Справа № 440/10098/23
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/10098/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Алєксєєвої Н.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до 3 Територіального Одеського вузлу урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України про визнання протиправним та скасування наказу.

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до 3 Територіального Одеського вузлу урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України про визнання протиправним та скасування наказу №3-С від 14.06.2023 «Про дисциплінарне стягнення».

В обґрунтування позовних вимог вказав про накладення на нього дисциплінарного стягнення у вигляді догани, за надання недостовірної інформації щодо господарського забезпечення основних підрозділів територіального вузла наказом начальника 3 територіального Одеського вузла урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України №3-С від 14.06.2023, із яким ОСОБА_1 (в подальшому ОСОБА_1 , позивач) не погоджується з огляду на порушення 3 територіальним Одеським вузлом урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (в подальшому 3 ТВУЗ Держспецзв`язку, Територіальний вузел, відповідач) норм Закону України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України», яким затверджений Дисциплінарний статут Збройних Сил України (далі Дисциплінарний статут). Також позивач вказав про порушення відповідачем вимог Наказу Адміністрації Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України №668 від 06.11.2015, яким затверджена Інструкція про порядок проведення службових розслідувань в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, так як притягненню позивача до відповідальності призначення та проведення службового розслідування не передувало і, відповідно не був зафіксований сам факт порушення, вину позивача не було доведено та не було встановлено ступінь його вини та не було з`ясовано причини і умови, що сприяли вчиненню ним правопорушення. Позивач вказав, наказ №3-С від 14.06.2023 «Про дисциплінарне стягнення», як акт індивідуальної дії, є актом правозастосування і повинен бути обґрунтованим та вмотивованим, тобто в ньому мають бути наведені конкретні підстави його прийняття (фактичні і юридичні), а також переконливі та зрозумілі мотиви його прийняття. Невиконання відповідачем законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 24.07.2023 позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження в адміністративній справі, вирішено розглядати її за правилами загального позовного провадження.

3 ТВУЗ Держспецзв`язку 15.08.2023 надав до матеріалів справи відзив, де проти задоволення позовних вимог відповідач заперечував, вказав про допущення позивачем порушення дисципліни, що виразилось у наданні недостовірної усної інформації стосовно рівня господарського забезпечення основних підрозділів 3 ТВУЗ Держспецзв`язку, в результаті з`ясування чого, в межах десяти діб від 05.06.2023, оголошена догана заступнику начальника 3 ТВУЗ Держспецзв`язку полковнику ОСОБА_2 за надання неправдивої інформації та виданий наказ №1-С від 05.06.2023. У зв`язку з тим, що при оформленні наказу начальника 3 ТВУЗ Держспецзв`язку №1-С від 05.06.2023 було допущено порушення вимог підпункту 3.1.7 пункту 3.1. розділу III «Інструкції організації діловодства у Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформал України», затвердженої наказом Адміністрації Держспецзв`язку від 29.02.2012 №100, наказ №1-С від 05.06.2023 скасований наказом №2-С від 14.06.2023, а наказом №3-С від 14.06.2023 оголошена догана полковник ОСОБА_2 , заступнику начальника Територіального вузла за надання недостовірної інформації, щодо господарського забезпечення основних підрозділів територіального вузла. Відповідач також зазначив, що службове розслідування з приводу вчиненого позивачем дисциплінарного проступку не призначалось, оскільки факт надання недостовірної інформації ОСОБА_2 був очевидний, а відповідно статті 84 Дисциплінарного статуту може проводитись службове розслідування з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини, тобто відсутній обов`язок перед накладенням дисциплінарного стягнення проводити службове розслідування.

19.09.2023 відповідачем до матеріалів справи надані додаткові письмові докази у справі.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 11.10.2023 закрите підготовче провадження у справі, призначена справа до судового розгляду.

В судове засідання позивач, його представник, представник відповідача не з`явилися, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Згідно з частиною 9 статті 205 Кодексу адміністративного судочинства України якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Зважаючи на відсутність перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених статтею 205 Кодексу адміністративного судочинства України, а також відсутність потреби заслухати свідка чи експерта, суд ухвалив розглянути справу у порядку письмового провадження.

Суд, дослідивши письмові докази, надані сторонами до матеріалів адміністративної справи, встановив такі обставини.

05.06.2023 згідно з розпорядком дня, затвердженого наказом З ТВУЗ Держспецзв`язку від 07 січня 2023 року №3/ДСК, полковник ОСОБА_1 - заступник начальника Територіального вузла прибув в кабінет начальника Територіального вузла полковника Гатанюка С.А. для подання документів за напрямком господарського забезпечення на розгляд та затвердження (підпис).

