Справа № 227/1889/23
Суддя: Корнєєва В. В.
Дата ухвалення: 2023-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

03.11.2023 227/1889/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2023 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Корнєєвої В.В.,

за участю

секретаря судового засідання Круговій І.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського СРПП ВП №1 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області Давиденка Олега Геннадійовича, третя особа Покровський РУП ГУНП в Донецькій області, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою до поліцейського СРПП ВП №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області Давиденка О.Г. щодо скасування постанови ГБВ № 665388 від 24.07.2023 р., винесеної відповідачем, в обґрунтування якої зазначив, що 24.07.2023 року відносно нього поліцейським ст. лейтенантом Давиденко О.Г. була винесена постанова про адміністративне правопорушення за ст. 183 КУпАП за нібито завідомо неправдивий виклик поліції та накладено штраф у розмірі 850 гривень. Позивач вважає, що постанова складена неправомірно, його дії 24.07.2023 року не містять складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, оскільки у нього було достатньо підстав для виклику поліції. Позивач зазначає, що зателефонував до поліції і повідомив черговому поліції, що він разом з сином затримали одного з осіб, які вже півроку здійснюють відносно нього хуліганські дії, але, яка наразі вже втекла, та запитав у чергового поліції що йому робити, а саме: може йому прийти на наступний день та скласти заяву, на що черговий поліції відповів, щоб позивач очікував на приїзд поліції, що він і зробив в подальшому. Після того як приїхав патруль поліції і відповідач- працівник поліції дізнався, що затримана особа вже втекла, йому було повідомлено відповідачем, що він "наговорив" на неправдивий виклик поліції та відносно нього буде складено постанову. Позивач просив суд скасувати постанову про притягнення його до адміністартивної відповідальності та закрити провадження по справі.

Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 03.08.2023 року було відкрито провадження по адміністративній справі та залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Покровський РУП ГУНП в Донецькій області.

17.08.2023 року від позивача надійшла заява, в якій він просив уточнити позовні вимоги та визнати протиправною і скасувати постанову ГБВ № 665388 від 24.07.2023 р., яка винесена поліцейським СВПП ВП №1 (м. Добропілля) старшим лейтенантом Давиденко О.Г. по справі про адміністративне правопорушення відносно нього. 29.09.2023 року позивач також надав до суду заяву, в якій просив вирішити питання про повернення грошових коштів у розмірі 1939,00 грн, які було списано в рамках виконавчого провадження № 72664727 на підставі постанови поліцейського серії ГБВ 665388 від 24.07.2023 року.

В судовому засіданні 14.09.2023 року позивач зазначив, що хуліганські дії відносно нього почалися в грудні місяці 2022 року, обливали двері його квартири помоями, кидали каміння в них. В черговий раз, а саме 24.07.2023 року невідомі особи прокрадалися до них у під`їзд для продовження своїх хуліганських дій, його син чатував на них на площадці між 1 та 2 поверхами, після того як його син вигукнув «Стоять», невідомі особи побігли з під`їзду, йому було чутно топіт та звуки боротьби, він вибіг з квартири та на вулиці неподалік від дверей під`їзду побачив сина, який лежав спиною на землі та тримав юнака, який лежав спиною на ньому, як з"ясувалося це був однокласник сина позивача ОСОБА_2 , який в школі разом з двома своїми друзями здійснював відносно його сина булінг. Після цього він зателефонував на номер 102 та повідомив про подію та спитав в оператора, що йому робити їхати сьогодні до поліції та писати заяву, чи можна приїхати наступного дня, на що оператор відповів щоб він чекав наряд поліції. Потім приїхала поліція та він пояснив все, що відбувалося поліцейському Давиденко , але він склав відносно нього постанову. Хуліганські дії відбувалися також 04.08.2023 року, невідомі особи вибили вікна, сусіди викликали поліцію та затриманий його покусав, поліція на звернення не реагує. 21.08.2023 року ввечері в двері його квартири кинули цеглу та невідома особа щось вигукувала. 27.08.2023 року помітив, що його син крутиться біля дверей, момент коли друг ОСОБА_2 та двоє інших стояли між 2 та 1 поверхами він не бачив, коли його син вибіг на вулицю двоє невідомих втекли.

