Справа № 336/10349/23
Суддя: Апаллонова Ю. В.
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Апаллонова Ю.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, -

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, у якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення АА№00010316 від 28.06.2023 року винесена заступником директора департаменту- начальником відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень ОСОБА_2 за ч.2 ст. 132- КУпАП, стягнути з відповідача понесені судові витрати.

В обґрунтування позову позивач зазначив, що згідно із постановою серїі АА №00010316 від 28.06.2023 року, 21.05.2023 о 17:10 год. транспортний засіб марки DAF CF85.460 - державний номерний знак НОМЕР_1 , 19.06.2023 о 20 год 45 хв на а/д Н-11 км 76+702, Дніпропетровська обл. допустив рух із перевищенням нормативних параметрів зазначених у пункті 22.5 ПДР України, а саме перевищення загальної маси транспортного засобу на 7,325 % (2,93 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон за що передбачена відповідальність ч.2 ст. 132-1 КУпАП. Відповідно до постанови АА №00010316 від 28.06.2023 на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500 грн.

Дане рішення суб`єкта владних повноважень при винесенні постанови по накладення адміністративного стягнення АА №00010316 від 28.06.2023 на думку позивача, є незаконним та таким, що було прийняте із недотриманням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, оскільки відповідач неправомірно застосував до ОСОБА_1 норму матеріального права, яка передбачає відповідальність встановлену частиною 2 статті 132-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, з огляду на те, що дана норма права передбачає відповідальність за перевищення встановлених законодавством габаритно - вагових норм під час руху великогабаритним і великоваговим транспортним засобом автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами від 10% до 20 % включно. Проте у даному випадку транспортний засіб під час перевезення вантажу 19.06.2023 не порушував вагові норми визначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. 29.06.2021 року були внесені зміни в Кодекс України про адміністративні правопорушення на підставі Закону №1582-ІХ, відповідно до яких, статтю 132-1 було доповнено частинами 2 та 3. У зв`язку із тим, що зміни відбулися відносно нещодавно, офіційний коментар до даної норми права в чинному законодавстві України наразі не існує. Однак, Позивач звертає увагу суду, що попре відсутність офіційного нормативно - визначеного коментаря до нової редакції статті 132-1 КУпАП, суд може самостійно визначити, на підставі наданих Позивачем належних та допустимих доказів, що в даному випадку відсутня об`єктивна сторона правопорушення. Об`єктивна сторона даного адміністративного правопорушення полягає у порушенні правил проходження габаритно - вагового контролю, яке виражається у формі перевищення габаритно - вагових норм під час руху великогабаритних і великовагових транспортних засобів.

Окрім цього також відсутня і суб`єктивна сторона адміністративного правопорушення, так як вагові показники під час перевезення вантажів були в межах норми, це підтверджується належними та допустимими доказами, а відтак умислу (необережності) в його діях не було, оскільки він завідомо знав, що вагові показники в межах норми визначеної п.22.5 ПДР України.

У позові також вказав, що відповідачем під час винесення спірної постанови АА №00010316 від 28.06.2023 не було враховано, що транспортний засіб за своєю категорією є трьохвісним автомобілем (тягач) з трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метрів. Вимоги щодо дотримання вагових параметрів такого типу транспортних засобів, які визначені у пункті 22.5 Правил дорожнього руху України не були враховані Відповідачем (загальна нормативно допустима маса 44 т). Відповідач здійснив розрахунок перевищення вагових параметрів як для звичайного причепу (загальна нормативно допустима маса 40 т). Транспортним засобом, який на законних підставах використовувався автомобільним перевізником ТОВ «ПОЛОГИ АГРО ПЛЮС» здійснювалося перевезення вантажу. Перевезення здійснювалося транспортним засобом марки DAF CF 85.460- державний номерний знак НОМЕР_1 разом із причепом марки SCHMITZ - SPR 24L державний номерний знак НОМЕР_2 . Згідно із спірною постановою загальна вага транспортного засобу під час автоматичної фіксації становила 42 930 кг (з урахуванням похибки). Транспортний засіб марки DAF CF 85.460 - державний номерний знак НОМЕР_1 разом із причепом марки SCHMITZ - SPR 24L державний номерний знак НОМЕР_2 відповідають визначенням, які зазначені у новій редакції п.22.5 Правил дорожнього руху України, виходячи із наступного.Вантаж який перевозився був не у контейнері, а у змінному кузові. Дане твердження є ключовим, оскільки посадові особи Відповідача зазначають, що у контейнерах заборонено перевозити сипкі вантажі, а також той факт, що причеп був переобладнаний в контейнер (із зрізаним верхом) не дає право перевозити вантаж із гранично допустимим навантаженням як для контейнеру.

