Справа № 160/10959/23
Суддя: Турлакова Наталія Василівна
Дата ухвалення: 2023-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого суддіТурлакової Н.В.
за участі секретаря судового засіданняЗонової Л.В.
позивач представників відповідача представника третьої особи не з`явився (заява про розгляд без участі) Осики М.І., Сухачова М.Р. Піддубного О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа: Міністерство оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа Міністерство оборони України, в якій, з урахуванням письмових уточнень від 29.08.2023р. позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування і не виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди збільшеної до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період: - з 24.10.2022 по 09.11.2022 (16 днів); - з 09.11.2022 по 22.11.2022 (13 днів); - з 06.12.2022 по 22.12.2022 (16 днів); - з 23.12.2022 по 26.12.2022 (4 днів);- з 26.12.2022 по 09.01.2023 (14 днів); - з 13.01.2023 по 13.02.2023 (31 день); - з 06.03.2023 по 04.04.2023 (29 днів); - з 07.04.2023 по 05.05.2023 (28 днів) у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду збільшену до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, за період: - з 24.10.2022 по 09.11.2022 (16 днів); - з 09.11.2022 по 22.11.2022 (13 днів); - з 06.12.2022 по 22.12.2022 (16 днів); - з 23.12.2022 по 26.12.2022 (4 днів);- з 26.12.2022 по 09.01.2023 (14 днів); - з 13.01.2023 по 13.02.2023 (31 день); - з 06.03.2023 по 04.04.2023 (29 днів); - з 07.04.2023 по 05.05.2023 (28 днів) у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану.
В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 01.04.2022р. ОСОБА_1 призваний на військову службу під час загальної мобілізації на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022. 01.04.2022р. позивач прийняв військову присягу у військові частині НОМЕР_2 та у подальшому 07.06.2022р. проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . 23.09.2022р. позивач отримав поранення під час виконання бойового завдання пов`язаного із захистом Батьківщини, в н.п. Архангельське внаслідок ворожого обстрілу. Відповідно до постанови КМУ від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» позивачу повинна була виплачуватися додаткова грошова винагорода в розмірі 100000,00 грн. Позивач зазначає, що відповідачем не праведно йому нарахування додаткової грошової винагороди за період перебування на стаціонарному лікуванні в різних закладах охорони здоров`я за 151 день лікування, зокрема: - з 24.10.2022 по 09.11.2022 (16 днів); - з 09.11.2022 по 22.11.2022 (13 днів); - з 06.12.2022 по 22.12.2022 (16 днів); - з 23.12.2022 по 26.12.2022 (4 днів); - з 26.12.2022 по 09.01.2023 (14 днів); - з 13.01.2023 по 13.02.2023 (31 день); - з 06.03.2023 по 04.04.2023 (29 днів); - з 07.04.2023 по 05.05.2023 (28 днів), у зв`язку з чим, звернувся до суду із цим позовом.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2023р. прийнято до свого провадження вказану позовну заяву та згідно ч.2 ст.257 КАС України ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він не погоджується з доводами позивача, заперечує проти позовних вимог та в їх задоволенні просить відмовити. В обґрунтування відзиву зазначає, що за результатами проведення службового розслідування командиром військової частини НОМЕР_1 , прийнято наказ «Про результати службового розслідування» №795 від 10.10.2022 року, відповідно до п.2 якого, солдата ОСОБА_1 старшого бойового медика польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 , визнано таким, що отримав забій грудної клітини праворуч, забій грудного, шийного відділу хребта, посттраматичний міозит. Порівняльним аналізом довідки про обставини травми наданої позивачем та довідки, яка перебуває у розпорядженні військової частини НОМЕР_1 , відповідач відзначає про суттєві розбіжності в діагнозах поранень, а також в реєстраційних штампах (реквізитах) документу. Загальний період безперервного стаціонарного лікування, з урахуванням дати отримання поранення та транспортування до закладу охорони здоров`я, зокрема в КНП «Криворізька міська лікарня №17» Криворізької міської ради, складає 14 днів. При цьому подальші етапи лікування, в своїй більшості, завершувались стабілізацією та покращенням стану позивача, і мали між собою перерви, що вказує на правомірну поведінку відповідача у спірних правовідносинах.