З метою уточнення стану справ у підрозділах Територіального вузла, які виконують бойові завдання, начальник Територіального вузла полковник ОСОБА_3 запитав у полковника ОСОБА_2 інформацію про їх забезпеченість матеріальними засобами тилу та продуктами харчування, на що полковник ОСОБА_1 доповів про належне забезпечення підрозділів матеріальними засобами та продуктами харчування, які доставлені у підрозділи полковником ОСОБА_4 .

Начальник Територіального вузла полковник ОСОБА_3 в цей же час викликав першого заступника начальника Територіального вузла-начальника штабу полковника ОСОБА_4 для уточнення інформації. ОСОБА_4 надав відповідь, що продукти харчування не доставляв.

За інформацією відповідача, яку не спростовував ОСОБА_1 , начальник Територіального вузла запитав про відповідність інформації дійсності, на що полковник ОСОБА_1 , у присутності полковника ОСОБА_4 , відповів, що надав неправдиву (недостовірну) інформацію щодо доставки продуктів харчування у підрозділи Територіального вузла.

За обставин з`ясування факту подання неправдивої (недостовірної) інформації позивачем, наказом №1-С від 05.06.2023 начальник Територіального вузла полковник ОСОБА_3 оголосив догану заступнику начальника Територіального вузла полковнику ОСОБА_2 ..

При оформленні наказу начальника Територіального вузла №1-С від 05.06.2023 було допущено порушення вимог підпункту 3.1.7 пункту 3.1. розділу III «Інструкції з організації діловодства у Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України», затвердженої наказом Адміністрації Держспецзв`язку №100 від 29.02.2012, відповідно наказ начальника Територіального вузла №1-С від 05.06.2023 скасований наказом №2-С від 14.06.2023. Того ж дня - 14.06.2023, наказом №3-С оголошено догану полковнику ОСОБА_2 - заступнику начальника Територіального вузла за надання недостовірної інформації, щодо господарського забезпечення основних підрозділів територіального вузла. Накази начальника Територіального вузла від 05.06.2023 №1-С, від №2-С, від 14.06.2023 року №3-С доведені до полковника ОСОБА_2 .

Не погодившись із наказом №3-С від 14.06.2023, позивач звернувся до суду із позовом про визнання його протиправним та скасування.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов наступних висновків.

Відносини щодо проходження військовослужбовцями військової служби врегульовані, зокрема, Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон №2232).

Закон України №2232 регулює відносини між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Згідно статті 2 цього Закону №2232, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом. Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями. Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами. Виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 24 Закону №2232 передбачено, що початком проходження військової служби вважається, зокрема, день зарахування до списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) - для громадян, прийнятих на військову службу за контрактом. Закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України, який затверджений Законом України № 551-XIV від 24.03.1999 (далі Дисциплінарний Статут).

Цим Статутом визначено, що усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

Пунктами 1, 2 Статуту визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Пунктом 5 Статуту передбачено, що за стан дисципліни у військовому з`єднанні, частині (підрозділі), закладі та установі відповідає командир. Інтереси захисту Вітчизни зобов`язують командира постійно підтримувати військову дисципліну, вимагати її додержання від підлеглих, не залишати поза увагою жодного дисциплінарного правопорушення. Стан військової дисципліни у військовій частині (підрозділі), закладі, установі та організації визначається здатністю особового складу виконувати в повному обсязі та в строк поставлені завдання, морально-психологічним станом особового складу, спроможністю командирів (начальників) підтримувати на належному рівні військову дисципліну.

При цьому, стосовно кожного випадку правопорушення командир зобов`язаний прийняти рішення щодо необхідності притягнення винного до відповідальності залежно від обставин скоєння правопорушення, ступеня вини, попередньої поведінки порушника та розміру завданих державі та іншим особам збитків.

Загальні права та обов`язки військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносини, обов`язки основних посадових осіб полку і його підрозділів визначає Закон України «Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України» (далі - Статут ЗСУ).

Так, за статтею 3 Статуту ЗСУ військова служба у Збройних Силах України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до законів України, є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком осіб (за винятком випадків, визначених законом), пов`язаній із захистом України.

Статтею 5 Статуту ЗСУ визначено, що внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.

Внутрішня служба, відповідно до статей 6, 7 Статуту ЗСУ, здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань.

Вимоги цього Статуту ЗСУ зобов`язаний знати й сумлінно виконувати кожен військовослужбовець.

Внутрішньою службою у військових частинах та підрозділах керують їх командири. У разі розташування в одному приміщенні кількох підрозділів, командири яких не мають спільного безпосереднього начальника, керівництво внутрішньою службою наказом командира військової частини покладається на командира одного з цих підрозділів. Безпосереднім організатором внутрішньої служби у військовій частині є начальник штабу, а в роті - головний сержант роти.