Згідно із свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу марки DAF CF 85.460 - державний номерний знак НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ) даний транспортний засіб - є спеціалізований вантажний сідловий тягач, який має три осі.

Згідно із свідоцтвом про державну реєстрацію причепа марки SCHMITZ - SPR 24L державний номерний знак НОМЕР_2 ( НОМЕР_4 ) даний причеп - є спеціалізований напівпричеп платформа переобладнана для перевезення контейнерів сипких вантажів (зернових культур). При цьому даний напівпричіп є змінний і його загальна довжина становить 7 610 м, тобто не перевищує максимально допустиму довжину 13 716 м) - відомості із технічного паспорту від виробника на причеп.

Тож, транспортний засіб марки DAF CF 85.460 - державний номерний знак НОМЕР_1 разом із причепом марки SCHMITZ - SPR 24L державний номерний знак НОМЕР_2 в повній мірі відповідають вимогам нової редакції пункту 22.5 Правил дорожнього руху України, а відтак вимоги до дотримання вагових параметрів даного типу транспортного засобу повинно обраховуватися у відповідності до даного пункту ПДР України, а саме загальна нормативно допустима вага - 44 тон, а не 40 як порахував Відповідач.

Документальними доказами того, що причеп та транспортний засіб за своєю технічною конфігурацією та модифікацією вважаються такими, для яких визначений нормативно допустимий показник дотримання вагових параметрів - є Свідоцтво про державну реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_3 та НОМЕР_4 , в яких міститься спеціальна відмітка від компетентного, акредитованого органу у даній сфері; технічний паспорт від виробника із зазначенням технічних характеристик та сертифікат від виробника причепів відповідно до ТУ У 29.2- 1:2018.

Таким чином під час винесення спірної постанови АА №00010316 від 28.06.2023 в частині здійснення калькуляцій щодо визначення ступеню перевищення вагових параметрів не було враховано тип транспортного засобу та причепу, а тому ті показники, які зазначені у спірній постанові не можуть мати правових наслідків, оскільки не була врахована конкретна норма права, яка необхідна для повного та точного обрахування ваги.

Окрім того, зазначив, що у спірній постанові взагалі відсутні відомості про причеп та його характеристики, що унеможливлює здійснити конкретну калькуляцію щодо визначення гранично допустимого ступеню навантаження. Дані відомості є ключовими(відомості про причеп та його технічну характеристику) і повинні обов`язково відображатися у спірній постанові, оскільки саме від модифікації причепу залежить градація навантаження в розумінні п. 22.5 ПДР,

Ухвалою від 03.11.2023 було відкрито провадження у даній справі тапризначено судовий розгляд справи по суті.

Заперечуючи проти позову представник відповідача Притуліна Д. направила до суду відзив, у якому зазначила, що здійснюючи перевезення вантажу із певними відхиленнями від встановлених нормативів, користувач транспортним засобом завідомо погоджується на перевищення встановлених вагових та габаритних параметрів транспортного засобу. Таке рішення призводить до негативної ситуації з автодорогами, оскільки перевезення вантажів із перевищенням нормативних вагових та/або габаритних параметрів передусім пошкоджує дорожнє покриття, порушуючи його міцність та цілісність, що в подальшому спричиняє руйнування дорожнього полотна. Тобто, встановлення відповідних нормативів та притягнення до відповідальності за їх перевищення слугує превентивним та компенсаційним заходом, що в свою чергу підвищить безпеку руху на автодорогах та слугуватиме збереженню українських автошляхів. Як наслідок, саме від обачності водіїв при дотриманні встановлених параметрів транспортних засобів під час здійснення перевезення вантажу та збереження стану доріг залежить якість та своєчасність забезпечення потреб економіки, соціальної сфери громадян..

