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги що безпосередньо в постанові серії АА №00001016 від 14.09.2022 року містяться вагові показники транспортного засобу, що були зафіксовані при вимірюванні ваги та зазначено про перевищення загальної маси т/з на 6,2% (2,509т) (а.с.10).

Також матеріали справи містять товарно-транспортну накладну від 17.07.2022 щодо маси брутто транспортного засобу (а.с.21).

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та доводи відзиву на апеляційну скаргу, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 14.09.2022 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушення Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Семенченко Л.М. було винесено постанову про притягнення позивачку до адміністративної відповідальності серії АА №00001016 за ч.2 ст.132-1 КУпАП та стягнення штрафу у розмірі 8500 грн.

Згідно вказаної постанови 17.07.2022 року о 12:43 год. за адресою км. 186+337 на дорозі М-04, в автоматичному режимі технічним засобом WIM 20, WAGA-WIM35 №7 зафіксовано, що автомобіль MAN TGA 26.416, д/н НОМЕР_1 рухався із перевищенням нормативних параметрів, зазначених у п.22.5 ПДР України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,3% (2,509 т.), за що передбачена відповідальність ч. 2ст. 132-1 КУпАП.

Позивачка вважає постанову серії АА №00001016 протиправною та просить закрити адміністративне провадження у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Суд першої інстанції позов задовольнив.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року №2344-III, норми Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567, норми Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України «Про автомобільний транспорт» №2344-ІІІ основним завданням державного регулювання та контролю у сфері автомобільного транспорту є створення умов безпечного, якісного й ефективного перевезення пасажирів та вантажів, надання додаткових транспортних послуг.

Приписами статті 6 зазначеного Закону передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок.

Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Рейдові перевірки дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Статтею 1 Закону України «Про автомобільний транспорт» №2344-ІІІ визначено, що рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).

Відповідно до пункту 1 Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 року №103, Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи (п.8 Положення №103).

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (надалі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, наявністю відповідних ліцензій і ліцензійних карток, виконанням ними ліцензійних умов, а також процедуру здійснення державного нагляду за забезпеченням такими суб`єктами господарювання безпеки автомобільних перевезень передбачено Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року №1567 (Порядок №1567).

Згідно Порядку №1567 державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України.

Відповідно до пункту 3 вказаного Порядку органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Згідно пункту 3 Порядку №1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно:

наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;

виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.

Приписами пункту 20 Порядку №1567 встановлено, що виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Відповідно до пункту 25 Порядку №1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Пунктом 26 Порядку №1567 унормовано, що справа про порушення розглядається у присутності уповноваженої особи суб`єкта господарювання.

Про час і місце розгляду справи про порушення уповноважена особа суб`єкта господарювання повідомляється під розписку чи рекомендованим листом із повідомленням.

За положеннями пункту 27 Порядку №1567 визначено, що у разі неявки уповноваженої особи суб`єкта господарювання справа про порушення розглядається без її участі.

За наявності підстав, керівник органу державного контролю або його заступник виносить постанову про застосування адміністративно-господарських штрафів, яка оформляється згідно з додатком 5.

Згідно з абз.3 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт» №2344-III перевезення пасажирів та вантажів за відсутності на момент проведення перевірки документів, визначених статтями 39 і 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже Законом України «Про автомобільний транспорт» №2344-III передбачені відповідні штрафи за вчинення порушень норм цього закону.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги що безпосередньо в постанові серії АА №00001016 від 14.09.2022 року містяться вагові показники транспортного засобу, що були зафіксовані при вимірюванні ваги та зазначено про перевищення загальної маси т/з на 6,2% (2,509т) (а.с.10).

При цьому, відповідач в постанові зазначає, що загальна маса т/з складає 47232кг, дозволена максимальна фактична маса 40т.

Також матеріали справи містять товарно-транспортну накладну від 17.07.2022 щодо маси брутто транспортного засобу, яка складає 39,96 (а.с.21).