Від представника третьої особи на адресу суду надійшли письмові пояснення в яких зазначено, що виплата грошового забезпечення позивачу належить до повноважень командира військової частини НОМЕР_1 , в якій він проходить військову службу. Також зазначено, що Міністерство оборони України підтримує позицію відповідача щодо відсутності підстав для виплати позивачу додаткової винагороди, позовні вимоги просить залишити без задоволення.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 31.07.2023р. призначено справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа: Міністерство оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії до розгляду із викликом сторін до розгляду за правилами загального позовного провадження.
Вказаною ухвалою суду також витребувано додаткові письмові докази, а саме: - від ОСОБА_1 письмові пояснення із підтверджуючими доказами щодо розбіжності періодів зазначених в прохальній частині позовної заяви, а також зазначити місце перебування у період з 14.02.2023 по 05.03.2023; - від Військової частини НОМЕР_1 відзив на позов разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення.
У судове засідання позивач не з`явився, до суду надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника.
Представники відповідача у судовому засіданні проти позовних вимог заперечували, у задоволенні позову просили відмовити.
Представник третьої особи у судовому засіданні проти позовних вимог заперечував просив у задоволенні позовної заяви відмовити.
Заслухавши представників відповідача та представника третьої особи, дослідивши чинне законодавство та матеріали справи, суд доходить наступних висновків.
Судом встановлено, що 01.04.2022 року ОСОБА_1 призваний на військову службу під час загальної мобілізації на підставі Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022, що підтверджується військовим квитком серії НОМЕР_3 , який виданий Криворізьким ОТЦК та СП Дніпропетровської області.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 №1155 від 27.09.2022 року «Про призначення службового розслідування», у військовій частині призначено проведення службового розслідування за фактом отримання поранення (бойового травмування) військовослужбовцями польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 , серед яких, у тому числі стосовно ОСОБА_1 .
За результатами проведеного службового розслідування командиром військової частини НОМЕР_1 , прийнято наказ «Про результати службового розслідування» №795 від 10.10.2022 року.
Відповідно до пункту 2 Наказу №795, солдата ОСОБА_1 - старшого бойового медика польового вузла зв`язку військової частини НОМЕР_1 , визнано таким, що отримав забій грудної клітини праворуч, забій грудного, шийного відділу хребта, посттраматичний міозит.
Пунктом 4 Наказу №795, начальнику медичної служби військової частини НОМЕР_1 , віддано наказ скласти довідку про обставини отримання травми на солдата ОСОБА_1 , у вигляді забою грудної клітини праворуч, забою грудного, шийного відділу хребта, у відповідності до пункту 6.17 наказу Міністерства оборони України №402 від 17.11.2008 «Про військово-лікарську експертизу» та пункту 7 окремого доручення Міністра оборони України №912/з/29 від 23.06.2022 року.
Згідно Довідки Військової частини НОМЕР_1 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 24.12.2022р. №3099, яка надана відповідачем до відзиву на позовну заяву, 23.09.2022 позивач під час виконання бойового завдання, пов`язаного із захистом Батьківщини, недоторканості та територіальної цілісності України одержав забій грудної клітини праворуч, забій грудного, шийного відділу хребта, посттравматичний шийний міозит, астено-невротичний стан ситуаційно зумовлений цефалгічний синдром в н.п. Архангельське, внаслідок ворожого обстрілу. Під час отримання поранення перебував в засобах індивідуального захисту - бронежилет та каска. В тверезому стані.
