Справа № 380/2469/23
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2023 року справа № 380/2469/23
Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Раєнко О.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу № 380/2469/23 за позовом Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта Червоноградська» Державного підприємства «Львіввугілля» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ВП «Шахта «Червоноградська» ДП «Львіввугілля» звернулася до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до Головного

управління ДПС у Львівській області, в якому із врахуванням клопотання про уточнення позовних вимог, просив:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Львівській області щодо невизнання безнадійним та несписання податкового боргу, по якому сплинув термін давності (1095 днів), відокремленого підрозділу «Шахта «Червоноградська» державного підприємства «Львіввугілля» з плати на землю, в тому числі пені та штрафних санкцій у сумі 3093811,93 грн. нарахованого в 2015, 2016 та січень-лютий 2017 роках, та пені по забрудненню навколишнього середовища в сумі 11344,51 грн. нарахованого в 2015 році.

- зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області визнати податковий борг, по якому сплинув термін давності (1095 днів), відокремленого підрозділу «Шахта «Червоноградська» державного підприємства «Львіввугілля» з плати за землю, в тому числі пені та штрафних санкцій в сумі 3093811,93 грн. нарахованого в 2015, 2016 та січень-лютий 2017 роках, та пені по забрудненню навколишнього середовища в сумі 11344,51 грн., нарахованого в 2015 році, строк сплати по яким сплинув та списати вказаний безнадійний податковий борг.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ВП «Шахта «Червоноградська» ДП «Львіввугілля» звернулась до Головного управління ДПС у Львівській області із заявами про списання безнадійного податкового боргу. А саме, за даними інтегрованих карток ВП «Червоноградська» ДП «Львіввугілля» обліковується податковий борг з плати за землю в сумі 3 093 811,93 грн. та борг за нараховану пеню про забрудненню навколишнього середовища в сумі 11 344,51, по якому сплинув термін давності (1095 днів), який виник у зв`язку з несплатою суми узгоджених грошових зобов`язань у встановлені строки.

Листом від 12.12.2022 №23397/6/13-01-13-05-10 (вх.№32-62 від 25.01.2023) та листом від 06.12.2022 №22679/6/13-01-13-05-10 (вх.№32-63 від 25.01.2023) за підписом заступником начальника ГУ ДПС у Львівській області Тараса Іванишина Головне управління ДПС у Львівській області відмовлено в списанні безнадійного податкового боргу.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, надала суду додаткові пояснення та докази, просила позов задоволити повністю.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, що у зв`язку з наявністю заборгованості, майно відповідача передано у податкову заставу. Відтак контролюючий орган вправі звернутися до суду із позовною заявою про надання дозволу на погашення суми податкового боргу за рахунок майна, яке перебуває в податковій заставі.

Представник відповідача в судовому засідання позовні вимоги заперечила, надала суду додаткові пояснення та докази просила в задоволені позову відмовити повністю.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою від 06.03.2023 відкрито спрощене провадження у справі. Ухвалою судді від 08.05.2023 року постановлено про перехід з спрощеного провадження в загальне позовне провадження. Протокольною ухвалою суду від 27.09.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Судом встановлені наступні обставини:

За даними ІКП нараховано податковий борг з плати за землю 3093811,93 грн., а саме:

Податковий борг з плати за землю по м. Червоноград:

За 2015 рік - 728429,36 грн; в тому числі: нарахований податок - 643644,11 грн. нарахована пеню - 70,90 грн. СДО - 84714,35 грн;

За 2016 рік - 2796871,85 грн. плати за землю в тому числі: нарахований податок - 2050237,44 грн. нарахована пеню - 18205,05 грн. СДО - 728429,36 грн;

За січень-лютий 2017 року -3 027 760,20 грн. плати за землю, в тому числі: нарахований податок 230888,35 грн., СДО - 2796871,85 грн.

Всього станом на 2 березня 2017 року податковий борг з плати за землю по м. Червоноград, по якому станом на 3 березня 2020 року сплинув термін давності (1095 днів) становить 3027760,20 грн.