Постановою серії AA № 00010316 від 28.06.2023 зафіксовано фактичні параметри транспортно засобу. -кількість вісей 6 шт.; спарені колеса 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 2670 мм, 2-3: 1320 мм, 3-4: 4460 мм, 4-5: 1420 мм; 5-6: 1410 мм; навантаження на вісь 1 5350 кг, 2 5800 кг, 3 10550 кг, 4 8650 кг, 5- 8800 кг; 6 8550 кг, загальна маса 47700 кг; висота 4.077 м; ширина - 2.585 м; довжина 14.095 м. Перевищення нормативних вагових параметрів транспортного засобу, визначених пунктом 22.5 ПДР України, було встановлено із врахуванням допустимої похибки вагового комплексу, як передбачено ДСТУ OIML R 134-1:2010 (OIML R 134-1:2006, IDT).Відсоткове та натуральне значення перевищення максимально допустимої маси транспортних засобів отримується з врахуванням допустимої похибки вимірювання вагового комплексу, яка складає до 10 % щодо визначення загальної маси транспортного засобу. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 транспортний засіб DAF CF 85.460, реєстраційний номер НОМЕР_5 , особливі відмітки - спеціалізований вантажний сідловий тягач належить на праві власності ТОВ «Пологи Агро Плюс», керівником якого є позивач ОСОБА_1 . Також, згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 спеціалізований напівпричіп марки SCHMITZ SPR 24L, особливі відмітки спеціалізований напівпричіп Н/ПР-платформа, платформа універсальна для перевезення контейнерів/сипких вантажів (зернових культур), реєстраційний номер АХ0228XF належить на праві власності ОСОБА_1 . Відповідно до постанови серії АА № 00010316 від 28.06.2023, кількість вісей транспортного засобу DAF CF 85.460, державний номерний знак НОМЕР_5 6 шт., загальна маса 47700 кг. Зазначене також підтверджується інформаційною карткою габаритно-вагового контролю до постанови серії АА № 00010316 від 28.06.2023, яку долучено до відзиву на позовну заяву. Як зазначає сам позивач у позовній заяві, транспортний засіб спеціалізований вантажний сідловий тягач DAF CF 85.460, державний номерний знак НОМЕР_5 є трьохвісним. З аналізу свідоцтва про реєстрацію спеціалізованого напівпричепу марки SCHMITZ SPR 24L, державний номерний знак НОМЕР_2 , вбачається, що даний транспортний засіб є спеціалізований напівпричіп Н/ПР-платформа, платформа універсальна для перевезення контейнерів/сипких вантажів (зернових культур).

Водночас, у Правилах перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.01.1997 року за № 363 (далі - Наказ № 363), дано визначення н/причеп-контейнеровоз - транспортний засіб спеціалізованого призначення, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів певних категорій контейнерів.Також Наказом № 363 наведено визначення: вантажний контейнер - одиниця транспортного обладнання багаторазового використання, призначена для перевезення та короткочасного зберігання вантажів без проміжних перевантажень, зручна для механізованого навантаження та розвантаження, завантаження та вивантаження (внутрішній об`єм дорівнює 1 куб.м і більше).

Відповідно до п. п. 17.1 - 17.5 Наказу № 363 універсальні автомобільні контейнери призначені для перевезення дрібних партій вантажів без тари, у первинній або у полегшеній тарі. В цих контейнерах перевозяться продовольчі і промислові товари широкого споживання, продукція виробничо-технічного призначення, сільськогосподарські продукти і домашні речі громадян.Відповідно до вимог п. 17.15 Наказу № 363 після завантаження вантажу вантажовідправник повинен зачинити контейнер, закріпити ручку замка контейнера дротом діаметром не менше 2 мм, опломбувати контейнер у порядку, передбаченому розділом 9 цих Правил, навісити бірку довжиною 120-150 мм і шириною 80-100 мм, на якій зазначаються пункти відправлення та призначення вантажу і найменування вантажоодержувача.

Відповідно до вимог законодавства забороняється перевезення вантажів у контейнерах, які завантажені з порушенням Міжнародної конвенції щодо безпечних контейнерів.Разом із тим, відповідно до п. 17.9 Правил № 363, приймання вантажів для перевезення в контейнерах здійснюється: при наявності Договору на підставі заявки, а при відсутності Договору разового договору.

Саме договір про перевезення вантажів контейнером є належним доказом надання послуг з перевезення вантажу контейнеровозом.

Так, з фотофіксації руху транспортного засобу вбачається, що вказаний у постанові сідловий тягач з напівпричепом перевозив предмет з ознаками контейнеру, до конструкції якого внесено зміни - додано тентований верх. Вказаний предмет не містив маркування та пломбування.

При цьому, позивачем до позовної заяви не долучено належних та допустимих доказів на підтвердження того, що під час проведення габаритно-вагового контролю транспортного засобу, який належить позивачу, здійснювалися безпечні вантажні перевезення в контейнері згідно з їх призначенням, а також не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, який вантаж перевозився та у який спосіб.

Відтак перевезення позивачем вантажу не є контейнерним перевезенням в розумінні положень чинного законодавства.

Крім того, слід зазначити, що позивачем до позовної заяви не було долучено жодних доказів на підтвердження того, що вантажне перевезення здійснювалось ним саме змінним кузовом, ідентифікації такого кузова, доказів щодо придбання або використання змінного кузова тощо, які б могли свідчити на користь доводів позивача.

При цьому, позивачем на підтвердження доводів позовної заяви також не долучено й сертифікатів змінного кузову, яким згідно тверджень позивача перевозився вантаж.

Також слід наголосити ще раз на тому, що у своїй позовній заяві позивач посилається на те, що він перевозив не контейнер, а змінний кузов.

