Справа № 380/7031/23
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2023-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2023 рокусправа № 380/7031/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Костецького Н.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, Дніпропетровська область, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, ) про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у якій позивач просить суд:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області Управління пенсійного забезпечення, надання житлових субсидій та пільг відділ призначення пенсій, а саме: визнати протиправним і скасувати Рішення про відмову у призначенні пенсії (на заміну рішення про призначення пенсії) від 10.11.2022 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області поновити виплату пенсії, починаючи з 08.11.2022 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 16.03.2022 року вона звернулась до територіального органу управління Пенсійного фонду України в Миколаївському районі Львівської області про призначення їй пенсії на пільгових умовах у зв`язку із роботою зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1. 30.03.2022 було прийнято рішення про призначення позивачу пенсії, на підставі пільгових довідок від 06.03.2014 року № 209 та №210 та трудової книжки. 03.06.2022 року Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Тернопільській області було складено Акт за результатами проведення перевірки достовірності та обґрунтованості видачі Довідки для призначення пенсії №1900-1102-1/2365. Починаючи з 30.03.2022 року позивач отримувала пенсію, однак з 07.11.2022 року припинилась виплата пенсійного забезпечення. 10.11.2022 року прийнято Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Дніпропетровській області рішення про відмову у призначенні пенсії (на заміну рішення про призначення пенсії), оскільки станом на дату звернення позивача за призначенням пенсії, підприємство на якому позивач працювала з особливо шкідливими і важкими умовами праці, є ліквідованим, внаслідок чого підтвердження пільгового стажу розглядає Комісія з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії. Позивач вважає, що нею було подано до пенсійного органу всі необхідні документи для призначення їй пільгової пенсії, а оскаржуване рішення є неправомірним.

Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 11.04.2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що відповідно до заяви від 16.03.2022 року ОСОБА_1 щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно п. 1 ч. 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV, Списком № 1, відділом призначення в пенсії управління пенсійного забезпечення, надання житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України Дніпропетровській області відмовлено в призначенні пенсії та прийнято відповідне рішення від 10.11.2022 № 00 про відмову у зв`язку з відсутністю необхідного стажу роботи із особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці та не досягнення встановленого віку. Відповідно наданих документів до заяви про стаж (РНОКПП, паспорт, трудова книжка, довідка стаж та ін.) та даних, які містяться в Реєстрі застрахованих осіб, загальний страховий стаж складає: 21 рік 10 місяців 24 дні; пільговий стаж роботи по Списку № 1 відсутній, вік позивача 55 років. Оскільки до ЕПС долучені пільгові довідки від 06.03.2014 № 201 та № 209 філіі «Пісочне» ТОВ ВКФ «Декор» , то було прийнято рішення від 30.03.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Станом на дату звернення зазначене підприємство є ліквідованим тому підтвердження пільгового стажу розглядає Комісія з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії. Таким чином, на момент звернення право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відсутнє. Повернутись до розгляду питання призначення пенсії можливо після розгляду Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії. Вважає, що відповідачем прийнято вмотивоване рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. З наведених підстав просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що ОСОБА_1 звернулася до сервісного центру Головного управління із заявою від 16.03.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 відповідно до частини другої статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідно до Пункту 4.2 розділу IV Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846), за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 16.03.2022 та з урахуванням долучених нею документів, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, за принципом екстериторіальності, прийняло рішення про відмову у призначенні пенсії № 00 від 10.11.2022 (на заміну рішення про призначення пенсії). Відповідно до змісту зазначеного рішення, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зазначає про те, що оскільки до електронної пенсійної справи ОСОБА_1 долучені пільгові довідки від 06.03.2014 № 201 та № 209 філії «Пісочне» ТзОВ ВКФ «Декор», було прийнято рішення від 30.03.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Однак, оскільки станом на день звернення зазначене підприємство є ліквідованим, підтвердження пільгового стажу розглядає Комісія з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії. Отже, на момент звернення ОСОБА_1 із заявою від 16.03.2022 право на призначення їй пенсії за віком на пільгових умовах відсутнє. Вказує, що зарахування до пільгового стажу певних періодів роботи можливе лише у разі надання підприємством відповідної довідки, оскільки тільки підприємство на підставі первинних документів визначає умови і характер виконуваної роботи, розділ, підрозділ, найменування списків або їхні номери, куди включається цей період роботи. Крім цього, у випадку відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном. Постановою правління Пенсійного фонду України 10.11.2006 № 18-1 затверджено Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2006 № 1231/13105. Зазначений вище Порядок визначає процедуру підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленому для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника. Підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії па пільгових умовах або за вислугу років здійснюється Комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії. Ці Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі. Пунктом 9 Порядку встановлено, що Комісії повідомляють заявника про час, дату та місце розгляду заяви про підтвердження стажу роботи та розглядають її не пізніше двох місяців з дня звернення за підтвердженням стажу роботи. Відповідно до п. 14 Порядку Комісії розглядають заяви про підтвердження стажу роботи, на бажання заявника, у його присутності або в присутності його законного представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні та не пізніше п`яти робочих днів з дня його прийняття повідомляють заявника про прийняте рішення. Аналіз наведеного вище законодавства дає підстави зробити висновок відповідачу про те, що одним з основних документів для визначення права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах є довідка, що видається підприємством, де працювала особа, за умови, що ця довідка відповідає встановленій формі. Однак, у випадку ліквідації підприємства без правонаступника, законодавством встановлений спеціальний Порядок підтвердження стажу, визначений зазначеним вище нормативним документом. Підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років здійснюється Комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії. У своєму рішенні від 10.11.2022, відповідач - 1 зазначив про можливість повторного розгляду питання про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини другої статті 114 Закону № 1058 за умови підтвердження пільгового стажу Комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії. З наведених підстав просить відмовити в задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

