Справа № 200/5418/23
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 листопада 2023 року Справа№200/5418/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молочної І. С., розглянувши в порядку спрощеного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної судової адміністрації України, Служби судової охорони, Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

28 вересня 2023 року ОСОБА_1 , позивач, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Державної судової адміністрації України (далі відповідач-1), Служби судової охорони (далі відповідач-2), Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області (далі відповідач-3) з вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Державної судової адміністрації України щодо не виділення коштів Службі судової охорони, як розпоряднику коштів нижчого рівня, для виплати на користь ОСОБА_1 щомісячної додаткової винагороди на період дії воєнного стану, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 та наказом Державної судової адміністрації України від 31 жовтня 2022 року №396 в розмірі 30000 гривень за період проходження служби з 24 лютого 2022 року по 20 січня 2023 року;

- зобов`язати Державну судову адміністрацію України виділити кошти Службі судової охорони, як розпоряднику коштів нижчого рівня, для виплати на користь ОСОБА_1 щомісячної додаткової винагороди на період дії воєнного стану, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 та наказом Державної судової адміністрації України від 31 жовтня 2022 року №396 в розмірі 30000 гривень за період проходження служби з 24 лютого 2022 року по 20 січня 2023 року;

- визнати протиправною бездіяльність Служби судової охорони щодо не виділення коштів Територіальному управлінню Служби судової охорони у Донецькій області, як розпоряднику коштів нижчого рівня, для виплати на користь ОСОБА_1 щомісячної додаткової винагороди на період дії воєнного стану, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 та наказом Державної судової адміністрації України від 31 жовтня 2022 року №396 в розмірі 30000 гривень за період проходження служби з 24 лютого 2022 року по 20 січня 2023 року;

- зобов`язати Службу судової охорони виділити кошти Територіальному управлінню Служби судової охорони у Донецькій області, як розпоряднику коштів нижчого рівня, для виплати на користь ОСОБА_1 щомісячної додаткової винагороди на період дії воєнного стану, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 та наказом Державної судової адміністрації України від 31 жовтня 2022 року №396 в розмірі 30000 гривень за період проходження служби з 24 лютого 2022 року по 20 січня 2023 року;

- визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області щодо не нарахування та не виплати на користь ОСОБА_1 щомісячної додаткової винагороди на період дії воєнного стану, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 та наказом Державної судової адміністрації України від 31 жовтня 2022 року №396 в розмірі 30000 гривень за період проходження служби з 24 лютого 2022 року по 20 січня 2023 року;

- зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Донецькій області нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_1 щомісячну додаткову винагороду на період дії воєнного стану, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 та наказом Державної судової адміністрації України від 31 жовтня 2022 року №396 в розмірі 30000 гривень за період проходження служби з 24 лютого 2022 року по 20 січня 2023 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 29 вересня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та витребувано визначені судом докази по справі.

19 жовтня 2023 року відповідач-2, Служба судової охорони, надав до суду відзив на позовну заяву та докази по справі.

19 жовтня 2023 року судом долучено вказаний відзив до матеріалів справи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 30 жовтня 2023 року повторно витребувано у відповідача-3, Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області, встановлені судом докази по справі.

07 листопада 2023 року відповідач-3, Територіальне управління Служби судової охорони у Донецькій області, надав до суду докази по справі.

07 листопада 2023 року судом долучено до матеріалів справи докази, які надано відповідачем-3, Територіальним управлінням Служби судової охорони у Донецькій області.

Інших клопотань від сторін до суду не надходило.

За правилами частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Відповідно до частини першої статті 258 КАС України, суд розглядає справу за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Згідно з частиною шостою статті 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини п`ятої статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Відтак, відсутні перешкоди для розгляду справи по суті.