Відповідач Давиденко О.Г. в судовому засіданні зазначив, що 24.07.2023 року він заступив на чергування та надійшло повідомлення від оператора 102, приїхавши в с. Водянське на дворі його чекав заявник із сином та повідомив йому, що особа вже втекла, і так як на момент приїзду поліції хуліганських дій вже не було, порушення громадського порядку також не було, будь-яких порушень не відбувалось, він прийняв рішення про те, що був з боку позивача хибний виклик поліції. Сусідів він не допитував, так як невідомі зайшли лише в під`їзд та вибігли, тобто правопорушення не відбулося.

Свідок ОСОБА_6 , який є сином позивача, та якого було допитано в присутності батька ОСОБА_1 , в судовому засіданні зазначив, що за день до 24.07.2023 року їм кинули камінь в двері, і тому він вирішив чатувати між 1 та 2 поверхами, 24.07.2023 року приблизно о 22:00 год. до під`їзду зайшло 3 особи, вони пошепки між собою розмовляли, він сказав їм стояти та двоє з них втекли, третя особа його протягнула до виходу з під`їзду, почав його відштовхувати, з"ясувалося, що це були особи, які постійно його принижували в школі.

В судовому засіданні 29.09.2023 року свідок ОСОБА_7 зазначила, що вона працює бібліотекарем в ЗОШ №11, 24.07.2023 року вона чула шум спочатку в під`їзді, а потім на подвір`ї. Зі слів сусіда дізналась, що хуліганські дії вчиняв ОСОБА_2 . Окрім того, сусідські двері були облиті помиями, потім через деякий час біля дверей лежала цеглина, в останній раз її чоловік викликав поліцію на цих хуліганів.

В судове засідання призначене на 03.11.2023 року сторони не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Позивач надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити у повному обсязі. Від відповідача та представника третьої особи в матеріалах справи також містяться заяви з проханням розглядати справу без їх участі. На підставі ч.4 ст. 229 КАС України, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, вислухавши пояснення учасників справи, свідків, дослідивши наявні у справі докази, дійшов до наступного висновку:

Згідно копії виводу АРМ 102, копії рапорту, наданих відповідачем, 24.07.2023 року оператору 102 надійшло повідомлення від ОСОБА_1 , що він затримав невідомого чоловіка, який протягом 6 місяців здійснює хуліганські дій по будинках села.

З копії письмових пояснень ОСОБА_1 вбачається, що 24.07.2023 року о 21:50 год. в під`їзд його будинку зайшов ОСОБА_2 з 2 невідомими людьми та його неповнолітній син ОСОБА_6 крикнув їм стояти, але останні побігли, намагався затримати, але вони втекли, він побіг на подвір`я, де його син тримав ОСОБА_2 , котрий виправдовувався та говорив, що вперше прийшов до їх під`їзду, будь-яких протиправних дій не вчиняв, на питання хто з ним був не відповів, пояснив, що це не важливо та побіг з двору, після чого він зателефонував на лінію 102 та повідомив про дану подію.

Згідно копії постанови ГБВ № 665388 по справ про адміністративне правопорушення від 24.07.2023 року, поліцейським СРПП ВП №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області старшим лейтенантом поліції Давиденко О.Г. на позивача ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у сумі 850 грн за порушення вимог ст. 183 КУпАП, а саме: 24.07.2023 року о 22:02 год. ОСОБА_1 , перебуваючи за місцем мешкання, скоїв неправдивий виклик поліції, а саме повідомив про подію, якої насправді не було, а саме про хуліганські дії громадянина, та якого було затримано.

Диспозиція статті 183 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань - Об`єктом цього правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, полягає у завідомо неправдивому виклику пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань. Дії правопорушника спрямовані на зрив роботи таких служб, як пожежна охорона, поліції, медична допомога, аварійні бригади, що обслуговують газову, водопровідну, опалювальну, електричну та інші системи житлово-комунального господарства. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає даремного виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Відповідно до вимог ст. 222 КУпАП України розгляд справ про правопорушення, передбачені ст. 183 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Винність діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку), викладеного у ст. 9 КУпАП.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 категорично заперечував свою вину у вчиненні ним адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, вказуючи, що здійснив виклик на лінію 102, оскільки хотів повідомити про подію, яка відбулася, але він зазначив оператору, що особа, яка була ним затримана, наразі втекла та він питав в оператора що йому робити, може прийти наступного дня та написати заяву, на що оператор сказав йому очікувати приїзд патрульної машини.