На підтвердження своїх вимог щодо того, що напівпричеп та транспортний засіб за своєю технічною конфігурацією та модифікацією вважаються такими, для яких визначений нормативно допустимий показник дотримання вагових параметрів, позивач долучив до позовної заяви копію технічного паспорта виробника на контейнер К 60 з пристроєм для самовивантаження (а саме надано 2 та 3 сторінки), а також копію сертифіката відповідності від виробника.

Однак, дані копії документів не можуть оцінюватись судом як належні та допустимі докази на спростування позиції відповідача, оскільки вони жодним чином не підтверджують той факт, що транспортний засіб марки DAF CF 85.460, державний номерний знак НОМЕР_5 , з напівпричепом «SCHMITZ SPR 24L» державний номерний знак НОМЕР_2 , є саме контейнеровозом, який в момент вчинення адміністративного правопорушення позивачем перевозив контейнер або змінний кузов загальною максимальною довжиною до 13,716 метра.

Також слід звернути увагу суду на те, що жодними належними та допустимими доказами не підтверджено той факт, що даний технічний паспорт належить позивачу, невідоме джерело походження даного документа та загалом неможливо встановити чи має відношення даний технічний паспорт до предмета з ознаками контейнеру, який перевозив позивач в момент вчинення адміністративного правопорушення. На фотофіксації руху транспортного засобу в момент вчинення позивачем адміністративного правопорушення відсутні будь-які ознаки перевезення контейнера.

Натомість, з фотофіксації руху транспортного засобу в момент проїзду через рамку автоматичного пункту габаритно-вагового контролю вбачається, що позивач здійснював вантажне перевезення транспортним засобом, який не є контейнеровозом в розумінні вищезазначених норм та не використовувався в момент зафіксованого порушення як контейнеровоз, а також перевезення, здійснене позивачем не є перевезенням одного або більше змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра.

Позивачем не надано доказів того, що на розміщеному напівпричепі знаходився саме контейнер із відповідним маркуванням або змінний кузов із відповідним маркуванням.

З врахуванням наведеного, просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_6 , ТОВ «Пологи Агро Плюс». є власником транспортного засобу марки: DAF CF 85.460- державний номерний знак НОМЕР_1 , тип транспортного засобу спеціалізований сідловий тягач, повна маса - 25000, маса без навантаження 8320.

Також, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , позивач ОСОБА_1 є власником спеціалізованого напівпричіпа Н/Пр- платформа універсальна (для перевезення контейнерів/ сипких вантажів( зернових культур) марки SCHMITZ - SPR 24L державний номерний знак НОМЕР_2 , , повна маса 33000, маса без навантаження 4000 (а.с.18).

28.06.2023 заступник директора Департаменту державного накгляду (контролю) за безпекою на наземному траспорті- начальник відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень ОСОБА_2 виніс постанову серії АА № 00010316, якою притягнув ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 132-1 КУпАП та наклав адміністративне стягнення у виді штрафу, в сумі 8500 грн.

У постанові зазначено, що транспортний засіб марки DAF CF 85.460 - державний номерний знак НОМЕР_1 , 21.05.2023 о 17 год 10 хв на а/д Н-11 км 76+702, Дніпропетровська обл. допустив рух із перевищенням нормативних параметрів зазначених у пункті 22.5 ПДР України, а саме перевищення загальної маси транспортного засобу на 7,325 % (2,93 тон) при дозволеній максимальній фактичній масі 40 тон за що передбачена відповідальність ч.2 ст. 132-1 КУпАП.

Правопорушення зафіксоване в автоматичному режимі за допомогою комплексного технічного засобу марки WIM 78, WAGA-WIM35, № 16, свідоцтво про повірку технічного засобу (серія) UA.TR.113-0619/11F-22, дійсне до 26.12.2023.

Згідно оспорюваної постанови виміряни з урахуванням похибки вагові або габаритні параметри трансопртного засобу становили загальна маса 42930 кг.

За вказане правопорушення ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 8 500,00 грн.

В той же час на офіційному Сервісі перевірки адміністративних правопорушень за посиланням https://wim.dsbt.gov.ua, яке зазначене в оскаржуваній Постанові міститься фото напівпричепу та його державний номерний знак НОМЕР_2 , який згідно свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_4 є спеціалізованим напівпричеп платформа універсальна (для перевезення контейнерів сипких вантажів (зернових культур) марки SCHMITZ .