В обґрунтування позовної заяви позивач зазначає, що постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» установлено, що на період дії воєнного стану, зокрема, співробітникам Служби судової охорони виплачується додаткова винагорода. Наказом командувача Сил територіальної оборони Збройних Сил України №10 від 07 березня 2022 року «Про визначення завдань Службі судової охорони» з метою залучення Служби судової охорони і територіальних управлінь Служби до виконання завдань територіальної оборони для забезпечення відсічі агресії російської федерації визначено Службі судової охорони та територіальним управлінням конкретні завдання. Наказом встановлено що виконання завдань здійснюватиметься у взаємодії з підрозділами територіальної оборони та іншими залученими до територіальної оборони силами безпеки і оборони. Наказом Голови Служби судової охорони №88 від 09 березня 2022 року «Про заходи щодо організації виконання Службою судової охорони завдань територіальної оборони для забезпечення відсічі російської агресії» та відповідно до законів України «Про основи національного супротиву», «Про правовий режим воєнного стану», «Про національну безпеку України», «Про судоустрій і статус суддів» наказу Командувача сил територіальної оборони збройних сил України від 07 березня 2022 року №10 та з метою організації залучення служби судовою охорони і територіальних управлінь Служби судової охорони до виконання завдань територіальної оборони для забезпечення відсічі російської агресії доручено забезпечити виконання завдань, що визначенні наказом Командувача сил територіальної оборони збройних сил України від 07 березня 2022 року №10.

Крім того, позивач зазначає, що додаткова винагорода відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 протягом проходження служби та станом на день подання позову йому не виплачувалась.

Позивач вважає, що має право на виплату щомісячної додаткової винагороди на період дії воєнного стану в розмірі 30000,00 грн. за період проходження служби з 24 лютого 2022 року по 20 січня 2023 року, яку не отримав у зв`язку з протиправною бездіяльністю відповідачів.

Позивач просив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач-1 правом надання відзиву на адміністративний позов не скористався, протягом розгляду справи із заявами та клопотаннями до суду не звертався.

Відповідачем-2 надано відзив в якому зазначено, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03 квітня 2019 року №289 «Про грошове забезпечення співробітникам Служби судової охорони» та Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом Державної судової адміністрації України від 26 серпня 2020 року №384, додаткова винагорода, яка виплачується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 2022 року №1146, до виду грошового забезпечення співробітників не відноситься. Відповідач-2 зазначає, що для видання наказу про виплату співробітникам Служби додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168, необхідна наявність у затвердженому кошторисі Служби судової охорони або територіального управління Служби судової охорони за фондом оплати праці співробітників відповідних коштів на її виплату.

Крім того, відповідач зауважує, що маючи затверджений кошторис територіального управління на 2022 та 2023 роки щодо грошового забезпечення співробітників територіального управління, керівник територіального управління не має права видавати накази щодо витрачання затвердженого та не збільшеного, у встановленому законодавством порядку, кошторису, без його відповідного збільшення центральним органом управління Служби судової охорони, який ці кошти мав отримати від Державної судової адміністрації України. Керівництвом Служби судової охорони проводиться необхідна робота щодо отримання з резервного фонду держбюджету асигнувань, необхідних для реалізації Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168. Після надходження цих асигнувань одразу необхідні накази будуть видані встановленим порядком та додаткова винагорода в найкоротший термін буде нарахована і виплачена співробітникам Служби судової охорони.

Просив в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Відповідач-3 правом надання відзиву на позовну заяву не скористався.

Розглянувши заяви по суті суд встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серія НОМЕР_1 .

Позивач з 17 червня 2020 року проходить службу в Територіальному управлінні Служби судової охорони у Донецькій області та займає посаду контролера контролеру І категорії (заступнику командиру відділення) 1 відділення 2 взводу охорони 1 підрозділу охорони Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області, що підтверджується матеріалами справи та не оскаржується сторонами.