Податковий борг з плати за землю в Сокальському районі:

За 2015 рік - 28 679,94 грн плати за землю, в тому числі: нарахований податок - 35385,09 грн. нарахована пеню - 925,75 грн., СДО - переплата 2130,90 грн. Сплачено - 5500,00 грн;

За 2016 рік - 60 648,58 грн. плати за землю, в тому числі: нарахований податок - 31968,64 грн. СДО - 28679,34 грн;

За січень-лютий 2017 року - 66051,73 грн. плати за землю, в тому числі: нарахований податок - 5403,15 грн., СДО - 60648,58 грн.

Всього станом на 30 січня 2017 року податковий борг з плати за землю в Сокальському районі, по якому станом на 31 січня 2020 року сплинув термін давності (1095 днів) становить 66051,73 грн.

Наведені фактичні обставини (щодо сум та періодів) сторонами у справі не заперечуються і не спростовуються.

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає спірну бездіяльність протиправною та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону, як наслідок просить зобов`язати відповідача вчинити певні дії.

Судом частково враховуються аргументи наведені позивачем про протиправність спірної бездіяльності з наступних підстав згідно встановлених судом обставин та вимог законодавства:

10.11.2022 ВП «Червоноградська» ДП «Львіввугілля» звернулася до Головного управління ДПС у Львівській області з запитом про списання нарахованого податку плати за землю, оскільки строк давності, визначений ст. 102 ПК України сплинув. Головне управління ДПС у Львівській області повідомило ВП «Червоноградська» ДП «Львіввугілля» про те, що не має законних підстав для визнання податкового боргу безнадійним та його списання.

Згідно із п.п. «а» п.п. 14.1.11. п. 14.1. ст. 14 ПК України, безнадійна заборгованість це заборгованість за зобов`язаннями, щодо яких минув строк позовної давності.

Згідно із п.п. 14.1.39. п. 14.1. ст. 14 ПК України, грошове зобов`язання платника податків - це сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Згідно із п.п. 14.1.175. п. 14.1 ст. 14 ПК України, податковий борг це сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений ПК України строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному ПК України.

Питання списання безнадійного податкового боргу врегульоване статтею 101 ПК України.

Списанню підлягає безнадійний податковий борг, у тому числі пеня та штрафні санкції, нараховані на такий податковий борг (пункт 101.1 статті 101 ПК України).

Згідно із п.п. 101.2.3. п. 101.2. ст. 101 ПК України під терміном «безнадійний» розуміється податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 вказаного Кодексу.

Згідно із п. 102.4 ст. 102 ПК України, у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 вказаного Кодексу. Якщо платіж стягується за рішенням суду, строки стягнення встановлюються до повного погашення такого платежу або визначення боргу безнадійним.

Згідно із п. 101.5. ст. 101 ПК України, контролюючі органи щокварталу здійснюють списання безнадійного податкового боргу. Порядок такого списання встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Міністерство фінансів України наказом 28.07.2022 № 220, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 10.08.2022 за № 908/38244, затвердило Порядок списання безнадійного податкового боргу платників податків (тут і надалі у редакцій, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин Порядок №220).

Згідно із п.п. 5 п. 2 роз. II Порядку №220, безнадійним податковим боргом є податковий борг платника податків, у тому числі податкового агента, стосовно якого минув строк давності, встановлений пунктом 102.4 статті 102 глави 9 розділу II Кодексу, - станом на дату прийняття рішення керівником (його заступником або уповноваженою особою) територіального органу ДПС.

Згідно із п.п. 1, 5, 6 розділу IIІ Порядку №220, у випадках, передбачених підпунктами 1-5, 7, 8 пункту 2 розділу II цього Порядку, за результатами розгляду документів, необхідних для підтвердження безнадійності податкового боргу, керівник (його заступник або уповноважена особа) територіального органу ДПС за наявності підстав приймає рішення про списання безнадійного податкового боргу, яке оформляється на бланку за формою згідно з додатком до цього Порядку.

Рішення про списання безнадійного податкового боргу складається у двох примірниках: перший - для платника податків, другий - для територіального органу ДПС. Неотриманий платником податків примірник рішення зберігається у територіальному органі ДПС.

Структурний підрозділ територіального органу ДПС, до функцій якого належить списання безнадійного податкового боргу, здійснює таке списання щокварталу протягом двадцяти календарних днів, наступних за останнім днем кварталу.