З матеріалів справи вбачається, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні у наступних закладах охорони здоров`я, зокрема:
- з 23.09.2022 по 06.10.2022 у КНП «Криворізька міська лікарня № 17» КМР з діагнозом: забій грудної клітини праворуч. Забій грудного, шийного відділу хребта. Постравматичний шийний міозіт. S - образний сколіоз. Астено-невротичний стан ситуаційно зумовлений, цефалгічний синдром (13 днів);
- з 17.10.2022 по 21.10.2022 у медичній роті військової частини в смт. Велика Олександрівка (5 днів);
- з 24.10.2022 по 09.11.2022 у комунальному некомерційному підприємстві «Криворізька міська лікарня №3» Криворізької міської ради (16 днів);
- з 09.11.2022 по 22.11.2022 у комунальному некомерційному підприємстві «Криворізька міська лікарня №7» Криворізької міської ради (13 днів);
- з 06.12.2022 по 22.12.2022 у комунальному некомерційному підприємстві «Криворізька міська лікарня №2» Криворізької міської ради (16 днів);
- з 23.12.2022 по 26.12.2022 у комунальному некомерційному підприємстві "Міська клінічна лікарня № 4" Дніпровської міської ради (4 днів);
- з 26.12.2022 по 09.01.2023 проходив реабілітацію у комунальному підприємстві "Дніпропетровський обласний спеціалізований реабілітаційний центр "Солоний лиман" Дніпропетровської обласної ради" (14 днів);
- з 13.01.2023 по 13.02.2023 перебував на лікуванні у комунальному некомерційному підприємстві "Міська клінічна лікарня № 5" Дніпровської міської ради (31 день);
- з 06.03.2023 по 04.04.2023 перебував на лікуванні у КЗ "Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни" м. Клевань (29 днів);
- з 07.04.2023 по 05.05.2023 перебував на лікуванні у комунальному некомерційному підприємстві «Київська міська клінічна лікарня №8» виконавчого органу Київської міської ради (28 днів).
22.02.2023 року ОСОБА_1 проведено огляд медико-соціальною експертною комісію, що підтверджується виданою довідкою про результати визначення у застрахованої особи ступеня втрати працездатності у відсотка серія 12АААА № 073044 від 22.02.2023. Відповідно до вказаної довідки, ступінь втрати професійної працездатності у відсотка становить 25 (двадцять п`ять) відсотків. Причина втрати професійної працездатності травма, так, пов`язані із захистом Батьківщини.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії від 06 березня 2023 року №2582 позивачу постановлено діагноз: стан після МВТ, ЗЧМТ, струс головного мозку, акубаротравми, забої грудної клітки праворуч, забої шийного та грудного відділів хребта у вигляді дискогенної С7 радикулопатії праворуч зі стійким больовим та мазева-тонічним синдромом. Травма, ТАК, пов`язана з захистом Батьківщини. Захворювання, ТАК, пов`язане з проходженням військової служби. На підставі статті 81, 65, гр.ІІ Розкладу хвороб: потребує лікування та медичної реабілітації в КП «Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни» терміном 30 календарних днів.
03 квітня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до військової частини НОМЕР_1 з вимогою здійснити відповідні виплати, у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні внаслідок поранення, отриманого при захисті Батьківщини, що передбачено постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022р.
Відповідно до письмової відповіді командира військової частини НОМЕР_1 від 05.05.2023р. №0961 встановлено, що ОСОБА_1 нараховувалася додаткова винагорода за період перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я у період: - з 23.09.2022 по 06.10.2022; - з 07.10.2022 по 16.10.2022; - з 24.11.2022 по 30.11.2022. Крім того повідомлено позивача, що відповідно до наказів командира військової частини НОМЕР_1 про виплату додаткової винагороди за період з 01.12.2022 по 28.12.2022 військовослужбовця ОСОБА_1 включено не було.
Також судом встановлено, що за період з вересня 2022 року по травень 2023 року, позивачу було нараховано та виплачено грошову винагороду в таких розмірах:
В період з лютого по травень 2023 року додаткова грошова винагорода позивачу не виплачувалась.
Наведені факти підтверджуються витягом з картки особового рахунку за період перебування на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_1 (15.04.2022 по 13.05.2023) старшого солдата ОСОБА_1 ( НОМЕР_4 ).