Згідно ст.33 Закону України «Про автомобільні дороги»,рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені державними стандартами та нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п.п. 3,4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30(далі - Правила), транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Згідно з пункту 22.5 Правил дорожнього руху, за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м (для сільськогосподарської техніки, яка рухається за межами населених пунктів, дорогами сіл, селищ, міст районного значення, - 3,75 м), за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Осі слід вважати здвоєними або строєними, якщо відстань між ними (суміжними) не перевищує 2,5 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі - понад 16 т, строєні осі - понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів - навантаження на одиночну вісь - понад 11 т, здвоєні осі - понад 18 т, строєні осі - понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідальність за ч.2 ст.132-1КУпАП настає за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами.

Санкція ч.2ст.132-1 КУпАП тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Приміткою дост.132-1 КУпАП визначено, що дія частини першої цієї статті не поширюється на правопорушення, пов`язані з перевищенням габаритних та/або вагових параметрів. Підставою для звільнення від відповідальності, передбаченої частинами першою і другою цієї статті, є наявність дозволу на проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні.

Частинами 2, 3, 4ст.283КУпАП встановлено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), крім даних, визначених частинами другою і третьою цієї статті, повинна містити відомості про адресу веб-сайту в мережі Інтернет, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент вчинення адміністративного правопорушення, ідентифікатор для доступу до зазначеної інформації та порядок звільнення від адміністративної відповідальності.

Згідно ст.251КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідност.72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі письмових, речових і електронних доказах, висновків експертів, показів свідків.

Виходячи із норм, викладених в ч.1ст.77КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З пункту 22.5 Правил дорожнього руху вбачається, що забороняється рух транспортних засобів та їх составів фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами.

Вказана постанова винесена відносно транспортного засобу марки DAF CF 85.460- державний номерний знак НОМЕР_1 , тип транспортного засобу спеціалізований сідловий тягач, повна маса - 25000, маса без навантаження 8320, спеціалізований напівпричіпа Н/Пр- платформа універсальна (для перевезення контейнерів/ сипких вантажів( зернових культур) марки SCHMITZ - SPR 24L державний номерний знак НОМЕР_2 , повна маса 33000, маса без навантаження 4000.

Згідно із свідоцтвом про державну реєстрацію транспортного засобу марки DAF CF 85.460 - державний номерний знак НОМЕР_1 ( НОМЕР_3 ) даний транспортний засіб - є спеціалізований вантажний сідловий тягач, який має три осі.

Згідно із свідоцтвом про державну реєстрацію причепа марки SCHMITZ - SPR 24L державний номерний знак НОМЕР_2 ( НОМЕР_4 ) даний причеп - є спеціалізований напівпричеп платформа універсальна (для перевезення контейнерів сипких вантажів (зернових культур). При цьому даний напівпричіп зі змінним кузовом, загальна довжина якого становить 7 610 м, тобто не перевищує максимально допустиму довжину 13 716 м) - відомості із технічного паспорту від виробника на причеп.

Тож, транспортний засіб марки DAF CF 85.460 - державний номерний знак НОМЕР_1 разом із причепом марки SCHMITZ - SPR 24L державний номерний знак НОМЕР_2 в повній мірі відповідають вимогам редакції пункту 22.5 Правил дорожнього руху України, перевезення здійснювалось напівпричепом зі змінном кузовом, і не перевищило допустимих нормативних параметрів, визначених п. 22.5 ПДР, у 44 тони, а відтак вимоги до дотримання вагових параметрів даного типу транспортного засобу повинно обраховуватися у відповідності до даного пункту ПДР України, а саме загальна нормативно допустима вага - 44 тон.

За таких обставин, посадова особа відповідача при складенні постанови невірно визначила тип автомобіля при проведенні розрахунку відсоткового перевищення загальної маси транспортного засобу, взявши допустиму вагу не контейнеровоза в 44 тони, а вантажного тягача в 40 тон, та, як наслідок, провела розрахунки, які не відповідають дійсним обставинам справи.

Як встановлено ч. 2ст. 132-1 КУпАП, за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами настає адміністративна відповідальність у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5%.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач не допускав перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм, з якої наступає адміністративна відповідальність за ч.2ст.132-1 КУпАП, оскільки а відповідачем не доведено, що позивачем порушені нормативно допустимі параметри ваги.

Водночас, із фотозображень транспортного засобу, здійснених в автоматичному режимі в момент вчинення правопорушення, що відображаються за QR-кодом оскаржуваних постанов, 21.05.2023 о 17 год 10 хв на а/д Н-11 км 76+702, Дніпропетровська обл. зафіксовано проїзд транспортного засобу DAF CF 85.460 - державний номерний знак НОМЕР_1 , з напівпричепом та змінним кузовом.

Суд встановив, що оскаржувана постанова від 28.06.2023 року не містить даних щодо марки, моделі, державного номерного знаку спеціалізованого напівпричепа платформи універсальної (для перевезення контейнерів сипких вантажів (зернових культур), приєднаного до сідельного тягача DAF CF 85.460 - державний номерний знак НОМЕР_1 .