Рішення про списання безнадійного податкового боргу вноситься до ІКС не пізніше наступного робочого дня після підписання такого рішення.

Таким чином, зі змісту вищенаведених норм Порядку №220 слідує, що списання безнадійного податкового боргу, яким є податковий борг платника податків, стосовно якого минув строк давності у 1095 днів, здійснюється контролюючим органом самостійно.

В даній справі судом не встановлено та сторонами не було надано доказів наявності судових рішень щодо стягнення спірного податкового боргу в межах 1095 календарних днів з дня виникнення такого податкового боргу.

Судом не враховується позиція відповідача, що перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу зупинено згідно з пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX ПК України на період з 18.03.2020 по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а також на період дії воєнного, надзвичайного стану згідно з пунктом 2 розділу II Закону № 2120-IX від 15.03.2022, а тому такі є необґрунтованими, оскільки строк давності (1095 днів) стягнення заявленої позивачем до списання суми заборгованості за період включно по лютий 2017 року, тобто до 18.03.2020, відповідно такий строк сплив до дати настання вказаних подій.

Таким чином, матеріали справи свідчать, що при наявності у позивача податкового боргу, який фактично набув статус безнадійного за ознакою закінчення строку давності у 1095 днів, відповідач не приймав рішення про списання безнадійного податкового боргу згідно із положенням Податкового кодексу України та Порядку №220.

Таким чином, відповідачем протиправно, за наявності правових підстав, не проведено належного дослідження обставин виникнення суми боргу позивача та відмовлено у списанні такого згідно запиту позивача.

Згідно із ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто, у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Висновки щодо такого розуміння повноважень податкового органу в спірних правовідносинах неодноразово підтверджувалися Верховним Судом, зокрема в постанові від 06.04.2021 в справі № 805/696/18-а.

При цьому, суд враховує, що спосіб відновлення порушеного права позивача має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

За таких обставин, обираючи належний спосіб захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області повторно розглянути звернення позивача з запитом про списання нарахованого податку плати за землю.

Також суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

З цих же по суті підстав, судом не враховуються заперечення відповідача.

Відповідно позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Частиною 3 ст. 139 КАС України передбачено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

З огляду на висновки суду щодо часткового задоволення позову та встановлені КАС України правила розподілу судових витрат, понесені позивачем витрати на сплату судового збору стягуються пропорційно за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Державного підприємства «Львіввугілля» в особі відокремленого підрозділу «Шахта Червоноградська» Державного підприємства «Львіввугілля» (8000, Львівська обл., Сокальський р-н, м. Сокаль, вул. Б. Хмельницького, буд. 26) до Головного управління ДПС у Львівській області (79003, м. Львів, вул. Стрийська, 35) про визнання протиправною бездіяльність, зобов`язання вчинити дії, - задоволити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління ДПС у Львівській області щодо невизнання безнадійним та несписання податкового боргу, по якому сплинув термін давності (1095 днів), відокремленого підрозділу «Шахта «Червоноградська» державного підприємства «Львіввугілля» з плати на землю, в тому числі пені та штрафних санкцій у сумі 3093811,93 грн. нарахованого в 2015, 2016 та січень-лютий 2017 роках, та пені по забрудненню навколишнього середовища в сумі 11344,51 грн. нарахованого в 2015 році.

Зобов`язати Головне управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: вул.Стрийська, 35, м.Львів, 79003; код ЄДРПОУ ВП: 43968090) повторно розглянути звернення Державного підприємства «Львіввугілля» (місцезнаходження: вул. Б. Хмельницького, 26, м. Сокаль, 80001; ) від 10.11.2022 № 6/14-1652 та від 02.12.2022 №6/11-1750.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Львівській області (місцезнаходження: вул.Стрийська, 35, м.Львів, 79003; код ЄДРПОУ ВП: 43968090) на користь Державного підприємства «Львіввугілля» (місцезнаходження: вул. Б. Хмельницького, 26, м. Сокаль, 80001; ) судовий збір у сумі 13420,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. 295 -297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Рішення складено в повному обсязі 08.11.2023 року.

СуддяГавдик Зіновій Володимирович