Справа № 462/5433/23
Суддя: Колодяжний С. Ю.
Дата ухвалення: 2023-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 462/5433/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2023 року Залізничний районний суд м.Львова у складі:

головуючого судді Колодяжного С.Ю.

з участю секретаря судового засідання Петришак С.Б.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача Леськів Г.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м.Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради та Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,

встановив:

ОСОБА_1 17.07.2023 року звернувся в Залізничний районний суд м.Львова із адміністративним позовом до Львівської міської ради та Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, в якому просить визнати протиправними дії адміністративної комісії Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради з накладення на нього штрафу у розмірі 680 грн. за ст.152 КУпАП постановою №108 від 24.05.2023 року з безпідставного звинувачення про пошкодження до припинення росту (зрізання) дерева виду сумах, діаметром 16 см біля шийки кореня; визнати протиправними дії керівництва Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради з накладення на нього штрафу в розмірі 680 грн. за ст.152 КУпАП постановою №108 від 24.05.2023 року з безпідставного звинувачення про пошкодження до припинення росту (зрізання) дерева виду сумах, діаметром 16 см біля шийки кореня; скасувати постанову адміністративної комісії Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради №108 від 24.05.2023 року з накладення на нього штрафу у розмірі 680 грн. за ст.152 КУпАП, а справу закрити за ч.1 ст.247 КУпАП, за відсутністю у його діях події та складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вказаною постановою його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП та накладено штраф у розмірі 680 грн. за те, що він 03.05.2023 року пошкодив до припинення росту (зрізання) дерева виду сумах, діаметром 16 см біля шийки кореня за адресою: АДРЕСА_1 . Таку постанову вважає протиправною та зазначає, що на підтвердження факту вчинення адміністративного правопорушення відповідач не надав належних, допустимих та достатніх доказів для встановлення наявності чи відсутності правопорушення та його вини у вчиненні такого. Також відповідачем неповно з`ясовано обставини, які мають значення для справи, а протокол, яким зафіксоване адміністративне правопорушення, складений неуповноваженою на це особою. Зазначає, що постанова за формою і змістом не відповідає вимогам КУпАП, винесена неуповноваженим органом. Вказує, що в оскаржуваній постанові не викладено суть такого правопорушення відповідно до диспозиції ст.152 КУпАП, зокрема, в такій не зазначено дати порушення, точної адреси, яким чином визначено хто конкретно вчинив таке правопорушення та що було порушено. З метою захисту порушеного права позивач звернувся до суду з даним позовом, який просить задовольнити.

Ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 05.09.2023 року відкрито провадження у справі та визначено дату і час розгляду, про що повідомлено сторони.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 12.09.2023 року, представник відповідача Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради - Леськів Г.М. просила в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Заперечуючи проти заявлених позивачем вимог, зазначила про те, що оскаржувана постанова прийнята уповноваженою на це адміністративною комісією Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради з урахуванням сукупності переконливих доказів наявності в діях позивача складу інкримінованого йому у вину адміністративного правопорушення, які позивачем не спростовані. Адміністративною комісією дотримано процедуру винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбачену КУпАП, зміст постанови відповідає ст.283 КУпАП, а адміністративне стягнення накладено в межах санкції ст.152 КУпАП.

У поданій 22.09.2023 року на адресу суду відповіді на відзив позивач ОСОБА_1 зазначив, що протокол про адміністративне правопорушення №3-008е від 03.05.2023 року відносно нього складений та підписаний не уповноваженою особою, з чого випливає його недійсність. Крім того, в такому протоколі не зазначено в який день і час відбулось зазначене в протоколі правопорушення, яким способом було вчинено та яким чином встановлено суб`єкта вчиненого правопорушення, а саме ОСОБА_1 .

В судовому засіданні позивач позов підтримав, покликаючись на мотиви такого, який просить задовольнити.

Представник відповідача Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради - Леськів Г.М. проти задоволення позову заперечила, зазначаючи про його безпідставність та необґрунтованість.

Відповідач Львівська міська рада, яканалежним чином була повідомлена про час, день та місце розгляду справи, не направила в судове засідання свого уповноваженого представника, причин неявки суду не повідомила, відзиву на адміністративний позов суду не подала.

Згідно з ч.3 ст.268 КАС України неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Заслухавши пояснення сторін та показання свідка, перевіривши доводи сторін, дослідивши докази та з?ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 24.05.2023 року адміністративною комісією при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради винесено постанову №108, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 680 грн. Суть правопорушення за змістом даної постанови полягала у тому, що 03.05.2023 року виявлено пошкодження громадянином ОСОБА_1 до ступеня припинення росту (зрізка) дерева виду «сумах», діаметром 16 см біля шийки кореня за адресою: АДРЕСА_1 , чим спричинено шкоду в розмірі 463 грн. та порушено вимоги п.9.13 Правил благоустрою Львівської міської ради (а.с.45).

Вказану постанову прийнято за результатами розгляду протоколу про адміністративне правопорушення №3-008е від 03.05.2023 року, з доданими до нього документами: копією звернення на гарячу лінію, копією розрахунку заподіяної шкоди, копією акту обстеження від 03.05.2023 року, який складений інженером КП «Адміністративно-технічне управління» ОСОБА_2 про те, що за адресою: АДРЕСА_1 03.05.2023 року виявлено пошкодження до ступеня припинення росту (зрізання) дерева виду «сумах» діаметром 16 см біля шийки кореня, що заподіяло шкоди в розмірі 463 грн. Даний протокол складено відносно ОСОБА_1 із вказананням про порушення останнім п.9.13 Правил благоустрою Львівської міської ради, за що передбачена відповідальність згідно зі ст.152 КУпАП (а.с.47-50).

З матеріалів справи вбачається, що адміністративною комісією при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради при розгляді справи було досліджено також світлини, на яких зображено пошкодження (зрізку) дерева.

Як вбачається з показань свідка ОСОБА_2 , якою складено вказаний протокол, за телефонним зверненням громадянки ОСОБА_3 від 01.05.2023 року, 03.05.2023 року було в присутності заявниці здійнено комісійне обстеження стану навколишнього природнього середовища на території по АДРЕСА_1 за участі її, як інженера відділу нагляду за станом благоустрою КП «Адміністративно-технічне управління», двох майстрів ЛКП «Левандівка» ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , та головного спеціаліста відділу комунального господарства Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради, за результатом якого виявлено та зафіксовано відповідним актом факт зрізання дерева «сумах». В подальшому ОСОБА_3 вказала на мужчину, який знаходився на балконі сусіднього будинку, що це ОСОБА_1 , який зрубав дерево. При цьому, на її пропозицію ОСОБА_1 не бажав спуститись з балкону, а тому у протоколі № 3-008е, який було складено на місці, міститься відмітка про відмову особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, від підписання такого протоколу.

Також з матеріалів справи встановлено, що рекомендована поштова кореспонденція з повідоменням про засідання 24.05.2023 року адміністративної комісії при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради була скерована 19.05.2023 року та отримана ОСОБА_1 наручно в день засідання 24.05.2023 року (а.с. 54-56).

Вважаючи оспорювану постанову протиправною, позивач звернувся до адміністративного суду з вимогою про її скасування та закриття відносно нього справи про адміністративне правопорушення.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до положень статті 1 КУпАП, основним завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції та законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Статтею 152 КУпАП встановлено, що порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, диспозиція ст.152 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів.

Об`єктом цього адміністративного правопорушення є суспільні відносини у сфері благоустрою, а об`єктивна сторона правопорушення виражається у порушенні державних стандартів, норм і правил у сфері благоустрою населених пунктів, правил благоустрою територій населених пунктів (формальний склад). Суб`єктами адміністративного проступку є громадяни, посадові особи та громадяни суб`єкти підприємницької діяльності, а суб`єктивна сторона визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини як у формі умислу, так й у формі необережності.

При цьому, частиною 2 ст.5 КУпАП визначено, що сільські, селищні, міські ради встановлюють відповідно до законодавства правила, за порушення яких адміністративну відповідальність передбачено статтями 152, 159 і 182 цього Кодексу.

Пунктом 1 частини першої статті 213 цього Кодексу встановлено, що справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, адміністративними комісіями при виконавчих комітетах сільських, селищних, міських рад.

Відповідно до ч.1 ст.218 КУпАП адміністративні комісії при виконавчих органах міських рад розглядають справи про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, ст.152 цього Кодексу.

Положенням «Про розмежування повноважень між виконавчими органами Львівської міської ради», затвердженим ухвалою Львівської міської ради № 1081 від 08.07.2021 року, визначено, що до повноважень районних адміністрацій відноситься розгляд справ про адміністративні правопорушення, які відповідно до закону належать до її відання, утворення та забезпечення діяльності адміністративної комісії (п. 28, 29 розділу IV), що також передбачено п.п.4.1.52., 4.1.53.1. «Положення про Залізничну районну адміністрацію Львівської міської ради», затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради № 914 від 08.10.2021 року.

Розпорядженням Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради № 60 від 28.01.2011 року затверджено Положення про адміністративну комісію при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради, яким визначено діяльність адміністративної комісії при цій районній адміністрації Львівської міської рад.

Згідно пункту 4.1 розділу четвертого вказаного Положення адміністративна комісія утворюється в складі голови, заступника голови, відповідального секретаря та не менше шести членів комісії.

При цьому, головою Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради 18.04.2023 року прийнято розпорядження № 262 «Про затвердження нового складу адміністративної комісії при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради», згідно якого затверджено адміністративну комісію в такому складі: голова комісії, заступник голови комісії, секретар комісії та шість членів комісії.

Відповідно до п.п.7 пункту «а» частини 1 статті 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить і організація благоустрою населених пунктів.

Правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою населених пунктів визначає Закон України «Про благоустрій населених пунктів» № 2807-IV (в редакції, чинній на час виникнення спірних відносин).

Частиною 1 статті 1 Закону № 2807-IV встановлено, що благоустрій населених пунктів - комплекс робіт з інженерного захисту, розчищення, осушення та озеленення території, а також соціально-економічних, організаційно-правових та екологічних заходів з покращання мікроклімату, санітарного очищення, зниження рівня шуму та інше, що здійснюються на території населеного пункту з метою її раціонального використання, належного утримання та охорони, створення умов щодо захисту і відновлення сприятливого для життєдіяльності людини довкілля.

Згідно зі ст.5 даного Закону управління у сфері благоустрою населених пунктів здійснюють Кабінет Міністрів України, центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово - комунального господарства, Рада міністрів самоврядування Республіки Крим, місцеві державні адміністрації, органи місцевого самоврядування та інші органи влади в межах їх повноважень.

До повноважень органів місцевого самоврядування належить затвердження правил благоустрою населених пунктів (ст.10 Закону № 2807-IV).

Відповідно до ст.13 цього Закону до об`єктів у сфері благоустрою населених пунктів віднесено території загального користування, вулиці, проїзди, інші території загального користування в межах населеного пункту.

Громадяни у сфері благоустрою населених пунктів, згідно із ст.17 Закону, зобов`язані, зокрема, утримувати в належному стані об`єкти благоустрою (їх частини), що перебувають у їх власності або користуванні, а також визначену правилами благоустрою території населеного пункту, прилеглу до цих об`єктів територію; дотримуватися правил благоустрою території населених пунктів.

Відповідно до частини 1 ст.20 Закону організацію благоустрою населених пунктів забезпечують місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, установлених законом. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території населеного пункту (села, селища, міста).

Згідно з вимогами ст.34 Закону Правила благоустрою території населеного пункту (далі - Правила) - нормативно-правовий акт, яким установлюються вимоги щодо благоустрою території населеного пункту. Правила розробляються на підставі Типових правил благоустрою території населеного пункту (далі - Типові правила) для всіх сіл, селищ, міст і затверджуються відповідними органами місцевого самоврядування. Типові правила розробляються та затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. У разі якщо відповідною сільською, селищною, міською радою не прийнято рішення про затвердження Правил, застосовуються Типові правила. Орган місцевого самоврядування забезпечує вільний доступ населення до затверджених Правил. 2. Правила включають: 1) порядок здійснення благоустрою та утримання територій об`єктів благоустрою; 2) вимоги до впорядкування територій підприємств, установ, організацій; 3) вимоги до утримання зелених насаджень на об`єктах благоустрою - територіях загального користування; 4) вимоги до утримання будівель і споруд інженерного захисту території; 5) вимоги до санітарного очищення території; 6) розміри меж прилеглої до підприємств, установ та організацій території у числовому значенні; 7) порядок розміщення малих архітектурних форм; 8) порядок здійснення самоврядного контролю у сфері благоустрою населених пунктів; 9) інші вимоги, передбачені цим та іншими законами. 3. Правила не можуть передбачати обов`язок фізичних і юридичних осіб щодо отримання будь-яких дозволів, погоджень або інших документів дозвільного характеру, а також повноважень органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб, підприємств, установ, організацій, утворених такими органами, видавати зазначені документи.

Ухвалою Львівської міської ради від 21.04.2011 року №376 затверджено «Правила благоустрою м.Львова», які визнані як нормативно-правовий акт, який встановлює порядок благоустрою та утримання об`єктів благоустрою Львівської міської територіальної громади, визначає правові, економічні, екологічні, соціальні та організаційні засади благоустрою міста, які спрямовані на створення умов, сприятливих для життєдіяльності людини (п.1.1. Правил).

Згідно з п.2.3.2. Правил об`єктами благоустрою є зелені насадження (у тому числі сніго-, шумозахисні та протиерозійні) вздовж вулиць і доріг, у парках, скверах, на алеях, бульварах, у садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях.

Пунктом 3.1.3. правил передбачено, що роботи, пов`язані з знесенням зелених насаджень тощо, проводяться відповідно до погоджених у встановленому порядку проектів.

У розділі 9 Правил визначено, що охорона зелених насаджень Львівської міської територіальної громади - це система адміністративно-правових, організаційно-господарських, архітектурно-планувальних і агротехнічних заходів, спрямованих на збереження, відновлення або поліпшення виконання зеленими насадженнями відповідних функцій.

Відповідно до п. 9.2. та 9.10 Правил утримання зелених насаджень, що включають видалення (знесення), дерев, кущів, газонів і квітників здійснюється згідно з чинними нормативно-правовими документами, вказаними у додатку № 4.

Пунктом 9.5 Правил передбачено, що Інвентаризація та облік зелених насаджень здійснюються відповідно до Інструкції з технічної інвентаризації зелених насаджень у містах та селах міського типу України, затвердженої уповноваженим органом (зокрема, Інструкції з інвентаризації зелених насаджень у населених пунктах України затвердженої Наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України 24.12.2001 N 226). Складається їх реєстр за видовим складом та віком.

Особи, винні у знищенні або пошкодженні зелених насаджень чи інших об`єктів озеленення території Львівської міської територіальної громади, притягаються до відповідальності згідно зі ст. ст. 152, 153 Кодексу України про адміністративні правопорушення та відшкодовують шкоду у порядку, передбаченому чинними нормативно-правовими документами, вказаними у додатку №4 (п. 9.13 Правил).

З цього слідує, що п. 9.13 Правил виокремлює дві самостійні об`єктивні сторони правопорушення, котрі залежать від характеру протиправної поведінки, а санкція ст. 152 КУпАП визначає суб`єктний склад.

Зокрема, адміністративній відповідальності підлягають громадяни, посадові особи, громадяни - суб`єкти підприємницької діяльності, котрі знищили або пошкодили зелені насадження.

Згідно з ч.1, 3 ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, прокурорським наглядом, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

За змістом ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ч.1 ст.246 КУпАП порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Таким чином, порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення визначається Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу і події адміністративного правопорушення, наявність яких доводиться шляхом надання доказів.

За приписами ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно із ст.252 цього Кодексу орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з наведеного, висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Вимоги до постанови у справі про адміністративне правопорушення встановлені статтею 283 КУпАП, згідно з якою, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення підписується посадовою особою, яка розглянула справу, а постанова колегіального органу - головуючим на засіданні і секретарем цього органу.

Враховуючи встановлені обставини і їх правове регулювання, суд вважає, що оскаржувана постанова від 24.05.2023 року винесена повноважним органом і підписана уповноваженими на це особами.