Відповідно до статей 11, 16 Статуту ЗСУ необхідність виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України покладає на військовослужбовців такі обов`язки:

свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;

бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;

беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;

постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;

знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;

дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;

поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, що перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини;

бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;

вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;

виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;

додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.

Кожний військовослужбовець зобов`язаний виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Ці обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.

Положенням статті 26 Статуту ЗСУ передбачено, що військовослужбовці залежно від характеру вчиненого правопорушення та провини несуть з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України «Про оборону України» дисциплінарну, адміністративну, матеріальну, цивільно-правову та кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до статей 28, 29, 30 Статуту ЗСУ єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальника) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділу і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Відповідно до пункту 45 Статуту, у разі невиконання (неналежного виконання) військовослужбовцем своїх службових обов`язків, порушення військовослужбовцем військової дисципліни або громадського порядку командир повинен нагадати йому про обов`язки служби, а за необхідності - накласти дисциплінарне стягнення. За вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

За положенням ст. 48 Дисциплінарного статут, на військовослужбовців можуть бути накладені такі дисциплінарні стягнення: а) зауваження; б) догана; в) сувора догана; г) позбавлення чергового звільнення з розташування військової частини чи з корабля на берег (стосовно військовослужбовців строкової військової служби та курсантів вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти); ґ) попередження про неповну службову відповідність (крім осіб рядового складу строкової військової служби); д) пониження в посаді; е) пониження у військовому званні на один ступінь (стосовно осіб сержантського (старшинського) та офіцерського складу); є) пониження у військовому званні з переведенням на нижчу посаду (стосовно військовослужбовців сержантського (старшинського) складу); ж) звільнення з військової служби через службову невідповідність (крім осіб, які проходять строкову військову службу, військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, а також військовозобов`язаних під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів та резервістів під час проходження підготовки та зборів).

Порядок накладення дисциплінарних стягнень на військовослужбовців визначено статтями 83-84 Дисциплінарного статуту, згідно яких на військовослужбовця, який порушує військову дисципліну або громадський порядок, можуть бути накладені лише ті дисциплінарні стягнення, які визначені цим Статутом і відповідають військовому званню військовослужбовця та дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення. Прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення може передувати службове розслідування. Воно проводиться з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

Під час накладення дисциплінарного стягнення та обрання його виду враховується: характер та обставини вчинення правопорушення, його наслідки, попередня поведінка військовослужбовця, а також тривалість військової служби та рівень знань про порядок служби.

Відповідно статті 87 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення має бути накладене не пізніше ніж за 10 діб від дня, коли командирові (начальникові) стало відомо про правопорушення.

Позивач в адміністративному позові наполягав на недотриманні відповідачем положень Дисциплінарного статуту в частині призначення службового розслідування з метою уточнення причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини.

З даного приводу суд зазначає, що приписами статті 84 Дисциплінарного Статуту, прийняттю рішення командиром про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення «може» передувати службове розслідування. Тобто з наведеної норми вбачається, що проведення службового розслідування не є обов`язковою підставою для накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення та є правом, а не обов`язком командира.

Така правова позиція викладена Верховним Судом у постанові від 13.06.2018 у справі №822/2446/17.

За положенням статей 96-98 Дисциплінарного статут, дисциплінарне стягнення виконується, як правило, негайно, а у виняткових випадках - не пізніше ніж за три місяці від дня його накладення. Після закінчення зазначеного строку стягнення не виконується, а лише заноситься до службової картки військовослужбовця. До зазначеного строку не зараховується час перебування військовослужбовця на лікуванні та у відпустці.

Про накладені дисциплінарні стягнення військовослужбовцям може бути оголошено особисто, у письмовому наказі (розпорядженні), на нараді чи перед строєм військовослужбовців, які мають військові звання (обіймають посади) не нижче за військове звання (посаду) військовослужбовця, який вчинив правопорушення.

Оголошувати про дисциплінарні стягнення командирам у присутності підлеглих заборонено.

Під час оголошення дисциплінарного стягнення до відома військовослужбовця доводять, в чому полягає порушення ним військової дисципліни чи громадського порядку.

Позивач із наказом про застосування дисциплінарного стягнення ознайомлений, за наслідками оголошення наказу, ОСОБА_1 вказав про незгоду із наказом №3-С від 14.06.2023.

За положенням статті 105-106, 109 Дисциплінарного статут, облік заохочень та дисциплінарних стягнень ведеться в усіх підрозділах (від роти і вище) та військових частинах.

Усі заохочення та дисциплінарні стягнення, передбачені цим Статутом, у тому числі і заохочення, оголошені командиром усьому особовому складу підрозділу (команди), військової частини, заносяться у тижневий строк до службової картки військовослужбовця (додаток 3 до цього Статуту).

У разі зняття дисциплінарного стягнення у службовій картці військовослужбовця в розділі «Стягнення» робиться запис - коли й ким стягнення знято.