В зв`язку з підтвердженням страхового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, позивач 16.03.2022 року звернулась до сервісного центру ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком (Список №1) та підтверджуючими документами. Вказана заява була задоволена та позивачу була призначена пенсія за віком по Списку №1 з 30.03.2022.

Рішенням ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 10.11.2022 №00 про відмову у призначенні пенсії (на заміну рішення про призначення пенсії), яким позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Вказане рішення обґрунтоване наступним: «Необхідний страховий стаж роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1, визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, становить не менше 19 років. Необхідний пільговий стаж роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1, визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, становить не менше 04 років. Оскільки до ЕПС долучені пільгові довідки від 06.03.2014 № 201 та № 209 філіі Пісочне ТОВ ВКФ Декор, то було прийнято рішення від 30.03.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Станом на дату звернення зазначене підприємство є ліквідованим тому підтвердження пільгового стажу розглядає Комісія з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії. Таким чином, на момент звернення право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відсутнє. Повернутись до розгляду питання призначення пенсії можливо після розгляду Комісії.».

Не погоджуючись із оскаржуваним рішенням, позивач звернулась до суду із даним позовом.

Даючи оцінку спірним правовідносинам, суд керувався таким.

За приписами частини першої ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV, в редакції, чинній на момент прийняття оскаржуваного рішення) право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 3 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 За відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. За відсутності зазначених у цьому пункті документів для підтвердження стажу роботи приймаються членські квитки профспілок. При цьому підтверджуються періоди роботи лише за той час, за який є відмітки про сплату членських внесків.

Відповідно до п. 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що надає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Мінпраці від 18.11.2005 року №383, для підтвердження стажу роботи зі шкідливими та важкими умовами праці подаються: трудова книжка з оформленими належним чином записами про займану посаду та період виконуваної роботи; виписка із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці, та у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п. 20 Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Судом встановлено, що позивач 16.03.2022 звернулась до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою та необхідним пакетом документів для призначення пенсії за віком на пільгових умовах (Список №1). Рішенням відповідача від 30.03.2022 позивачу призначено пенсію за віком на пільгових умовах. При цьому, відповідач не висловив жодних застережень до поданих позивачем документів на підтвердження наявності у неї права на пенсію на пільгових умовах.

Перевіряючи оскаржене рішення на предмет відповідності критеріям правомірності, суд зазначає наступне.

Суд здійснює перевірку юридичної та фактичної обґрунтованості мотивів, покладених суб`єктом владних повноважень в основу оскаржених рішень крізь призму положень частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі -КАС України), яка визначає, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема, з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку, суд вважає, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Аналізуючи оскаржене рішення, суд вказує, що принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень, відповідно до частини другої статті 2 КАС України, має на увазі, що рішення повинно бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Європейський Суд з прав людини у рішенні у справі «Суомінен проти Фінляндії» (Suominen v. Finland), № 37801/97, п. 36, від 01.07.2003 вказав, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10.02.2010 у справі «Серявін та інші проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: взяти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення. Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо. При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим. Разом з тим, приймаючи рішення або вчиняючи дію, суб`єкт владних повноважень не може ставати на сторону будь-якої з осіб та не може виявляти себе заінтересованою стороною у справі, виходячи з будь-якого нелегітимного інтересу, тобто інтересу, який не випливає із завдань цього суб`єкта, визначених законом. При цьому, прийняття рішення, вчинення (не вчинення) дії вимагає від суб`єкта владних повноважень діяти добросовісно, тобто з щирим наміром щодо реалізації владних повноважень та досягнення поставлених цілей і справедливих результатів, з відданістю визначеним законом меті та завданням діяльності, передбачувано, без корисливих прагнень досягти персональної вигоди, привілеїв або переваг через прийняття рішення та вчинення дії. Таким чином, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону. Так, критерій прийняття рішень, вчинення (невчинення) дій на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, за змістом випливає з принципу законності, що закріплений у частині другій статті 19 Конституції України, яка передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. «На підставі» означає, що суб`єкт владних повноважень: - має бути утворений у порядку, визначеному Конституцією та законами України; - зобов`язаний діяти на виконання закону, за умов та обставин, визначених ним. Критерій прийняття рішення, вчинення (невчинення) дії обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення або вчинення дії - відображає принцип обґрунтованості рішення або дії. Він вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, висновки експертів тощо. Суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень хоча б одному із зазначених критеріїв для оцінювання його рішень, дій та бездіяльності може бути підставою для задоволення позову.