Відповідно до витягу з наказу Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області від 15 червня 2020 року №46о/с «По особовому складу» прийнято на службу та призначено переможця конкурсу ОСОБА_1 контролером І категорії (заступником командира відділення) четвертого відділення четвертого взводу охорони першого підрозділу охорони Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області, присвоєно йому в порядку переатестування спеціальне звання старший сержант Служби судової охорони. Вважати таким, що прийняв справи і приступив до виконання обов`язків за посадою з 17 червня 2020 року.

Відповідно до витягу з наказу Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області від 24 січня 2022 року №4В «По особовому складу» надано частину щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2022 рік співробітникам старшому сержанту Служби судової охорони ОСОБА_1 контролеру І категорії (заступнику командиру відділення) 1 відділення 2 взводу охорони 1 підрозділу охорони Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області на 25 діб, з 01 по 25 лютого 2022 року.

Відповідно до витягу з наказу Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області від 24 лютого 2022 року №7В «По особовому складу» вважати такими, що були відкликані з щорічних чергових оплачуваної відпустки за 2022 рік та прибули для виконання службових обов`язків з 24 лютого 2022 року старший сержант Служби судової охорони ОСОБА_1 контролеру І категорії (заступнику командиру відділення) 1 відділення 2 взводу охорони 1 підрозділу охорони Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області.

Наказом Командувача територіальної оборони Збройних Сил України (з основної діяльності) від 07 березня 2022 року №10 визначені завдання Службі судової охорони та територіальним органам Служби судової охорони.

Наказом Служби судової охорони від 09 березня 2022 року №88 визначені заходи щодо організації виконання Службою судової охорони завдань територіальної оборони для забезпечення відсічі російської агресії.

Відповідно до витягу з наказу Територіального управління Служби судової охорони в Донецькій області від 28 серпня 2022 року №14В «По особовому складу» надано щорічну чергову оплачувану відпустку за 2022 рік співробітникам старшому сержанту Служби судової охорони ОСОБА_1 контролеру І категорії (заступнику командиру відділення) 1 відділення 2 взводу охорони 1 підрозділу охорони Територіального управління Служби судової охорони в Донецькій області на 17 діб, з 01 по 17 серпня 2022 року.

14 березня 2022 року Служба судової охорони звернулась до Державної судової адміністрації України із листом вих.№30/30.07-273 «Про збільшення асигнувань Службі судової охорони» в якому, зокрема, просила з метою своєчасної реалізації вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року№168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» збільшити асигнування для утримання Служби судової охорони на загальну суму 195,8 млн. грн.

25 березня 2022 року Служба судової охорони звернулась до Державної судової адміністрації України із листом вих.№30/30.07-293 «Про збільшення асигнувань на утримання Службі судової охорони» в якому, зокрема, зазначила, що потреба коштів для забезпечення виплати винагороди відповідно постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» співробітникам Служби судової охорони за лютий-березень поточного року складає 234,3 млн. грн. Крім того, зазначила, що у Служби судової охорони виникла нагальна потреба у виплаті вказаної винагороди за лютий-березень поточного року, та просила терміново забезпечити збільшення асигнувань Службі судової охорони для можливості виплати винагороди у найближчий термін.

05 квітня 2022 року Служба судової охорони звернулась до Державної судової адміністрації України із листом вих.№30/30.07-321 «Про виділення додаткових асигнувань Службі судової охорони на період дії воєнного стану» в якому, зокрема, просила з метою недопущення соціальної напруги серед особового складу співробітників Служби судової охорони сприяти у вирішенні питання виділення із резервного фонду додаткових асигнувань для Служби судової охорони на загальну суму 393,3 млн. грн.

05 квітня 2022 року Служба судової охорони звернулась до Державної судової адміністрації України із листом вих.№30/30.07-322 «Про виділення додаткових асигнувань Службі судової охорони на період дії воєнного стану (на доповнення до листів від 14 березня 2022 року вих.№30-30.07-273, від 25 березня 2022 року вих.№30/30.07-293)» в якому, зокрема, просила з метою недопущення соціальної напруги серед особового складу співробітників Служби судової охорони сприяти у вирішенні питання надання додаткових асигнувань для Служби судової охорони на загальну суму 393,3 млн. грн.