ОСОБА_4 вказаному рапорті від 16 травня 2023 року вх. № 7108 зазначається про те, що встановлено порушення вимог щодо оформлення довідки про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 24.12.2022 № 3099 (далі - Довідки). Зокрема, відсутність у наданій копії Довідки реквізитів наказу, на підставі якого ця довідка була видана (порушення вимог абз. 10 п. 7 окремого доручення Міністра оборони України від 23 червня 2022 року № 912/з/29). Зазначені в Довідці вид, характер та локалізація поранення, травми, контузії, каліцтва (МВТ. ЗЧМТ. Струс головного мозку. Акубаротравма. Забій грудної клітини праворуч. Забій грудного, шийного відділу хребта у вигляді спондилогенної (дискогенної) С5-С7 радикулопатії праворуч. Посттравматичний шийний міозит. Астено-невротичний стан ситуаційно зумовлений, цефалгічний синдром) мають суттєві розбіжності із зазначеними у наказі командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 10 жовтня 2022 року № 795 (забій грудної клітини праворуч, забій грудного, шийного відділу хребта, посттравматичний шийний міозит) та епікризі з історії хвороби № 3412/827, виданий КНП «Криворізька міська лікарня № 17» КМР (Забій грудної клітини праворуч. Забій грудного, шийного відділу хребта. Посттравматичний шийний міозит. S-образний сколіоз. Астено-невротичний стан ситуаційно зумовлений, цефалгічний синдром), що ставить під сумнів достовірність інформації, поданої у Довідці.
Позивач вважає бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати позивачу додаткової винагороди збільшеної до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я у відповідності до пункту першого постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за період: - з 24.10.2022 по 09.11.2022 (16 днів); - з 09.11.2022 по 22.11.2022 (13 днів); - з 06.12.2022 по 22.12.2022 (16 днів); - з 23.12.2022 по 26.12.2022 (4 днів); - з 26.12.2022 по 09.01.2023 (14 днів); - з 13.01.2023 по 13.02.2023 (31 день); - з 06.03.2023 по 04.04.2023 (29 днів); - з 07.04.2023 по 05.05.2023 (28 днів) протиправною та такою, що не відповідає вимогам чинного законодавства, що і стало підставою для звернення з даною позовною заявою до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд враховує наступне.
Частиною другої статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 за №2232-XII, військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Згідно з ст.1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей від 20 грудня 1991 року N 2011-XII (далі - Закон №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч.2 ст.1-2 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Частинами 2, 3 статті 9 Закону №2011-XII визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Відповідно до абзацу 1 частини 4 статті 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Абзацом 2 частини 4 статті 9 Закону №2011-XII передбачено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Згідно з пунктом 2 Порядку №260, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.
Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Відповідно до пункту 17 Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 року №1932-XII особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022, який триває до теперішнього часу.
Також, вказаним Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IХ, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, постановлено:
- військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави;
- у зв`язку із введенням в Україні воєнного стану тимчасово, на період дії правового режиму воєнного стану, можуть обмежуватися конституційні права і свободи людини і громадянина, передбачені статтями 30 - 34, 38, 39, 41 - 44, 53 Конституції України, а також вводитися тимчасові обмеження прав і законних інтересів юридичних осіб в межах та обсязі, що необхідні для забезпечення можливості запровадження та здійснення заходів правового режиму воєнного стану, які передбачені частиною першою статті 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану».
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та №69 "Про загальну мобілізацію" Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (Постанова №168), яка набрала чинності 28.02.2022р. та застосовується з 24.02.2022р.
У пункті 1-2 Постанови №168 (в редакції на момент виникнення спірних правовідносин) зазначено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн. до таких наказів включаються особи, зазначені у пунктах 1 та 1-1, у тому числі такі, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) у зв`язку із отриманням тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
У подальшому (у межах спірного періоду), постановами Кабінету Міністрів України від 27 вересня 2022 року № 1066, від 08 жовтня 2022 року № 1146 і від 20 січня 2023 року № 43 до постанови № 168 були внесені зміни, разом з тим, вищевказані положення пункту 1 постанови № 168 щодо виплати додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом) змін не зазнали.
Пунктом 2-1 постанови № 168 передбачено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.
З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою № 168, Міністром оборони України видано окреме доручення від 23 червня 2022 року № 912/з/29, згідно з пунктом 7 якого підставою для видання наказу щодо виплати додаткової винагороди у розмірі 100000,00 грн військовослужбовцям, які знаходяться на лікуванні після поранення або у відпустці для лікування після тяжкого поранення є довідка про обставини отримання військовослужбовцем поранення за формою згідно з додатком № 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (затверджено Наказом Міністра оборони України від 14 серпня 2008 року № 402).