Статтею 49 Закону № 1058-IV визначено перелік підстав для припинення виплати пенсії, а саме: 1) якщо пенсія призначена на підставі документів, що містять недостовірні відомості; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 2) на весь час проживання пенсіонера за кордоном, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України; 3) у разі смерті пенсіонера; 4) у разі неотримання призначеної пенсії протягом 6 місяців підряд; 5) в інших випадках, передбачених законом.

Суд зауважує, що оскаржуване рішення ГУ ПФУ в Дніпропетровській області від 10.11.2022 №00 про відмову у призначенні пенсії (на заміну рішення про призначення пенсії), не містить посилань на ст. 49 Закону № 1058-IV та належного законодавчого обґрунтування висновку відповідача про необхідність відмовити позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах (фактично скасувати раніше призначення). Відповідач у рішенні не вказав, яка з обставин, визначених ст. 49 № 1058-IV стала підставою для припинення виплати пенсії позивачу.

Постановою Правління Пенсійного фонду України 18-1 від 10.11.2006 затверджено Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, п. 1 якого передбачено, що цей Порядок визначає механізм підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремої категорії працівників у разі ліквідації підприємства, установи та організації без визначення правонаступника.

Відповідно до п.3 цього Порядку, підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років.

За змістом зазначених норм встановлено, що необхідність звернення до комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років необхідно лише у тому випадку, коли що у трудовій книжці відсутні дані про безпосередню зайнятість протягом повного робочого дня у виробництві зі шкідливими умовами праці.

Аналогічний правовий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 23.07.2021 року у справі №227/4273/16-а.

Призначаючи позивачу пенсію на пільгових умовах, ГУ ПФУ у Львівській області не було висловлено застережень щодо відсутності у трудовій книжці позивача даних про безпосередню зайнятість протягом повного робочого дня у виробництві зі шкідливими умовами праці.

Враховуючи те, що ГУ ПФУ в Дніпропетровській області не було дотримано критерію, передбаченого п.1 ч.2 ст.2 КАС України, при прийнятті оскаржуваного рішення, таке не може вважатись правомірним та підлягає скасуванню. Як наслідок обґрунтованими є і похідні вимоги про спонукання ГУ ПФУ у Львівській області до вчинення дій.

Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування». У пунктах 70-71 рішення по справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) Європейський Суд з прав людини зазначає, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy), заява № 33202/96, пункт 120, «Онер`їлдіз проти Туреччини» (Oneryildiz v. Turkey), заява № 48939/99, пункт 128, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), № 21151/04, пункт 72, «Москаль проти Польщі» (Moskal v. Poland), заява № 10373/05, пункту 51).

У рішенні по справі «Звежинський проти Польщі» (Заява № 34049/96) від 19.06.2001 Європейський суд з прав людини підкреслив, що, розглядаючи питання, які мають загальний інтерес, органи державної влади повинні діяти коректно і дуже послідовно (див. цит. вище рішення у справі «Беєлер проти Італії»). Крім того, як охоронець громадського порядку держава має моральне зобов`язання бути взірцевою, вона повинна стежити за тим, щоб такими були й державні органи, що захищають публічний порядок (пункт 73).

Принцип «належного урядування» не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу «помилку» не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу.

Державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно з ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При вирішенні спорів щодо правомірності рішень, дій пенсійного органу як суб`єкта владних повноважень, необхідно враховувати, що відповідно до вимог ст. 77 КАС України обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень.

Відповідач ГУ ПФУ у Дніпропетровській області належними та допустимими доказами не довів правомірність свого рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії № 00 від 10.11.2022 (на заміну рішення про призначення пенсії) (фактично скасувати раніше призначення пенсії).

Отже, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд висновує, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Відповідно до вимог ст.139 КАС України, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 1073,60 грн. підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань, оскільки саме протиправне рішення відповідача слугувало зверненню позивача до суду з цим позовом.

Керуючись статтями 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

в и р і ш и в:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, Дніпропетровська область, ) про відмову у призначенні пенсії від 10.11.2022 року № 00 (на заміну рішення про призначення пенсії).

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, ) поновити виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 10.11.2022 року.

4. Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, Дніпропетровська область, ) 1073,60 грн. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено 08.11.2023 року.

СуддяКостецький Назар Володимирович