05 квітня 2022 року Служба судової охорони звернулась з листом «Про виділення з резервного фонду додаткових асигнувань Службі судової охорони для виплати додаткової винагороди» вих.№30/30.07-321 до Прем`єр-міністра України в якому, зокрема, просила з метою недопущення соціальної напруги серед особового складу співробітників Служби судової охорони сприяти у вирішенні питання виділення додаткових асигнувань для Служби судової охорони на загальну суму 393,3 млн. грн.

12 квітня 2022 року Державна судова адміністрація України листом вих.№11-2814/22 «Про виділення додаткових бюджетних асигнувань» надала відповідь на лист Служби судової охорони від 05 квітня 2022 року вих.№30/30.07-322 в якому, зокрема, повідомила, що Державна судова адміністрація України листом від 17 березня 2022 року вих.№11-2604/22 звернулась до Міністерства фінансів України щодо виділення додаткових бюджетних асигнувань для виплати винагороди співробітникам Служби судової охорони відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Листом від 01 квітня 2022 року вих.№08020-01-2/6914 Міністерством фінансів України запропоновано Державній судовій адміністрації України здійснити збільшення бюджетних асигнувань Служби судової охорони за рахунок перерозподілу внутрішніх резервів. Однак, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 квітня 2022 року №401 «Про спрямування коштів резервного фонду державного бюджету» за бюджетною програмою «Забезпечення здійснення правосуддя місцевими, апеляційними судами та функціонування органів і установ системи правосуддя» зменшені бюджетні призначення для Державній судовій адміністрації України на 2022 рік на 1574081,7 грн.

Враховуючи викладене, у Державна судова адміністрація України позбавлена можливості збільшити бюджетні асигнування для виплати винагороди співробітникам Служби судової охорони.

27 квітня 2022 року Державна судова адміністрація України звернулась із листом вих.№11-3022/22 «Про виділення коштів з резервного фонду» до Прем`єр-міністра України в якому, зокрема, просила, з метою забезпечення виконання покладених на Службу судової охорони завдань, а також недопущення подальшого загострення соціальної напруги серед співробітників Служби судової охорони, розглянути та підтримати питання щодо виділення коштів з резервного фонду державного бюджету Державній судовій адміністрації України в сумі 393,3 млн грн. з метою виплати додаткової винагороди встановленої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 за період з 24 лютого 2022 року та 24 квітня 2022 року співробітникам Службу судової охорони.

05 липня 2022 року Служба судової охорони звернулась з листом «Про виділення з резервного фонду додаткових асигнувань Службі судової охорони для виплати додаткової винагороди» вих.№30/30.06.2-585 до Прем`єр-міністра України в якому, зокрема, просила з метою забезпечення виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», а також недопущення подальшого загострення соціальної напруги серед співробітників Служби судової охорони, сприяти у виділенні з резервного фонду державного бюджету коштів для виплати співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди в сумі 1144,5 млн. грн.

05 липня 2022 року Служба судової охорони звернулась з листом «Про виділення з резервного фонду додаткових асигнувань Службі судової охорони для виплати додаткової винагороди» вих.№30/30.06.2-588 до Міністра фінансів України в якому, зокрема, просила з метою забезпечення виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», а також недопущення подальшого загострення соціальної напруги серед співробітників Служби судової охорони, сприяти у виділенні з резервного фонду державного бюджету коштів для виплати співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди в сумі 1144,5 млн. грн.

05 липня 2022 року Служба судової охорони звернулась з листом «Про виділення з резервного фонду додаткових асигнувань Службі судової охорони для виплати додаткової винагороди» вих.№30/30.06.2-589 до Державної судової адміністрації України в якому, зокрема, просила з метою забезпечення виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», а також недопущення подальшого загострення соціальної напруги серед співробітників Служби судової охорони, звернутися до Кабінету Міністрів України з проханням про виділення з резервного фонду державного бюджету коштів для виплати співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди в сумі 1144,5 млн. грн.