Надаючи оцінку зазначеним документам, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що оскільки в постанові серії АА №00001016 від 14.09.2022 року зазначено, що дозволена максимальна фактична маса транспортного засобу не може перевищувати 40т, водночас відповідачем встановлено, що перевищення загальної маси транспортного засобу склало 2,509т (на 6,2%), то виходячи з наданих відповідачем показників загальна маса транспортного засобу має скласти 42509кг., однак відповідач зазначає, що загальна маса т/з складає 47232кг, що не відповідає простим математичним підрахункам.

Отже дані, що зазначені в постанові серії АА №00001016 від 14.09.2022 року викликають певний сумнів.

При цьому, будь-яких доказів, що спростовували б інформацію, яка міститься в товарно-транспортній накладній від 17.07.2022 щодо маси брутто - 39,96т, матеріали справи не містять (а.с.21).

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції матеріали справи дають підстави для висновку, шо позивачкою доведені обставини, на яких ґрунтуються її позовні вимоги.

При цьому, відповідачем не доведено обставини, на яких ґрунтуються заперечення проти позовних вимог, не доведено правомірність дій/рішень відповідача як суб`єкта владних повноважень.

Згідно ч. 7 ст. 258 КУпАП, у разі виявлення адміністративного правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, правопорушення, передбаченого статтею 132-2 цього Кодексу, та/або порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису), протокол про адміністративне правопорушення не складається, а постанова у справі про адміністративне правопорушення виноситься без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Копії постанови у справі про адміністративне правопорушення та матеріалів, зафіксованих за допомогою працюючих в автоматичному режимі спеціальних технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, надсилаються особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом п`ятнадцяти днів з дня винесення такої постанови, крім випадку, передбаченого частиною 7 статті 279-1цього Кодексу.

При цьому, частиною 7 ст. 279-1 КУпАП передбачено, що постанова про накладення адміністративного стягнення, що не була виконана шляхом сплати 50 % розміру штрафу протягом десяти днів з дня її винесення, надсилається відповідальній особі, зазначеній у частині 1 статті 14-2 цього Кодексу, рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи). За зверненням особи постанова про накладення адміністративного стягнення, що вважається виконаною, надсилається рекомендованим листом на її адресу протягом п`яти днів з моменту отримання звернення.

Згідно ч. 8 ст. 279-1 КУпАП, днем отримання постанови є дата, зазначена в поштовому повідомленні про вручення її відповідальній особі, зазначеній у частині 1 статті 14-2цього Кодексу, або повнолітньому члену сім`ї такої особи.

Водночас, частиною 10 ст. 279-1 КУпАП передбачено, що у разі невручення постанови адресату за зазначеною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів адресою днем отримання постанови вважається день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до органу (підрозділу), уповноважена посадова особа якого винесла відповідну постанову.

У разі якщо адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною 2 статті 12-2, частинами 2, 3 статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або в разі вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.132-2 цього Кодексу, уповноважені на те посадові особи центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а в разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлюють відповідальну особу, зазначену у частині 1 статті 14-3 цього Кодексу, або вантажовідправника (ч.1 ст.279-5 КУпАП,).

Постанова про накладення адміністративного стягнення надсилається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, протягом трьох днів з дня її винесення рекомендованим листом з повідомленням на адресу місця реєстрації (проживання) фізичної особи (місцезнаходження юридичної особи) (ч.5 ст.279-5 КУпАП).

Матеріалами справи підтверджується, що в постанові серії АА №00001016 від 14.09.2022 року містяться анкетні дані позивачки, адреса її місця проживання, реквізити правовстановлюючого документу на транспортний засіб.

Однак, належних доказів щодо надіслання позивачці постанови серії АА №00001016 від 14.09.2022 року та отримання такої постанови позивачкою, матеріали справи не містять.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції наведене дає підстави для висновку, що відповідач допустив порушення, яке перешкоджає притягненню позивачки до адміністративної відповідальності.