У пунктах 10, 11 Розділом XXXIV «Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану» вищевказаного Порядку визначено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень також включаються військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
З указаного вбачається, що особи, які перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого) або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії включаються до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень.
Так, наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи (далі Положення № 402).
Медичний огляд проводиться ВЛК з метою визначення придатності, зокрема, військовослужбовців до військової служби.
Згідно з п.2.1 Положення, для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі). Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця.
Підпунктом б п. 6 розділу 6 Положення, передбачено, що направлення на медичний огляд проводиться військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.
Тобто, для проходження лікування військовослужбовець має отримати відповідне направлення на таке лікування.
Таким чином, для вирішення питання про наявність підстав для включення особи до вищевказаних наказів підлягають встановленню наступні обставини, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини, а також факт перебування цієї особи на стаціонарному лікуванні та/або перебування у відпустці для лікування внаслідок такого поранення.
Із матеріалів справи вбачається та встановлено судом, згідно виписного епікризу №3412/827, виданого КНП «Криворізька міська лікарня № 17» Криворізької міської ради позивач перебував на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділення вказаного медичного закладу в період з 23.09.2022 року по 06.10.2022 року, з діагнозом: забій грудної клітини праворуч, забій грудного, шийного відділу хребта, посттравматичний шийний міозит, S-образний сколіоз, астено-невротичний стан ситуаційно зумовлений, цефалгічний синдром. Виписаний у задовільному стані після огляду військового лікаря та рекомендовано спостереження, долікування у лікаря частини, а також обстеження фізичного навантаження.
Таким чином, суд зазначає, що загальний період безперервного стаціонарного лікування, з урахуванням дати отримання поранення та транспортування до закладу охорони здоров`я, зокрема в КНП «Криворізька міська лікарня №17» Криворізької міської ради, складає 14 днів.
Відповідно до витягу з історії хвороби №73 від 21.10.2022 року, в період з 17.10.2022 року по 21.10.2022 року, позивач перебував на лікуванні в лікувальному відділенні медичної роти військової частини НОМЕР_1 , з діагнозом астено-невротичний синдром, ситуаційно обумовлені панічні атаки, остеохондроз шийного відділу хребта та поперекового. Виписаний з рекомендацією консультації у невропатолога в КНП «Криворізька міська лікарня № 17».
Згідно виписки із медичної картки стаціонарного хворого № 4597 виданої КНП «Криворізька міська лікарня № 3» Криворізької міської ради, встановлено, що позивач, в період з 24.10.2022 року по 09.11.2022 року, перебував на стаціонарному лікуванні в неврологічному відділенні вказаного медичного закладу з діагнозом: забій грудного, шийного відділ хребта. Посттравматичний головний біль. Астенічний, діссомнічний синдроми. Цервікобрахіалгія справа, помірний больовий синдром, загострення. S-образний сколіоз грудного-поперекового відділу хребта II-IIIст. Вроджена деформація IV-V шийного відділу хребта. Виписаний для проведення реабілітаційного лікування в терапевтичному відділенні КНП «Криворізька міська лікарня № 7» Криворізької міської ради.
Відповідно до виписки із медичної картки № 2114/923, виданої КНП «Криворізька міська лікарня №7» Криворізької міської ради, позивач перебував на лікуванні в терапевтичному відділенні з 09.11.2022 року по 22.11.2022 року. Виписаний з покращенням до військової частини.
Із виписки з медичної карти стаціонарного хворого №4117, виданої КП «Дніпропетровський обласний спеціалізований реабілітаційний центр «Солоний лиман» Дніпропетровської обласної ради встановлено, що позивач перебував на реабілітації з 26.12.2022 року по 09.01.2023 року. Виписаний в задовільному стані.
Згідно виписки з медичної карти стаціонарного хворого №158/85 виданої КП «Дніпропетровський обласний спеціалізований реабілітаційний центр «Солоний лиман» Дніпропетровської обласної ради встановлено, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні з 13.01.2023 року по 13.02.2023 року. Виписаний з покращенням.