05 липня 2022 року Служба судової охорони звернулась з листом «Про виділення з резервного фонду додаткових асигнувань Службі судової охорони для виплати додаткової винагороди» вих.№30/30.06.2-586 до Вищої ради правосуддя в якому, зокрема, просила з метою забезпечення виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», а також недопущення подальшого загострення соціальної напруги серед співробітників Служби судової охорони, сприяти у виділенні з резервного фонду державного бюджету коштів для виплати співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди в сумі 1144,5 млн. грн.

05 липня 2022 року Служба судової охорони звернулась з листом «Про виділення з резервного фонду додаткових асигнувань Службі судової охорони для виплати додаткової винагороди» вих.№30/30.06.2-587 до голови Верховного Суду в якому, зокрема, просила з метою забезпечення виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», а також недопущення подальшого загострення соціальної напруги серед співробітників Служби судової охорони, сприяти у виділенні з резервного фонду державного бюджету коштів для виплати співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди в сумі 1144,5 млн. грн.

06 липня 2022 року Служба судової охорони звернулась з листом «Про сприяння у виділенні додаткових асигнувань для виплати додаткової винагороди співробітникам Служби судової охорони» вих.№30/30.06.2-591 до уповноваженого Верховної ради України з прав людини в якому, зокрема, просила з метою забезпечення виконання покладених на Службу судової охорони завдань, а також недопущення подальшого загострення соціальної напруги серед співробітників, сприяти у вирішенні питання щодо виділення з резервного фонду державного бюджету додаткових асигнувань Служби судової охорони на загальну суму 1144,5 млн. грн. для виплати співробітникам Служби судової охорони за період з 24 лютого 2022 року по 22 серпня 2022 року додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

03 серпня 2022 року Державна судова адміністрація України листом вих.№11-6654/22 «Про виділення додаткових асигнувань Службі судової охорони» надала відповідь на лист Служби судової охорони від 05 липня 2022 року вих.№30/30.06.2-589 в якому, зокрема, зазначила, що зважаючи на те, що Постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2023 року №793 внесено зміни до постанови, які надають підстави для нового розгляду умов виплати додаткової винагороди співробітникам Служби судової охорони, просила надати уточнений розрахунок потреби в коштах на виплату додаткової винагороди співробітникам Служби судової охорони відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

12 жовтня 2022 року Служба судової охорони звернулась з листом «Про виділення додаткових асигнувань Службі судової охорони на період дії воєнного стану» вих.№30/30.07.2-1361 до голови Державної судової адміністрації України в якому, зокрема, зазначила, що на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» для забезпечення щомісячної виплати додаткової винагороди співробітникам Служби судової охорони надається уточнений розрахунок потреби в коштах на період з 24 лютого по 30 вересня 2022 року.

26 грудня 2022 року Державна судова адміністрація України звернулась із листом вих.№11-12018/22 «Про збільшення асигнувань Службі судової охорони на період дії воєнного стану» до Прем`єр-міністра України в якому, зокрема, просила, з метою забезпечення виконання покладених на Службу судової охорони завдань, а також недопущення подальшого загострення соціальної напруги серед співробітників Служби судової охорони, просила сприяти у вирішенні питання щодо виділення коштів з державного бюджету додаткових асигнувань для Служби судової охорони на загальну суму 1023,8 млн грн. з метою виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168 за період з 24 лютого 2022 року по 30 листопада 2022 року.