У той же час, відповідно до Додатка 1 до Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, затвердженої наказом Міністерства інфраструктури України від 27 вересня 2021 року №512 (далі Інструкція №512), встановлено вимоги щодо обов`язкового зазначення марки, моделі, державного номерного знаку причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знаку транспортного засобу).

Згідно абзацу 5 пункту 15 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року №1174 «Деякі питання фіксації порушень законодавства про автомобільний транспорт» (далі Порядок №1174) метадані повинні містити дані про фотографії транспортного засобу фронтальна, фотографія державного номерного знака транспортного засобу, фотографія державного номерного знака причепу, напівпричепу та інших причіпних пристроїв (у разі використання такого та/або заднього державного номерного знака транспортного засобу), оглядова фотографія із зображенням розпізнаного державного номерного знака.

З огляду на встановлення пунктом 22.5 Правил дорожнього руху різного значення нормативів параметрів допустимої загальної маси та допустимого навантаження на осі для контейнеровозів та для інших транспортних засобів та їх составів, зазначення в постанові по справі про адміністративне правопорушення повних даних щодо составу транспортного засобу, рух якого зафіксовано із перевищенням встановлених нормативів, у тому числі щодо марки, моделі та державного номерного знаку як тягачу, так і напівпричепу-контейнеровоза, є визначальним для висновку про наявність чи відсутність у діях позивача складу адміністративного правопорушення, відповідальність за вчинення якого передбачена частиною 2 статті 132-1 КУпАП.

При цьому, суд звертає увагу на те, що Наказом № 363 визначено такі вимоги до визначення автомобільного транспорту контейнеровозом, як наявність договору про перевезення вантажів контейнером, єдиної нумерації, а також нанесеного фарбою, що контрастно виділяється від кольору контейнера маркування, проте зазначені вимоги є другорядними у порівнянні із відомостями прямо зазначеними у свідоцтвах про реєстрацію транспортного засобу та напівпричепу, оскільки, коли національне законодавство, припустило неоднозначне або множинне тлумачення прав та обов`язків осіб, суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, в який тлумачиться і застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики ЄСПЛ , а національні судові органи зобов`язані застосувати найбільш сприятливий для осіб підхід - вирішення колізій у законодавстві завжди тлумачиться на користь особи.

Аналогічна правова позиція зазначена у постановах Верховного Суду від 10 березня 2021 року у справі № 607/11746/17 та від 25 березня 2020 р. у справі № 640/9124/19.

Водночас, Державна служба України з безпеки на транспорті заперечує проти того, що перевезення здійснювалося за допомогою контейнера або змінного кузова. За таких підстав вважає, що нормативні параметри загальної маси транспортного засобу повинні складати 40 т.

Щодо вказаного доводу, то суд зазначає, що відповідно до пункту 16 статті 4 Митного кодексу України контейнер транспортне обладнання (клітка, знімна цистерна або подібний засіб), що:а) являє собою повністю або частково закриту ємність, призначену для поміщення в неї вантажів;б) має постійний характер і завдяки цьому є достатньо міцним, щоб слугувати для багаторазового використання;в) спеціально сконструйоване для полегшення перевезення вантажів одним або кількома видами транспорту без проміжного перевантаження;г) сконструйоване таким чином, щоб полегшити його перевантаження, зокрема з одного виду транспорту на інший;ґ) сконструйоване таким чином, щоб його можна було легко завантажувати та розвантажувати;д) що має внутрішній об`єм не менше одного метра кубічного.

Термін «контейнер» включає приладдя та обладнання, необхідні для цього типу контейнера, за умови, що вони перевозяться разом із контейнером.

Знімні кузови прирівнюються до контейнерів.

Суд наголошує, що з даних фотофіксації правопорушення вбачається проїзд транспортного засобу з напівпричепом, завантаженим змінним кузовом, який прирівнюється до контейнерів, а тому доводи відповідача з цього приводу є безпідставними та судом не приймаються.

Доводи відповідача, що з фотофіксації руху транспортного засобу вбачається, що вказаний у постанові сідловий тягач з напівпричепом перевозив предмет з ознаками контейнеру, до конструкції якого внесено зміни - додано тентований верх, вказаний предмет не містив маркування та пломбування, також відхиляються судом.

Суд зазначає, що переобладнання чи зміна контейнеру, за умови дотримання перевізником нормативу в 44 тони, визначеного правилами для трьохвісного напівпричепу зі змінним кузовом, не впливає на суть правопорушення, яке є предметом у даній справі.

Тим більше, згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу він є спеціалізованим напівпричепом платформа універсальна (для перевезення контейнерів сипких вантажів (зернових культур). При цьому змінний кузов до нього К60 має загальну довжину 7610 м, що разом із тягачем не перевищує максимально допустиму довжину 13 716 м.

