Справа № 420/20804/23
Суддя: Дубровна В.А.
Дата ухвалення: 2023-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

08 листопада 2023 року м.Одеса
Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Дубровної В.А., розглянувши у порядку письмового провадження заяву представника позивача - адвоката Гришка Сергія Олександровича про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,
06.11.2023 р. представником відповідача надано заперечення, яким просить відмовити у задоволені вказаної заяви, оскільки згідно частини 7 ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), які подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Проте, Позивачем в прохальній часті позову Позивачем не було заявлено, як позовну вимогу стягнення з Головного управління судових витрат. При цьому, як вбачається з додаткової угоди №4 від 07.06.2023 до договору про надання правової допомоги №05/11/21-1 від 05.11.2021 року про порядок надання та оплату юридичних послуг (гонорару), акт про прийняття-передачу наданих послуг від 24.10.2023 року, за яким сума гонорару за надану правничу допомогу складає 4 000,00 грн. Тобто, перелік даних послуг був відомий Позивачу до винесення рішення судом. Проте, Позивачем не заявлено вимогу про стягнення понесених ним витрат в позовній заяві, або під час розгляду справи судом. Таким чином договір №05/11/21-1 від 05,11.2021 та додаткова угода №№4 від 07.06.2023 до договору №05/11/21-1 від 05.11.2021 не можуть розглядатися судом, оскільки, відповідно до ч. 8 ст. 79 КАС України докази не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх додання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї. Аналіз матеріалів справи дає змогу зробити висновок про необґрунтованість вимоги Позивача щодо стягнення з Головного управління витрат на правничу допомогу в сумі 4000 грн, оскільки розмір витрат на оплату послуг адвоката є об`єктивно не співмірним з рядом факторів. Зокрема, Головне управління звертає увагу суду, що відповідно до п. З ч. 6 ст. 12 КАС України справи стосовно оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та» пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг є справами незначної складності. Крім того, відсутні будь-які детальні розрахунки на підтвердження факту здійснення витрат, їх обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмету спору. Отже, Позивачем не надано належних доказів понесених ним витрат на правову допомогу, що являється законною та мотивованою підставою для відмови стягнення витрат на правову допомогу із Відповідача. При цьому, задоволення позовної вимоги Позивача щодо компенсації витрат на правову допомогу, відповідно до договору про надання правової допомоги № 10/02/22-1 від 10.02.2022 у розмірі 4 000,00 грн з Головного управління призведе до нецільового використання коштів. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16.
III. Процесуальні дії суду
Протоколом передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 25.10.2023 року вказана заява передана на розгляд судді Дубровній В.А.
Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. ( частина 3 статті 252 КАС України).
Оскільки судове рішення у даній справі ухвалено за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження, суд дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення в порядку письмового провадження.
Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом ( п. 10 ч.1 ст. 4 КАС України).
IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 20.10.2023 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного Фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 з 01.09.2021 року доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести нарахування та здійснити виплату ОСОБА_1 щомісячну доплату у розмірі 2000 грн відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб, починаючи з 01.09.2021 року.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

У змісті позовної позови представник позивача у відповідності до ч. 8 ст. 139 КАС України зробив заяву, що наддасть судові докази понесених судових витрат протягом п`яти днів після ухвалення рішення. (а.с. 10)

V. Норми права, які застосував суд

Витрати на професійну правничу допомогу врегульовані статтею 134 КАС України, якою передбачено, зокрема

- витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави (ч. 1 ст.134 КАС України).

- для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. (ч. 3 ст.134 КАС України).

- для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 4 ст.134 КАС України).

- розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. (ч. 5 ст.134 КАС України).

- у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. (ч. 6 ст.134 КАС України).

- обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. ( частина 7 статі 134 КАС України)

Розподіл судових витрат врегульований статтею 139 КАС України, якою передбачено, зокрема

- при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. ( абзац перший частини 1 статті 139 КАС України)

- розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. ( частина 7 статі 139 КАС України)

- при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.( частина 9 статі 139 КАС України)

Рішення щодо судових витрат передбачені статтею 143 КАС України, зокрема,

- суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі. ( частина 1 статті 143 КАС України)

- якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. ( частина 3 статті 143 КАС України)

- у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу ( частина 5 цієї статті КАС України).