03 січня 2023 року Державна судова адміністрація України листом вих.№11-62/23 «Про фінансове забезпечення» надала відповідь на лист Служби судової охорони від 16 грудня 2022 року вих.№30/10.30-02.1-2001 в якому, зокрема, повідомила, що Державна судова адміністрація України вчергове звернулась до Прем`єр-міністра України з листом від 26 грудня 2022 року вих.№11-12018/22 про виділення з державного бюджету додаткових асигнувань для Служби судової охорони на загальну суму 1023,8 млн грн. за період лютий-листопад 2022 року з метою виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

19 вересня 2023 року позивач звернувся до Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області із рапортом в якому просив, зокрема, надати наступні документи:

- копії наказів виданих на виконання постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року про нарахування та виплату додаткової винагороди (у разі їх відсутності прошу надати обґрунтоване пояснення з цього приводу);

- довідку (розрахунок) про нарахування та виплату додаткової винагороди, встановленої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28 лютого 2022 року (у разі не нарахування та не виплати вказаної винагороди прошу надати пояснення з цього приводу);

- довідку щодо несення служби з 24 лютого 2022 року по 20 січня 2023 року.

25 вересня 2023 року Територіальне управління Служби судової охорони у Донецькій області листом вих.№36.06-290 надало відповідь на рапорт, зареєстрований 19 вересня 2023 року вх.№36.27-259/вн, стосовно надання інформації щодо нарахування та виплати передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану», у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2022 року №1146, в якій зазначило, зокрема, що винагорода відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000,00 грн. пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, які виконують бойові (спеціальні) завдання у складі органу військового управління, штабу угруповання військ (сил) або штабу тактичної групи до пункту управління оперативно-стратегічного угруповання військ включно (у тому числі поза районами ведення бойових (воєнних) дій), який здійснює оперативне (бойове) управління військовими частинами та підрозділами, що ведуть воєнні (бойові) дії на лінії бойового зіткнення на відстані виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, зокрема зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки), розмір додаткової винагороди може бути збільшений відповідно до умов та розмірів, визначених Міністерством оборони, але не більше ніж до 50000,00 грн.

Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників). Виплата грошового забезпечення співробітникам Служби виплачується за місцем проходження служби виключно в межах фондів оплати праці співробітників, затверджених у кошторисах Служби або територіального управління Служби.

Для видання наказу про виплату співробітникам Служби додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, необхідна наявність у затвердженому кошторисі Служби або територіального управління Служби за фондом оплати праці співробітників відповідних бюджетних асигнувань на її виплату.

Відповідно до статті 161 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» Служба є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах. Фінансування Служби здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Пунктом третім частини третьої статті 148 цього Закону визначено, що функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності Служби здійснює Державна судова адміністрація України.

Пунктами 3 і 4 частини 5 статті 22 Бюджетного кодексу України визначено, що Державна судова адміністрація України, як головний розпорядник бюджетних коштів отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет); приймає рішення щодо делегування повноважень на виконання бюджетної програми розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня та/або одержувачами бюджетних коштів, розподіляє та доводить до них у встановленому порядку обсяги бюджетних асигнувань, а також затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством.

Згідно зі статтею 23 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до статті 48 Бюджетного кодексу України, розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов`язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов`язань минулих років. Зобов`язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов`язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов`язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов`язань не здійснюються.

Вимоги фізичних і юридичних осіб щодо відшкодування збитків та/або шкоди за зобов`язаннями, взятими розпорядниками бюджетних коштів без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), стягуються з осіб, винних у взятті таких зобов`язань, у судовому порядку.

Згідно зі статтею 51 Бюджетного кодексу України, керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, поліцейських, співробітників Служби судової охорони та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах бюджетних асигнувань на заробітну плату (грошове забезпечення), затверджених для бюджетних установ у кошторисах.

Натомість у затвердженому Державною судовою адміністрацією України кошторисі Служби на 2022-2023 рік та відповідно, кошторисах територіальних управлінь Служби видатки на виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, не передбачалися та не затверджувалися, у зв`язку з чим існуючий за фондом оплати праці фінансовий ресурс Служби не дозволив здійснити таку виплату.