Також, в силу ч.2 ст.283 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною 2 цієї статті, повинна містити відомості про:

дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення;

транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався);

розмір штрафу та порядок його сплати;

правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження;

відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Натомість, в порушення зазначених вимог ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскаржувана постанова не містить відомостей щодо реквізитів рахунку, на який необхідно сплачувати призначений штраф.

Позивачка зазначає, що про сам факт існування постанови їй стало відомо лише з додатку «Дія», куди їй прийшло повідомлення про перебування у провадженні головного державного виконавця виконавчого провадження № 70533838, відкритого 13 грудня 2022 року на підставі оскаржуваної постанови АА № 00001016 від 14.09.2022 року. Сума, яка підлягає стягненню в рамках виконавчого провадження, становить 34000 грн., що вдвічі більше, ніж сума, зазначена у постанові у графі «розмір штрафу».

Водночас, відповідач зазначає, що позивачка належним чином повідомлена про наявність постанови, оскільки постанова направлялася рекомендованим листом з повідомленням про вручення на поштову адресу позивачки: АДРЕСА_1 , що підтверджується кодовим ідентифікатором листа 042. Вважає, що не отримання позивачкою поштового направлення не свідчить про те, що суб`єкт владних повноважень допустив порушення Інструкції з оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення.

З цього приводу колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що матеріали справи не містять (відповідачем не надано) поштового відправлення про направлення на поштову адресу позивачки: АДРЕСА_1 рекомендованого листа з повідомленням, що спростовує доводи відповідача про належне направлення такого листа.

З урахуванням того, що у постанові АА №00001016 від 14.09.2022 року зазначено про допущення перевищення нормативних параметрів загальної маси транспортного засобу на 6,2 % (2,509 т.) при дозволеній максимальній фактичній масі 40т, однак, у графі «Фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу» зазначено, що повна маса транспортного засобу становить 47232 кг, натомість, у графі «Зафіксовані порушення» зазначено перевищення загальної маси транспортного засобу на 6,2 %, т.т. 2.509т., що при математичному підрахунку загальна маса т/з становить 42 509кг і не може становити 47232кг.

Зокрема, у випадку, якщо повна маса транспортного засобу становить 47,232 т. (як зазначено у постанові), то перевищення маси транспортного засобу має дорівнювати 7,232т., а не 2,509 т., як зазначено в постанові.

Таким чином, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність розбіжностей у постанові АА №00001016 від 14.09.2022 року, що не можуть бути усунуті, а тому вони унеможливлюють притягнення позивачки до адміністративної відповідальності.

При цьому, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів MAN TGA 26.416, д/н НОМЕР_1 , та причепу бортового KOGЁL AWE 18, д/н НОМЕР_3 , їх повна маса становить 26 т. та 18 т. відповідно, що разом становить 44 т.

Згідно п. 22.5 Правил дорожнього руху встановлено максимальну масу транспортного засобу у 40 т.

Зважаючи на викладені обставини, зі змісту оскаржуваної постанови неможливо встановити наявність або відсутність у діях позивачки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2ст. 132-1 КУпАП, тому вона не може бути підставою для притягнення позивачки до адміністративної відповідальності.

Згідно з ч. 3 ст. 80 КАС України про витребування доказів з власної ініціативи або заклопотанням учасника справи, суд постановляє ухвалу.

З урахуванням того, що відповідачем на виконання ухвали Третього апеляційного адміністративного суду від 11.10.2023 не надано будь-яких доказів щодо вагових показників транспортного засобу, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню.

Частиною 5 ст. 44 КАС України перебачено, що учасники справи зобов`язані (серед іншого):

- подавати наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази;

- надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні;

- виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки;

- виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Як наслідок, доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної служби України з безпеки на транспорті залишити без задоволення.

Рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 11.07.2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 08.11.2023 та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня її прийняття шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Повний текст постанови виготовлено 08.11.2023.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова