Справа № 500/6794/23
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

Справа № 500/6794/23

13 листопада 2023 рокум.Тернопіль
Суддя Тернопільського окружного адміністративного суду Чепенюк О.В., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали ОСОБА_1 до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Тернопільській області" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Тернопільській області", в якому просить:

визнати протиправними дії Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Тернопільській області" щодо відмови йому у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області уточненої оновленої довідки про розмір грошового забезпечення для проведення з 01.12.2019 перерахунку основного розміру пенсії з врахуванням щомісячної індексації 887,09 гривень, що фактично нарахована і виплачена за прирівняною посадою поліцейського у листопаді 2019 року,

зобов`язати Державну установу "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Тернопільській області" підготувати та направити до Головного управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області нову довідку про розмір грошового забезпечення позивача відповідно до статей 43, 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII, постанови Кабінету Міністрів України "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції" від 11.11.2015 №988, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри основних та щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень), премії та суми щомісячної індексації 887,09 гривень, що фактично виплачені за прирівняною посадою поліцейського у листопаді 2019 року, для проведення з 01.12.2019 перерахунку основного розміру пенсії.

Ухвалою судді Тернопільського окружного адміністративного суду від 25.10.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви (десять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху).

Позивачу у цей строк необхідно усунути вказані недоліки позовної заяви шляхом подання (надіслання) до суду заяви про поновлення строку звернення до суду з цим позовом, у якій вказати інші підстави для поновлення строку, ніж наведені у заяві від 20.10.2023, додати докази поважності причин пропуску цього строку, за наявності.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслано позивачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та вручено 31.10.2023. Відтак строк на усунення недоліків позовної заяви сплинув 10.11.2023.

03.11.2023 позивач подав до суду заяву про усунення недоліків позовної заяви, до якої долучив заяву про поновлення строку звернення до суду.

У заяві про поновлення строку звернення до суду позивач зазначає, що у вересні 2023 року з соціальних мереж дізнався, що під час складання оновлених довідок про розмір грошового забезпечення для проведення з 01.12.2019 перерахунку основного розміру пенсії пенсіонерам МВС не було враховано щомісячну індексацію у розмірі 887,09 гривень, що фактично нарахована виплачена за прирівняною посадою поліцейського у листопаді 2019 року.

У вересні 2023 року позивач вів переписку з Головним управлінням Національної поліції в Тернопільській області стосовно складових грошового забезпечення поліцейських у 2019-2020 роках, вважає, що з дати отримання листа Головного управління Національної поліції в Тернопільській області від 22.09.2023 йому стало відомо про отримання поліцейським за прирівняною посадою в листопаді 2019 року індексації в розмірі 887,09 грн.

З наведених підстав позивач просив визнати причини пропуску строку звернення до суду поважними та поновити таких строк.

Розглядаючи заяву позивача про поновлення строку звернення до суду та визначаючись щодо наявності поважних причин його пропуску, суд враховує таке.

Відповідно до частин першої, другої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

При визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є не тільки її дії, спрямовані на захист порушених прав, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Суд зауважує, що при вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись. Так, під поняттям «дізнався» необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Поняття «повинен був дізнатися» необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

У постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19 щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України викладено правовий висновок про те, що для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час, коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання такою особою строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів. Відтак, Судова палата з розгляду справ щодо захисту соціальних прав погоджується із висновками судів попередніх інстанцій про те, що отримання позивачем листа відповідача від 08.11.2019 у відповідь на його заяву не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку, оскільки такі дії позивач почав вчиняти більш ніж через 5 років після отримання пенсії за серпень 2014 року.

Предметом позову у цій справі є правомірність дій відповідача щодо включення/невключення окремих складових грошового забезпечення до довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії. Фактично така довідка з інформацією про грошове забезпечення видана ОСОБА_1 09.06.2021 за №2021/0726 про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, станом на листопад 2019 року.

Згідно з частиною четвертою статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII, з наступними змінами та доповненнями, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

На виконання даної норми Кабінет Міністрів України постановою від 13.02.2008 №45, з наступними змінами та доповненнями, затвердив Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Порядок №45).

Пунктом 1 Порядку №45 пенсії, призначені відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон), у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

За змістом пунктів 2 та 3 Порядку №45, видача довідки, як елемент в системній послідовності алгоритму дій визначених Порядком №45, пов`язується з моментом визначення Урядом України умов та розмірів перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб".

Зі змісту позову вбачається, що позивач ще в червні 2021 року отримав оновлену довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, станом на листопад 2019 року. Був обізнаний з її складовими, позаяк Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області відмовилося провести перерахунок пенсії по оновленій довідці і позивач у судовому порядку підтверджував право на перерахунок пенсії по такій довідці.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 28.10.2021 у справі №500/6170/21 його позов задоволено, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести ОСОБА_1 з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії з врахуванням довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Тернопільській області" №2021/0726 від 09.06.2021, з урахуванням виплачених сум.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позивач повинен був дізнався про порушення свого права в частині невключення до довідки про грошове забезпечення такої складової як індексація саме після отримання довідки Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Тернопільській області" №2021/0726 від 09.06.2021.

При цьому позивач звернувся до суду з цим позовом лише 20.10.2023, тобто з порушенням шестимісячного строку звернення до суду, визначеного частиною другою статті 122 КАС України.

На переконання суду листування позивача з Головним управлінням Національної поліції у Тернопільській області та Державною установою "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Тернопільській області" та отримання листів у відповідь на заяви позивача не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права на отримання оновленої (уточненої) довідки і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку. Такі висновки суду узгоджуються з висновками викладеними у постанові Верховного Суду від 31.03.2021 у справі №240/12017/19.

За загальним правилом поважними причинами визнаються ті обставини, існування яких є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного звернення до суду з даним позовом.

Ознайомившись зі змістом позову і долученими до нього документами, суд зауважує, що звернення до суду позивача з цим позовом пов`язане зі зміною судової практики у цій категорії справ. Так, позивач звертає увагу на постанови Верховного Суду від 21.06.2023 у справі № 480/11090/21 та 12.09.2023 у справі № 640/4392/22, постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 17.07.2023 у справі №380/19711/21. Наведені судові рішення стосуються справ, де позивачі оскаржують невключення до первинних довідок про розмір грошового забезпечення станом на листопад 2019 року усіх складових, зокрема, індексації.

Ознайомлення позивача з судовою практикою, а також зі статтями з соціальних мереж про невключення індексації до складових грошового забезпечення для перерахунку пенсій пенсіонерам не впливає на дату, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав.

Неоднозначність судової практики у певних правовідносинах, відсутність такої чи її сформованість не є обставинами, з якими пов`язано виникнення у позивача права та підстав для судового захисту, тому не може вважатись поважною причиною пропуску строку.

З урахуванням наведеного, реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності відповідача, формування судової практики і таке інше. Нереалізація цього права зумовлена власною пасивною поведінкою позивача.

Позивачем не надано жодних належних доказів наявності об`єктивних перешкод для звернення до адміністративного суду та не наведено поважних обставин, які не залежали від його волевиявлення та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами, що перешкоджали звернутись до суду в межах встановленого строку.

Суд наголошує, що за умови виявлення належної активності та небайдужості, існувала об`єктивна можливість реалізувати своє право на оскарження у встановлений законом строк. Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 12.04.2023 у справі № 400/14933/22.

Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Слід зауважити на тому, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності в публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Пунктами 6, 7 частини п`ятої статті 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом, упродовж визначених для цього строків.

Отже, учасник справи, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на пред`явлення позову, повинен забезпечити неухильне і своєчасне виконання своїх процесуальних обов`язків, вимог закону і суду, зокрема стосовно належного оформлення позовної заяви, в тому числі подання її у строки, встановлені КАС України або іншими законами, для чого особа має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Згідно з положеннями частини другої статті 123 КАС України, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до пункту 9 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених частиною другою статті 123 КАС України.

Пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Оскільки з позовними вимогами позивач звернувся до суду поза межами встановленого статтею 122 КАС України строку, вказані у заяві від 03.11.2023 підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду визнані судом неповажними, суд приходить до висновку про наявність підстав для повернення позовної заяви позивачеві.

Керуючись статтями 123, 169, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви позивача про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державної установи "Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Тернопільській області" про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії повернути позивачеві.

Копію ухвали про повернення позовної заяви невідкладно надіслати позивачу.

Копію ухвали направити учасникам справи.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Чепенюк О.В.