Службою ведеться відповідна робота щодо отримання з державного бюджету додаткових асигнувань для виплати співробітникам Служби зазначеної додаткової винагороди. Такі накази можуть видаватись виключно після надходження відповідних бюджетних асигнувань.

Відповідно до довідки Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області вих.№23-31 від 03 листопада 2023 року грошове забезпечення співробітникам Служби судової охорони нараховується відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 03 квітня 2019 року №289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони», наказу ДСА України від 26 серпня 2020 року №384 «Порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони».

Співробітники Служби судової охорони не перебувають в трудових відносинах зі Службою на підставі трудового договору, а проходять службу з присвоєнням спеціальних звань, отримують грошове забезпечення, а не заробітну плату. Контракт про проходження служби визначає правові відносини між сторонами під час проходження служби та не є трудовим договором (контрактом) в розумінні статті 3 Кодексу законів про працю України. Правовий і соціальний статус співробітників Служби регулюється окремим законодавством про ці органи, а не нормами цивільного законодавства. На них не поширюються норми, передбачені Кодексу законів про працю України.

На підставі вищевикладеного повідомили, що розмір середньоденної заробітної плати співробітникам не розраховується.

Відповідно до довідки Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області вих.№23-32 від 03 листопада 2023 року за період з лютого 2022 року по січень 2023 року заробітна плата позивачу нарахована та виплачена у розмірі 180039,05 грн.

Позивач, вважаючи, що йому протиправно не виплачено додаткову винагороду, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за період з 24 лютого 2022 року по 20 січня 2023 року, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходив з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 43 Конституції України встановлено, що кожен має право на працю; право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Згідно зі статтею 1 Конвенції Міжнародної організації праці «Про захист заробітної плати» №95, ратифікованої Україною 30 червня 1961 року, термін "заробітна плата" означає, незалежно від назви й методу обчислення, будь-яку винагороду або заробіток, які можуть бути обчислені в грошах, і встановлені угодою або національним законодавством, що їх роботодавець повинен заплатити працівникові за працю, яку виконано чи має бути виконано, або за послуги, котрі надано чи має бути надано.

Цьому визначенню відповідає й поняття грошового забезпечення, що відповідно до закону виплачується за рахунок держави військовослужбовцям, поліцейським, особам рядового і начальницького складу за проходження державної служби особливого характеру.

Частинами першою-другою статті 7 КАС України встановлено, що суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Служби судової охорони, статус працівників служби, а також порядок проходження служби в судовій охороні регламентовані Законом України від 02 червня 2016 року №1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» (далі Закон №1402-VIII).

Відповідно до частини першої статті 160 Закону №1402-VIII підтримання громадського порядку в суді, припинення проявів неповаги до суду, а також охорону приміщень суду, органів та установ системи правосуддя, виконання функцій щодо державного забезпечення особистої безпеки суддів та членів їхніх сімей, працівників суду, забезпечення у суді безпеки учасників судового процесу здійснює Служба судової охорони.

Згідно із частиною першою статті 161 Закону №1402-VIII Служба судової охорони є державним органом у системі правосуддя для забезпечення охорони та підтримання громадського порядку в судах.

За приписами частини шостої статті 161 Закону №1402-VIII територіальні підрозділи Служби судової охорони утворюються як юридичні особи.

Фінансування Служби судової охорони здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України (частина сьома статті 161 Закону №1402-VIII).

Відповідно до частини першої статті 165 Закону № 1402-VIII грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України на рівні не нижчому, ніж установлений для поліцейських, і повинно стимулювати до комплектування Служби судової охорони кваліфікованими співробітниками (частина друга статті 165 Закону №1402-VIII).

Відповідно до частини другої статті 165 Закону №1402-VIII Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 03 квітня 2019 року №289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони».

З метою визначення порядку та умов виплати грошового забезпечення співробітників Служби судової охорони наказом Державної судової адміністрації України від 26 серпня 2020 року №384 затверджено Порядок виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони (далі - Порядок №384).