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Законом України від 05 липня 2012 року № 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) передбачено, зокрема

- договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. ( пункт 4 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI)

- представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. (пункт 9 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI)

- інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 5076-VI).

- видами адвокатської діяльності є, серед іншого, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами … Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. ( стаття 19 Закону № 5076-VI)

- гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. ( стаття 30 Закону № 5076-VI)

VI. Оцінка суду

З огляду на наведені вище правові норми при вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати,

по-перше, розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову.

по-друге, критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката, тобто суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

по-третє, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес тощо.

Тобто, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Велика Палата Верховного Суду вказала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (пункт 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц).

Отже, ключовим критерієм під час розгляду питання щодо можливості відшкодування понесених витрат на правничу допомогу є розумність заявлених витрат, тобто розмір відповідної суми має бути обґрунтованим.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, професійна правнича допомога у даній справі надавалась адвокатом Гришко С.О., про що свідчить ордер серії ОД № 475617 від 09.12.2021 року.

На підтвердження обґрунтованості витрат на правничу допомогу в сумі 4 000,00 грн. представником позивача надано, зокрема

- договір № 05/11/21-1 від 05.11.2021 року про надання правової допомоги, укладеного між ОСОБА_1 (далі Клієнт) та Адвокатським об`єднанням ГРИШКО І ПАРТНЕРИ (далі за текстом Бюро), в особі керуючого бюро Гришка Сергія Олександровича, за умовами якого Бюро бере на себе зобов`язання надати правову допомогу Клієнту з метою захисту інтересів Клієнта в якості захисника відповідно до …. Кодексу адміністративного судочинства України … та представника зі всіма правами, що має Клієнт ( пункт 1 договору). Визначений цим Договором об`єм правової допомоги може бути змінений (збільшений/зменшений) виключно за згодою Сторін, шляхом укладення додаткової письмової угоди. ( пункт 3 договору). За надання правової допомоги Клієнт сплачує на Бюро гонорар, розмір і порядок оплати якого погоджується Сторонами у Додатку до даного Договору. ( пункт 4. договору).

- додаткову угоду № 4 від 07.06.2023 року до договору про надання правової допомоги № 05/11/21-1 від 05.11.2021 року, яка визначає порядок оплати юридичних послуг (гонорару) Бюро за надання правової допомоги по захисту порушених та невизнаних прав Клієнта Головним управлінням ПФУ в Одеській області ( пункт 1 додаткової угоди). Бюро зобов`язується здійснювати представництво та захист інтересів Клієнта в суді першої інстанції ( Одеський окружний адміністративний суд). ( пункт 2 додаткової угоди). Вартість ( розмір гонорару) адвоката Бюро складає 4 000,00 гривень. ( пункт 2.1. додаткової угоди). Бюро зобов`язується надати Клієнта наступні послуги: - консультації та роз`яснення з подібних правових питань; - складення та направлення заяв в інтересах клієнта, отримання відповідей на них; - складення та направлення адвокатських запитів для отримання інформації та копій необхідних документів; - правовий аналіз отриманих відповідей та документів; - аналіз судової практики та правова позиція ВС з подібних питань; - підготовка документів для представлення інтересів в суді; - збір та підготовка документів для звернення до суду; - складення та направлення позовної заяви до суду; - представництво інтересів Клієнта у суді першої інстанції; - відправлення кореспонденції (процесуальних документів). ( пункт 3 додаткової угоди). Правова допомога вважається наданою після підписання акту приймання-передачі наданої правової допомоги, який підписується сторонами та скріплюється печаткою. ( пункт 4.1. додаткової угоди).

- акт прийняття-передачі наданих послуг від 24.10.2023 р., за змістом якого Бюро з 07 червня 2023 року по 24 жовтня 2023 року надало Клієнту правову допомогу відповідно до Договору про надання правової допомоги №05/11/21-1 від 05 листопада 2021 року щодо захисту порушених та невизнаних прав Клієнта Головним управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та Одеському окружному адміністративному суді при розгляді справи №420/20804/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, а Клієнт прийняв надані послуги. Вартість послуг за період, вказаний в п.1 цього Акту щодо надання правової допомоги та представлення інтересів Клієнта у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області та Одеському окружному адміністративному суді при розгляді справи №420/20804/23 за позивною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, становить суму в розмірі 4 000 (чотири) тисячі гривні 00 коп.

