Справа № 556/3129/23
Суддя: Котик Л.О.
Дата ухвалення: 2023-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 556/3129/23
Номер провадження 2-а/556/51/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2023 року.

Володимирецький районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Котик Л.О.

при секретарі Соловей Г.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до ІНФОРМАЦІЯ_3 про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що позивачу 21 жовтня 2023 року прийшов лист про штраф в сумі 5100 гривень, а саме: протокол про адміністративне правопорушення №1/331 від 29 вересня 2023 року та постанова №1/331 від 12 жовтня 2023 року, винесена начальником ІНФОРМАЦІЯ_3, полковником ОСОБА_2 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП, де зазначено, що ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 1,3 п.1 ст. 22 ЗУ «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», а саме, отримавши повістку 23.09.2023 о 00 год. 35 хв під особистий підпис про явку на 09 год. 25.09.2023 до першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_1 , для визначення призначення на воєнний стан. Однак на вище вказану дату ОСОБА_1 до першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`явився, причину неявки не повідомив. Правопорушення виявлено під час дії особливого періоду - 29 вересня 2023 року. ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у виді штрафу в розмірі 5100 грн

Так, в оскаржуваній постанові зазначається, що ОСОБА_1 був оповіщений 23 вересня 2023 року щодо прибуття на 09 годину 25 вересня 2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_3, однак повістку він не отримував, тобто не був належним чином повідомлений про час та дату прибуття, а тому склад адміністративного правопорушення відсутній.

Окрім того протокол про адміністративне правопорушення, що передував винесенню постанови, був складений за відсутності ОСОБА_1 та не був йому вручений, не було повідомлено останнього і про розгляд матеріалів про притягнення останнього до адміністративної відповідальності.

Враховуючи викладене, а також те, що відповідачем порушено порядок притягнення його до адміністративної відповідальності, що в свою чергу стало підставою для винесення незаконної постанови через неповне з`ясуванням усіх обставин справи та перевірки їх належними і допустимими доказами, вважає, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч.2 ст.210-1 КУпАП закриттю у зв`язку з відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.

Вказаний позов надійшов до суду 25 жовтня 2023 року.

Ухвалою Володимирецького районного суду Рівненської області від 26 жовтня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі в порядку спрощеного позовного провадження.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримує повністю.

Представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_3 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду адміністративної справи.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Суд, об`єктивно дослідивши та оцінивши письмові докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

12 жовтня 2023 року начальником ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3, за результатами розгляду матеріалів справи про адміністративне правопорушення, відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП №222 від 03 червня 2023 року, у виді штрафу в сумі 5100,00 грн.

Згідно вимог ч. 1 ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у визначений законом спосіб.

Відповідно дост. 55 Конституції України, кожному гарантовано право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно вимог ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно вимог ст.7КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Диспозицією ч. 1 ст. 210-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію. Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період, тягне за собою відповідальність за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ст.210-1 КУпАП є порушення військовозобов`язаними чи призовниками правил військового обліку, неявка їх на виклик до військового комісаріату без поважних причин в особливий період.

Відповідно до Закону України «Про оборону України», особливий період, це період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Згідно Указу Президента України № 64/2022«Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України,Закону України«Про правовийрежим воєнногостану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який триває по теперішній час, що охоплюється дією особливого періоду.

Положеннями Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» встановлено правові основи мобілізаційної підготовки та мобілізації в Україні, визначено засади організації цієї роботи, повноваження органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, а також обов`язки підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності (далі - підприємства, установи і організації), повноваження і відповідальність посадових осіб та обов`язки громадян щодо здійснення мобілізаційних заходів.

За приписами ст. 1 вищезазначеного Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», мобілізація - це комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Відповідно до ч.ч. 2, 5, 6 ст.4 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», загальна мобілізація проводиться одночасно на всій території України і стосується національної економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій. Вид, обсяги, порядок і строк проведення мобілізації визначаються Президентом України в рішенні про її проведення. Рішення про проведення відкритої мобілізації має бути негайно оголошене через медіа.