Із відомостей із технічного паспорту від виробника ТОВ «Ремтранссервіс» на контейнер К60 з пристроєм самовивантаження заводський №224, сертифікату відповідності ТОВ «Ремтранссервіс» на кузови вантажних автомобілів, відомостей ТОВ «Зміїв транс» на вказаний кузов заводський номер 224 із дахом оснащеним зсувним тентом, фототаблиць в матеріалах справи, вбачається, що позивач рухався 21.05.2023, керуючи траснпортним засобом трьохвісним сідловим вантажним тягачем з трьохвісним напівпричепом зі змінним кузовом (контейнер К60 з пристроєм для самовивантаження).

Суд зазначає, що відповідачем не спростовано належними і допустимими доказами доводів позивача, що на розміщеному напівпричепі знаходився саме змінний кузов заводський номер 224.

Отже, суд дійшов висновку, що «Укртрансбезпека» неправомірно застосувала до транспортного засобу позивача вагові норми у 40 тонн.

Посилання відповідача також щодо про недотримання перевізником вимог маркування, опломбування контейнеру, вимог щодо перевезення вантажу в контейнері, як і ненадання договору про перевезення контейнеру не свідчать, що транспортний засіб, рух якого зафіксовано в автоматичному режимі, не відповідає ознакам контейнеровоза для цілей застосування положень пункту 22.5 Правил дорожнього руху.

Твердження відповідача про те, що відповідно до вимог Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом забороняється перевозити в універсальних контейнерах, зокрема, сипучі вантажі без тари, а також відсутність необхідного маркування контейнера не спростовують того, що спірний транспортний засіб (тягач) рухався із напівпричепом-платформою для перевезення контейнерів/сипких вантажів (зернових культур) зі змінним кузовом, для якого встановлені інші допустимі вагові параметри і не мають правового значення. Це є порушенням перевозки вантажу, але не може бути наслідком для застосування відповідальності передбаченої частиною 2 статті 132-1 КУпАП.

При цьому суд враховує, що адміністративне правопорушення, за вчинення якого позивача притягнуто до адміністративної відповідальності, зафіксовано в автоматичному режимі у Порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2019 року №1174 «Деякі питання фіксації порушень законодавства про автомобільний транспорт».

У той же час, зазначене не обмежує посадову особу Уктрансбезпеки у реалізації повноважень, передбачених пунктом 4 Інструкції №513, у тому числі щодо встановлення під час опрацювання матеріалів отриманого інформаційного файлу повноти інформації про зафіксований транспортний засіб.

Відповідно до абзацу 6 пункту 2 Інструкції №513 під час опрацювання інформаційних файлів уповноважена посадова особа оцінює їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Пунктами 4-6Інструкції №512визначено, що під час опрацювання матеріалів інформаційного файлу з використанням системи уповноважена посадова особа з`ясовує: наявність фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, ознаки якого зафіксовані на фотознімках, відеозаписі (за наявності) в інформаційному файлі; відповідність символів номерного знака транспортного засобу на отриманих фотознімках, відеозаписі (за наявності) символам, розпізнаним системою; наявність та повноту інформації про зафіксований транспортний засіб; відповідність типу, марки та моделі зафіксованого транспортного засобу його реєстраційним даним, отриманим із системи; наявність у системі інформації про те, що до моменту вчинення правопорушення зафіксований транспортний засіб вибув із володіння особи, зазначеної устатті 14-3 КУпАП, внаслідок протиправних дій інших осіб або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать цьому транспортному засобу; наявність та повноту інформації про особу, зазначену устатті 14-3 КУпА, зафіксованого транспортного засобу; наявність інформації про обставини, що виключають адміністративну відповідальність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; наявність і відповідність дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, або документу про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Опрацювання матеріалів інформаційного файлу здійснюється в один або два етапи (рівні) залежно від наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб або про особу, яка притягається до відповідальності, а також оцінки інших матеріалів інформаційного файлу у справі про адміністративне правопорушення.