Що стосується доводів позивача про відсутність повноважень у інженера КП «Адміністративно-технічне управління» ОСОБА_2 на складання протоколу про адміністративне правопорушення №3-008е від 03.05.2023 року, оскільки такий протокол не складений уповноваженою особою «органу внутрішніх справ», то суд вважає такі безпідставними і відхиляє, враховуючи те, що п.2 ч.1 ст.255 КУпАП передбачено складання протоколу про адміністративне правопорушення за ст.152 КУпАП посадовими особами, уповноваженими на те виконавчими комітетами (а у населених пунктах, де не створено виконавчих комітетів, - виконавчими органами, що виконують їх повноваження) сільських, селищних, міських рад, а згідно з п.3.4.1. Порядку контролю за охороною зелених насаджень у м.Львові, затвердженого рішенням виконкому Львівської міської ради № 195 від 14.03.2014 року протоколи про адміністративні правопорушення складають уповноважені посадові особи КП «Адміністративно-технічне управління» на підставі ст. 152, 153 КУпАП.

Разом з тим, суд вважає, що оскаржувана постанова всупереч вимогам ст.283 КУпАП не містить в описі обставин, установлених під час розгляду справи даних про час вчинення адміністративного правопорушення, а саме: конкретний, встановлений об`єктивними доказами час протиправного зрізання дерева.

Не встановлено вказаних даних і у протоколі про адміністративне правопорушення №3-008е від 03.05.2023 року. Додані до протоколу документи також не містять підтвердження часу вчинення порушення.

Отже, за наведених обставин, адміністративною комісією не доведено, що адміністративне стягнення відносно ОСОБА_1 у вигляд штрафу накладено в межах строку накладення адміністративного стягнення, оскільки ч.1 ст.38 КУпАП передбачено можливість накладення адміністративного стягнення не пізніше як через два місяці з дня його вчинення, а положення цієї частини про накладення адміністративного стягнення протягом двох місяців з дня виявлення правопорушення в даному випадку не застосовується, оскільки стосується виключно триваючих правопорушень.

Крім того, з наведеного опису не зрозумілим є місце вчинення адміністративного правопорушення, оскільки подвір`я є спільним для будинків АДРЕСА_1 і АДРЕСА_2 , а в постанові не вказано конкретного, точного місця розташування зрізаного дерева, з прив`язкою чи орієнтацією по певній будівлі чи іншому стаціонарному об`єкту, до того ж, позивач проживає на АДРЕСА_3 .

На підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення представником відповідача до матеріалів справи долучено фотознімки (а.с.51). Однак, ознайомившись зі змістом таких доказів, суд дійшов висновку, що такі фото є неналежним доказом, оскільки з них неможливо ідентифікувати об`єкт, його місцезнаходження, а відтак вказані фотографії не відображають місця вчиненого правопорушення, а також факту та обставин вчинення правопорушення саме позивачем.

Крім того, відповідачем не надано суду пояснень щодо того, яким чином було встановлено, що суб`єктом вчинення згаданого адміністративного правопорушення є саме громадянин ОСОБА_1 , оскільки момент зрізу дерева не був жодним чином зафіксованим та не був встановленим стороною обвинувачення, а базувався лише на словах ОСОБА_3 , яка звернулася на «Гарячу лінію» м.Львова та вказала, що таке правопорушення вчинив позивач. Разом з тим, на підтвердження її слів не було надано жодних доказів та в матеріалах справи її пояснення відсутні, згідно показань свідка ОСОБА_2 такі не відбирались.

Будь-яких інших доказів вчинення позивачем правопорушення та його відношення до зрізу такого дерева відповідачем не надано.

Водночас, суд бере до уваги, що розгляд справи про адміністративне правопорушення має здійснюватися з дотриманням прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, визначених статтею 268 КУпАП.

У постанові від 26.04.2018 року по справі №338/855/17 Верховний Суд вказав, що постанова у справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченим статтям 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Суд зазначає, що КУпАП встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності, а саме виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення. Тобто, відповідач, як суб`єкт владних повноважень, використовуючи свої повноваження, повинен був зібрати та перевірити докази, які б підтверджували наявність складу правопорушення, перед винесенням постанови.

Постанова у справі про адміністративне правопорушення є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Стаття 62 Конституції України визначає, що обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

У постанові Верховного Суду від 08.07.2020 по справі №463/1352/16-а міститься висновок, за яким в силу принципу презумпції невинуватості, який підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Частиною 2 ст.2 КАС України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, відповідач у справі зобов`язаний довести правомірність свого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, та, окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), повинен також довести наявність фактичної підстави, тобто факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення.