За приписами ч. 3 статті 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

В п. 1 ч. 10 ст. 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» зазначено, що громадяни України, які приписані до призовних дільниць або перебувають у запасі Збройних Сил України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані прибувати за викликом районного (об`єднаного районного), міського (районного у місті, об`єднаного міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (далі - відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки), Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, відповідного підрозділу Служби зовнішньої розвідки України для оформлення військово-облікових документів (посвідчень про приписку до призовних дільниць, військових квитків, тимчасових посвідчень військовозобов`язаних), приписки, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на збори військовозобов`язаних та резервістів.

Відповідно ч.ч. 1, 3 до ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію», громадяни зобов`язані з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом Служби зовнішньої розвідки України) для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період. Під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Отже, вказаними положеннями нормативно-правових актів передбачений обов`язок призовників, військовозобов`язаних та резервістів у разі отримання ними виклику до районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, явитися за таким викликом у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях).

За приписами ст. 235 КУпАП, адміністративні справи про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України) розглядають територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Згідно вимог п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

За приписами ст. 251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що протокол відносно позивача складено посадовою особою першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_3 у відсутності ОСОБА_1 , без повідомлення останнього. Аналогічні порушення були допущені також 12.10.2023 під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення, оскільки позивача не було відомо про наявність матеріалів про притягнення його до адміністративної відповідальності і вказана справа розглянута без участі позивача, що підтверджується фактом відсутності підпису про вручення йому постанови, або ж відмови від отримання постанови, чим позбавлено останнього прав, гарантованих Контитуцією України та ст. 286 КУпАП. Про наявність даного протоколу та постанови ОСОБА_1 стало відомо лише 21 жовтня 2023 року, коли прийшов лист за місцем його проживання. Не надано будь-яких належних доказів і про те, що ОСОБА_1 отримав оповіщення про виклик до ІНФОРМАЦІЯ_3 на 09 год. 25.09.2023.

Так відповідно до ч.1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Таким чином, суд констатує, що при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності відповідачем не були забезпечені процесуальні гарантії прав позивача, як особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді справи. Розгляд справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП у його відсутності не тільки грубо суперечить вимогам чинного законодавства, але й позбавило особу можливості реалізувати свої права, передбачені ст.268 КУпАП, в тому числі право на захист.

Завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. ( ст.245 КУпАП)

Згідно ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Однак дані вимоги закону відповідачем дотримані не були ( не з"ясовано всі обставини, що мають значення для вирішення справи, чи було вчинено адміністратимвне правопорушення, чи винен ОСОБА_1 ).

Отже, суд вважає, що під час здійснення провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 уповноваженими особами відповідача не було дотримано вимог КУпАП щодо процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення та сприяння реалізації особою, що притягається до адміністративної відповідальності, її процесуальних прав.

Відповідно до положень статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихстаттею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Враховуючи викладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи, що відповідачем не надано доказів на підтвердження законності та обґрунтованості оскаржуваної постанови, вирішуючи позов у межах заявлених вимог, з урахуванням принципів розумності, справедливості та виваженості суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Частиною 3 статті 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи викладене вище, оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закриттю.

Відповідно до ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_3 слід стягнути на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Враховуючи викладене, керуючись на підставі ст.ст. 7, 210, 247, 279, ч.1 ст. 251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст. 2, 77, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_3, про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП, задовольнити.

Постанову начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3. від 12 жовтня 2023 року №1/331 про накладення адміністративного стягнення ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210-1 КУпАП скасувати та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок).

У відповідності до п.15.5) розділу У111 Перехідні положення КАС України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Рішення суду може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення, через Володимирецький районний суд Рівненської області. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Котик Л.О.

Учасники процесу:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , житель АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_3 місцезнаходження: АДРЕСА_3