Дослідженим в судовому засіданні аудіозаписом звернення ОСОБА_1 24.07.2023 року на тел.102, який було витребувано судом з УАЗОР ГУНП в Чернівецькій області, підтверджується той факт, що позивач дійсно повідомляв черговому поліції про те, що особа, яка вчинила хуліганські дії, втекла та він питав в оператора, що йому потрібно робити в даному випадку їхати до поліції цього дня, чи їхати наступного дня для написання заяви, на що оператор відповів щоб він чекав наряд поліції.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач після повідомлення на тел. 102 діяв в чіткому порядку, про який йому було повідомлено оператором 102, очікуючи приїзду патруля поліції, і умислу на даремного виїзд на місце виклику працівників поліції у позивача не було.

Окрім того, в судовому засіданні було встановлено, що відносно позивача та його родини протягом певного часу невідомими особами здійснювалися хуліганські дії, яким позивач намагався разом із сином перешкодити, повідомляв про них працівників поліції, а саме відповідача по справі, який не опитавши свідків їх вчинення, де оглянувши місце події, ухвалив рішення про наяність факту хибного зернення позивача до поліції та склав на нього постанову за ст.183 КУпАП.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для справи.

Згідно ст. 254 КУпАП, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Оскаржувані постанови про адміністративне правопорушення не можуть оцінюватися судом в розумінні ст. 73 КАС України у якості належних і допустимих доказів, що підтверджує факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 183 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, а інші докази, які б обґрунтовували його вину, в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів. Докази суду надають особи, які беруть участь у справі.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В порушення зазначених вимог закону, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу вчинення гр-ном ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, що є порушенням вимог ст. 251 КУпАП.

Враховуючи вищезазначене, постанова відповідача ГБВ № 665388 від 24.07.2023 року про притягнення позивача до відповідальності за ст.183 КУпАП, підлягає скасуванню.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позов в частині визнання протиправною та скасування постанови є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Щодо вимоги позивача в частині повернення грошових коштів у розмірі 1939 грн., списаних в рамках виконавчого провадження № 72664727 на підставі постанови ГБВ 665388 від 24.07.2023 року, то вони задоволенню не підлягає виходячи з наступного:

Відповідно до ст.296 КУпАП скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення тягне за собою повернення стягнених грошових сум, оплатно вилучених і конфіскованих предметів, а також скасування інших обмежень, зв`язаних з цією постановою.

Згідно ч.3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Тобто, в даному випадку процедура повернення штрафу передбачена ст. 296 КУпАП не може бути розглянута в цій справі.

Відповідно до положень ст.304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Повернення коштів сплачених позивачем на виконання штрафу має здійснюватися на підставі Порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03 вересня 2013 року «Про затвердження Порядку повернення (перерахування) коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів» .

Вказане узгоджується з позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 22.07.2019 року по справі № 757/2757/16-а.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління національної поліції в Донецькій області необхідно стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Керуючись наведеним, ст.ст. 77, 242, 244-246, 255, 286, 293, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до поліцейського СРПП ВП №1 Покровського районного управління поліції ГУНП в Донецькій області Давиденка Олега Геннадійовича, третя особа Покровський РУП ГУНП в Донецькій області, про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення -задовольнити частково.

Визнати протиправною та скасувати постанову ГБВ № 665388 від 24.07.2023 р., яка винесена поліцейським СРПП ВП №1 Покровського РУП ГУНП в Донецькій області старшим лейтенантом Давиденко Олегом Геннадійовичем, про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП ОСОБА_1 , із закриттям провадження по справі.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Національної поліції в Донецькій області на користь держави судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 536 гривень 80 коп.

Відповідно до ст. 286 КАС України апеляційну скаргу на судове рішення може бути подано протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Корнєєва

03.11.2023