Відповідач не погоджуючись із заявленою сумою до відшкодування подав до суду заперечення, в яких вказує що сума зазначених судових витрат є завищеною та такою, що не підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань.

Також відповідач вказує на обізнаність позивача щодо переліку наданих адвокатом послуг до винесення рішення судом, а відтак такі докази не можуть розглядатися судом, як докази, що подані не у встановлений законом або судом строк.

Щодо вказаного доводу відповідача, то суд вважає його необгрунтованим, оскільки ст. 252 КАС України передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Таким чином, у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання про судові витрати, або відкладення вирішення цього питання було ініційовано стороною у справі, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України.

Також довід відповідача про те, що позивачем не заявлено вимогу про стягнення понесених ним витрат в позовній заяві, або під час розгляду справи судом, спростовується змістом позовної заяви.

Щодо доводу відповідача про відсутність будь-яких детальних розрахунків на підтвердження факту здійснення адвокатом витрат, то вказане спростовується висновками Верховного Суду у постановах від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19, від 31.01.2022 у справі № 185/5421/21, зокрема, якщо договором про надання правової допомоги сума гонорару адвоката встановлена сторонами у фіксованому розмірі, то для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту.

Як встановлено судом, то у даній справі пунктом 2 додаткової угоди від 07.06.2023 до договору про надання правової допомоги № 05/11/22-1 від 05.11.2021 року вартість ( розмір гонорару) адвоката Бюро складає 4 000,00 гривень. При цьому, у пункті 3 цієї додаткової угоди сторонами погоджено перелік послуг, які Бюро повинно надати Клієнту. Відтак, вказаний довід відповідача також є необґрунтованим.

Разом з тим, вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу та пропорційності їх складності правовому супроводу справи, враховуючи зміст та обсяг наданих послуг, суд враховує наступне.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що зазначено у рішенні від 23 січня 2014 року у справі East/West Alliance Limited проти України (заява № 19336/04), заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 зауважено, що не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність. Подібний висновок викладений і у пункті 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 904/4507/18.

При цьому, суд, враховуючи принцип свободи договору, не заперечує стосовно того, що сторони договору про надання правової допомоги погодили саме такий розмір гонорару та закріпили його у вигляді фіксованої суми, що не змінюється в залежності від обсягу наданих адвокатом послуг, однак суд не погоджується з його розміром в межах розгляду питання щодо розподілу суми цього гонорару, як судових витрат у справі.

Дослідивши надані докази понесених витрат та оцінивши витрати з урахуванням всіх аспектів і складності даної справи, суд вказує, що опрацювання правової позиції у справі не вимагає значних затрат часу. Окрім того, справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, що не вимагає безпосередньої участі сторін, а, отже, і значної затрати часу. Процесуальні документи у справі є однотипними, а тому також не потребують значної затрати часу.

З огляду на викладене, заявлений представником позивача розмір витрат на правничу допомогу не є обґрунтованою сумою компенсації витрат на правничу допомогу у контексті дослідження обсягу фактично наданих адвокатом послуг та, відповідно, співмірності обсягу цих послуг із розміром заявленої суми витрат на професійну правничу допомогу, а тому суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу з урахуванням принципів справедливості, обґрунтованості, співмірності та пропорційності лише в сумі 1 000 (одна тисяча) грн.

VII. Висновок суду

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. ( ч. 1 ст. 77 КАС України).

Принцип змагальності знайшов свої втілення, зокрема, у положеннях частин 7 статті 134 КАС України, відповідно до яких саме на іншу сторону покладено обов`язок обґрунтування наявність підстав для зменшення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, а також обов`язок доведення їх неспівмірності.

Таким чином, суд дійшов висновку про ухвалення додаткового рішення шляхом стягнення з Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 понесені витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1 000,00 гривень.

Керуючись статтями 4, 77, 134, 139, 143, 252, 255 Кодексу адміністративного судочинства України,

вирішив:

Заяву представника позивача - ОСОБА_1 - адвоката Гришка Сергія Олександровича про ухвалення додаткового рішення в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 1 000,00 (одна тисяча грн. 00 копійок) гривень.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо вона не була подана у встановлений строк. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Суддя В.А. Дубровна