Якщо накладені на військовослужбовця такі дисциплінарні стягнення, як зауваження, догана і сувора догана, після закінчення року після їх накладення не були зняті і він не вчинив за цей час іншого правопорушення, за яке був притягнутий до дисциплінарної відповідальності, у відповідній графі розділу «Стягнення» робиться запис про зняття стягнення у зв`язку із закінченням строку.

Як вбачається з матеріалів справ позивач обіймає посаду заступника начальника Територіального вузла 3 ТВУЗ Держспецзв`язку (з господарської діяльності) і, відповідно до положень абзацу другого пункту 1.1 розділу І «Загальні положення» посадової інструкції, функцією заступника начальника Територіального вузла З ТВУЗ Держспецзв`язку (з господарської діяльності) є організація тилового забезпечення територіального вузла, керівництво діяльністю підпорядкованих підрозділів відповідно до розподілу функціональних обов`язків та організація і контроль їх роботи. Відповідно до пункту 2.1. розділу II «Завдання та обов`язки» посадової інструкції заступник начальника Територіального вузла в мирний час та в особливий період відповідає за контроль стосовно матеріально-технічного забезпечення підрозділів територіального вузла за напрямками господарського забезпечення. За пунктом 2.3. посадової інструкції одним з завдань заступника начальника Територіального вузла є організація тилового забезпечення діяльності територіального вузла відповідно до норм постачання, прийняття участі у заходах щодо матеріально- технічного, комунально-експлуатаційного і фінансового забезпечення, передбачених мобілізаційними планами, в цілому щодо Територіального вузла.

Заступник начальника Територіального вузла в межах, визначених діючим законодавством України, статутами Збройних Сил України, несе персональну відповідальність, зокрема, за завдання матеріальної шкоди, за невиконання, неякісне або несвоєчасне виконання своїх посадових обов`язків, що передбачені цією посадовою інструкцією (пункт 4.1).

Основними критеріями оцінки якості та своєчасності виконання завдань та обов`язків заступника начальника Територіального вузла, за пунктом 4.2. посадової інструкції є: сумлінність та наполегливість у виконанні службових обов`язків; особиста дисциплінованість, вимогливість до себе та підлеглих; здатність якісно виконувати поставлені завдання, брати на себе відповідальність, проявляти ініціативу; рівень професійної підготовки, вміння планувати свою роботу; робота щодо удосконалення знань та навичок, підвищення професійної майстерності; рівень фізичної підготовки.

За невиконання, неякісне та/або несвоєчасне виконання завдань та обов`язків або невжиття заходів у межах своїх обов`язків і повноважень заступник начальника Територіального вузла, відповідно до пункту 4.3 посадової інструкції несе дисциплінарну та матеріальну відповідальність.

Позивачем ні в адміністративному позові, ні в ході розгляду справи в суді не наведено заперечень чи фактів, що спростовують обставини надання недостовірної інформації стосовно виконання ОСОБА_2 своїх посадових обов`язків в частині господарського забезпечення основних підрозділів Територіального вузла.

Відповідачем надані письмові докази, що підтверджують вжиття належних заходів щодо господарського забезпечення основних підрозділів наступного дня після виявлення факту надання недостовірної інформації позивачем щодо належного забезпечення підрозділів Територіального вузла, які виконують бойові завдання, матеріальними засобами тилу та продуктами харчування.

Таким чином, позивачем не спростовані обставини встановлення особисто командиром (начальником) причин і умов дисциплінарного правопорушення а, відповідно, правильність і відповідність дисциплінарній владі командира, що вирішив накласти на винну особу дисциплінарне стягнення, застосованого дисциплінарного стягнення догани ОСОБА_2 , що відповідає вимогам статей 45,48, 83,84 Дисциплінарного статуту.

Частиною першою та другою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

В даній справі відповідач надав належних доказів щодо підставності та правомірності притягнення ОСОБА_2 до відповідальності. Відповідно правомірним та таким, що не підлягає скасуванню є наказ №3-С від 14.06.2023 про притягнення до дисциплінарної відповідальності заступника начальника Територіального вузла 3 ТВУЗ Держспецзв`язку (з господарської діяльності) ОСОБА_2 за надання недостовірної інформації щодо господарського забезпечення основних підрозділів територіального вузла, а позовні вимоги ОСОБА_2 задоволенню не підлягають.

Підстави для розподілу судових витрат, відповідно до статті 139 КАС України, відсутні.

Керуючись статтями 241-245 Кодексу адміністративного судочинства України,

В И Р І Ш И В:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) до 3 Територіального Одеського вузлу урядового зв`язку Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України (вул. Гоголя, буд. 179, м. Миргород, Полтавська область, 37602) про визнання протиправним та скасування наказу відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Н.Ю. Алєксєєва