Зафіксовані в автоматичному режимі, на першому етапі (рівні) за результатами опрацювання матеріалів інформаційного файлу уповноважена посадова особа:1) за наявності відомостей у справі про адміністративне правопорушення стосовно осіб, зазначених у частинах першій та другійстатті 14-3 КУпАП, щодо відповідності символів номерного знака зафіксованого транспортного засобу, наявності та повноти інформації про зафіксований транспортний засіб та відповідальну особу або особу, яка ввезла такий транспортний засіб на територію України, відсутності інформації про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами та відсутності обставин, що виключають адміністративну відповідальність особи, виносить із використанням засобів системи постанову, зміст якої відповідає вимогамстатті 283 КУпАП, з підтвердженням прийнятого рішення шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки;2) у разі потреби додаткової перевірки фактичних даних учинення адміністративного правопорушення, відсутності достовірної та/або повної інформації щодо зафіксованого транспортного засобу, особи, яка притягається до відповідальності, постанову не виносить, а матеріали адміністративної справи невідкладно передає з використанням засобів системи на другий етап (рівень) іншій уповноваженій посадовій особі із зазначенням підстав передання для продовження їх розгляду шляхом детального опрацювання та уточнення наявних матеріалів інформаційного файлу, іншої інформації стосовно транспортного засобу та особи, яка притягається до відповідальності, отриманої із системи, з подальшим прийняттям відповідного рішення;3) невідкладно передає з використанням засобів системи в автоматизовному режимі таку інформацію до відповідної функціональної підсистеми єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України (далі - ФП ЄІС МВС). При цьому постанова не виноситься.

На другому етапі (рівні) уповноважена посадова особа опрацьовує не пізніше 2-х місяців з дня вчинення правопорушення передані на розгляд з першого етапу (рівня) матеріали інформаційного файлу, аналізує їх та, у разі потреби, уточнює необхідні відомості для прийняття рішення у справі шляхом отримання інформації відповідно до законодавства та за результатами опрацювання:1) у разі наявності у матеріалах інформаційного файлу відомостей про вчинення адміністративного правопорушення, відсутності в матеріалах інформаційного файлу даних про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами, відсутності обставин, визначенихстаттею 247 КУпАП, з використанням засобів системи виносить адміністративну постанову, зміст якої відповідає вимогамстатті 283 КУпАП, з накладенням кваліфікованого електронного підпису;2) за наявності хоча б однієї з обставин, визначенихстаттею 247 КУпАП, закриває провадження у справі без винесення постанови з унесенням відповідної інформації до системи та накладенням кваліфікованого електронного підпису;3) у разі отримання відомостей про протиправне використання зафіксованого транспортного засобу або його номерних знаків іншими особами невідкладно передає в автоматизованому режимі таку інформацію до ФП ЄІС МВС з метою інформування відповідних органів (підрозділів) Національної поліції України для прийняття рішення згідно із законодавством. При цьому постанова не виноситься.

Доказів того, що відповідач на виконання п. 6 Інструкції №512 скористався своїм правом уточнити необхідні відомості перед винесенням оскаржуваної постанови у спірному випадку, зокрема виду причіпу позивача, матеріали справи не містять та відповідачем не доведено.

Інші доводи сторін на висновки суду не впливають, а тому значення не мають.

Відповідно п.1ст.247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за таких обставин: відсутність події і складу адміністративного правопорушення.

Згідно ч.3ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку щодо протиправності оскаржуваної постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті від 28.06. 2023 року як такої, що прийнята на підставі непідтверджених висновків щодо порушенням позивачем вимог пункту 22.5 в частині перевищення нормативних параметрів загальної маси транспортного засобу, є необґрунтованою та такою, що не відповідає нормам КУпАП. При розгляді справи не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в діях позивача є склад проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про скасування постанови і достатність підстав для їх задоволення із закриттям справи про адміністративне правопорушення, а тому позов підлягає задоволенню, оскаржувана постанова - скасуванню, справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Згідно ч.1ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Великою Палатою Верховного Суду України 18 березня 2020 року, Справа № 543/775/17, Провадження № 11-1287апп18, було зроблено висновок про те, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення. Зокрема, у вказаній постанові зазначено, що за системного, цільового та граматичного тлумачення до наведеного законодавчого регулювання відносин, пов`язаних зі сплатою судового збору, Велика Палата Верховного Суду в контексті фактичних обставин справи та зумовленого ними застосування норм процесуального права зазначає, що у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення в розумінні положень статей287,288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовуватистатті 2-5 Закону № 3674-VІ "Про судовий збір", які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. З огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, ставка судового збору у даній справі має становити 536,80 грн.

Враховуючи, що, за результатом судового розгляду, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог, тому на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті судові витрати понесені позивачем на сплату судового збору, в розмірі 536грн. 80 коп.

Роз`яснити позивачу, що, відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду, в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Керуючись ст.ст.9,77,121,241-246,286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місце знаходження юридичної особи) на території України серії АА № 00010316 від 28.06.2023, якою ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2ст.132-1 КУпАП, з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу, в сумі 8500 грн., а справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті на користь ОСОБА_1 , сплачений судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Роз`яснити позивачу, що, відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 ЗУ «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила, за ухвалою суду, в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення виготовлено 13.11.2023 року.

Суддя Ю.В. Апаллонова