Відповідно до ст.73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

На обов`язок та важливість доведення саме відповідачем як суб`єктом владних повноважень правомірності винесення рішення про притягнення особи до адміністративної відповідальності, правомірності та законності прийнятої постанови вказує Верховний Суд у постановах від 24 квітня 2019 року (справа №537/4012/16-а), від 08 листопада 2018 року (справа № 201/12431/16-а), від 23 жовтня 2018 року (справа №743/1128/17), від 15 листопада 2018 року (справа № 524/7184/16-а).

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, а згідно з ч.2 даної статті ніякі докази не мають для суду наперед встановленої сили. Відповідно до положень ч.3 ст.90 КАС України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, за встановлених обставин і наведеного їх правового регулювання суд дійшов висновку, що відповідач при винесені оспорюваної постанови неналежним чином задокументував наявність правопорушення, що унеможливлює встановлення судом об`єктивної сторони правопорушення та вини позивача у його вчиненні та що у справі відсутні належні, допустимі та достатні докази, які б підтверджували наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.152 КУпАП.

Крім цього, при розгляді справи судом встановлено порушення відповідачем права ОСОБА_1 брати участь у розгляді справи про адміністративне правопорушення відносно нього та реалізувати свої права особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, передбачені ч.1 ст.268 КУпАП, оскільки справа була розглянута і постанова винесена 24.05.2023 року в той час, як згідно даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.56), ОСОБА_1 отримав лист від адміністративної комісії Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради в день засідання комісії 24.05.2023 року.

Виходячи з наведеного, з огляду на встановлені судом обставини та враховуючи, що в судовому засіданні не встановлено, а відповідач як суб`єкт владних повноважень згідно з вимогами ст.77 КАС України не довів правомірності прийнятого ним рішення, суд дійшов висновку, що постанова №108 від 24.05.2023 року є протиправною і підлягає скасуванню, а провадження у справі закриттю у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Разом з тим, суд вважає, що вирішуючи даний публічно-правовий спір, слід вирішити питання належного відповідача у справі.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно дефініції, наведеної у п.7 ч.1 ст.4 КАС України, суб`єкт владних повноважень - орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Враховуючи наведене, те що оскаржувану позивачем постанову №108 від 24.05.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.152 КУпАП винесено адміністративною комісією при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради, то саме Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради є суб`єктом владних повноважень, постанова якого про притягнення до адміністративної відповідальності оскаржується позивачем.

Таким чином, беручи до уваги ту обставину, що адміністративний позов заявлено в тому числі до неналежного відповідача, в позовних вимогах ОСОБА_1 до Львівської міської ради слід відмовити.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України визначено повноваження суду за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, до яких віднесено право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи), скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення, змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Виходячи із змісту ч.3 ст.286 КАС України, місцевий загальний суд як адміністративний, при розгляді справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності не наділений іншими повноваженнями, ніж ті, які передбачені у ч.3 ст. 286 КАС України.

За таких обставин, позовні вимоги про визнання протиправними дій адміністративної комісії та керівництва Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради з накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ст.152 КУпАП постановою №108 від 24.05.2023 року задоволенню не підлягають.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, суд дійшов висновку про необхідність стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір, сплачений ним за подання позовної заяви до суду, в розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст. 2, 5-10, 73-77, 90, 134, 139, 241-246, 271, 272, 286 КАС України, суд

ухвалив:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Постанову адміністративної комісії при Залізничній районній адміністрації Львівської міської ради№108 від 24.05.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.152 Кодексу України про адміністративні правопорушення скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити у зв`язку з відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення.

В іншій частині вимог позову до Залізничної районої адміністрації Львівської міської ради та у позовних вимогах до Львівської міської ради відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань із суб`єкта владних повноважень - Залізничної районної адміністрації Львівської міської ради на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_4 ;

відповідачі:

Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради, , місцезнаходження: м.Львів, вул.І.Виговського, 34;

Львівська міська рада, , місцезнаходження: м.Львів, пл.Ринок, 1.

Суддя (підпис)

Згідно з оригіналом.

Суддя: С.Ю. Колодяжний