З виписки із медичної карти стаціонарного хворого № 907, виданої КП «Рівненський обласний госпіталь ветеранів війни» встановлено, що позивач перебував на лікуванні в неврологічному відділенні в період часу з 06.03.2023 року по 20.03.2023 року, а в подальшому продовжив лікування в період часу з 20.03.2023 року по 04.04.2023 року, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого № 1160.
Також із виписки із медичної картки стаціонарного хворого неврологічного відділення № 7636, виданої КНП «Київська міська клінічна лікарня №8» Київської міської ради встановлено, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні в період з 07.04.2023 року по 05.05.2023 року.
При цьому, суд звертає увагу, що як вбачається із вищезазначеної медичної виписки, позивач був госпіталізований у відділення в ургентному стані, тобто без направлення відповідним медичним підрозділом військової частини НОМЕР_1 або іншого закладу охорони здоров`я.
В матеріалах справи відсутні будь-які докази того, що позивач звертався до відповідача із рапортом, заявою тощо про направлення на лікування або ВЛК.
Згідно наданих позивачем медичних документів, які досліджені судом вище, суд приходить до висновку, що фактично з дня отримання поранення позивачем, що мало місце 23.09.2022р. і до 06.10.2022р., останній безперервно перебував на стаціонарному лікуванні. Однак, після виписки з закладу охорони здоров`я, лише 17.10.2022р. позивач звернувся зі скаргами на стан здоров`я до іншого закладу, відповідно безперервна тривалість лікування, як одна з умов включення до наказу про виплату збільшеної додаткової грошової винагороди пораненим військовослужбовцям була порушена.
При цьому, подальші етапи лікування, в більшості випадків завершувались стабілізацією та покращенням стану здоров`я позивача, і мали між собою перерви.
Так, у періоди з 23.11.2022р. по 05.12.2022р., з 14.02.2023р. по 05.03.2023р. позивач не перебував ні на стаціонарному лікуванні, ні у відпустці для лікування, доказів протилежного матеріали справи не містять.
Також, під час розгляду справи судом встановлено, що ОСОБА_1 нараховувалася додаткова винагорода за період перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я у період: - з 23.09.2022 по 06.10.2022; - з 07.10.2022 по 16.10.2022; - з 24.11.2022 по 30.11.2022, а саме було нараховано та виплачено грошову винагороду в таких розмірах:
Наведені факти підтверджуються витягом з картки особового рахунку за період перебування на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_1 (15.04.2022 по 13.05.2023) старшого солдата ОСОБА_1 ( НОМЕР_4 ).
Крім того, суд звертає увагу на наявність в матеріалах справи двох довідок Військової частини НОМЕР_1 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) від 24.12.2022р. №3099 (Додаток 5 до Положення про військово-лікарську експертизу в ЗСУ) з різним змістом, одна з яких надана позивачем ( ОСОБА_1 ), а інша відповідачем (Військовою частиною НОМЕР_1 ), та наявність у зв`язку з цим триваючого службового розслідування, призначеного наказом командира військової частини № НОМЕР_5 від 06.06.2023р. у «Про призначення службового розслідування», яке станом на момент розгляду справи не закінчено.
Відтак, у суду відсутні підстави вважати, що відповідачем було порушено права позивача в частині виплати додаткової грошової винагороди збільшеної до 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а позивачем протилежного не доведено, що свідчить про відсутність підстав для зобов`язання відповідача здійснити нарахування та виплату такої винагороди на користь позивача.
За практикою Європейського суду з прав людини пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (див. Руїз Торія проти Іспанії (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.1994, Серія A, № 303-A, параграф 29). Водночас, відповідь суду повинна бути достатньо детальною для відповіді на основні (суттєві) аргументи сторін.
Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідач, як суб`єкт владних повноважень довів правомірності своїх дій/бездіяльності. Натомість, позивачем не підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.
Виходячи із меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Керуючись ст.ст.241-250 Кодексу адміністративного судочинства України суд, -
У задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа: Міністерство оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Н.В. Турлакова