За змістом пунктів 4-7 Порядку №384 грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони включає: 1) щомісячні основні види грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, надбавка за стаж служби); 2) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, премія); 3) одноразові додаткові види грошового забезпечення (винагороди; допомоги).

Відповідно до пунктів 8 і 10 Порядку №384 грошове забезпечення виплачується співробітникам, які призначені на штатні посади в центральний орган управління Служби та територіальних управліннях Служби. Грошове забезпечення співробітникам виплачується за місцем проходження служби виключно в межах фондів оплати праці співробітників, затверджених у кошторисах Служби або територіального управління Служби на грошове забезпечення.

Періоди, за які грошове забезпечення не виплачується, визначені в пункті 11 Порядку №384, до яких, зокрема, віднесено час надання співробітникам відпусток відповідно до чинного законодавства України, за якими не передбачено збереження заробітної плати.

Виплата грошового забезпечення співробітника за поточний місяць здійснюється щомісяця не пізніше останнього робочого дня місяця (пункт 17 Порядку №384).

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі Постанова №168), в пункті 1 якої установив, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 3 вказаної постанови Міністерству фінансів України доручено опрацювати питання щодо збільшення видатків відповідним розпорядникам бюджетних коштів для забезпечення реалізації цієї постанови.

У пункті 5 цієї постанови зазначено, що вона набирає чинності з дня її опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року №793 внесені, зокрема, такі зміни до Постанови №168:

- в абзаці першому пункту 1 постанови слова і цифри "додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно" замінено словами і цифрами "додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць";

- пункт 1 постанови доповнено новим абзацом такого змісту: «Нарахування та сплата податків, зборів, внесків до відповідних бюджетів здійснюється у порядку, визначеному законодавством як для грошового забезпечення»;

- доповнено постанову пунктом 21, яким установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Наказом ДСА України від 31 жовтня 2022 року №396 затверджено Порядок і умови виплати співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди на період дії воєнного стану (далі - Порядок №396).

Згідно з пунктом 3 Порядку №396 додаткова винагорода виплачується співробітникам в період дії воєнного стану, за час проходження ними служби, зокрема тим, які виконують службові обов`язки за штатними посадами або на яких у встановленому порядку покладено тимчасове виконання обов`язків за іншими посадами згідно з умовами, передбаченими цим Порядком.

Пунктом 7 Порядку №396 унормовано, що додаткова винагорода виплачується в таких розмірах: 30 000 гривень - співробітникам, які проходять службу в районах ведення бойових дій, пропорційно в розрахунку на місяць; 10 000 гривень - іншим співробітникам пропорційно в розрахунку на місяць; 100 000 гривень - співробітникам, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

За приписами пункту 4 Порядку №396 виплата додаткової винагороди здійснюється центральним органом управління та територіальними управліннями Служби судової охорони за місцем проходження служби співробітника, де він призначений на штатну посаду. Підставою для виплати додаткової винагороди співробітникам є наказ Служби або територіального управління Служби.

У пункті 2 постанови Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року №793 та пункті 4 наказу ДСА України від 31 жовтня 2022 року №396 передбачено, що ці нормативно-правові акти набирають чинності з дня їх опублікування та застосовуються з 24 лютого 2022 року.

Отже, з 24 лютого 2022 року Кабінет Міністрів України встановив співробітникам Служби судової охорони на період дії воєнного стану в Україні додаткову винагороду, яка підлягає їм виплаті в порядку та на умовах, визначених ДСА України.

Крім того, суд зауважує, що постановою Кабінету Міністрів України від 20 січня 2023 року №43 до Постанови №168 внесенні зміни, відповідно до яких Служба судової охорони була виключена з переліку підрозділів, яким виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000,00 грн.

До додаткових видів грошового забезпечення Порядок №384 відносить, зокрема, винагороди.

Виходячи з цього, встановлена Постановою №168 додаткова винагорода є складовою грошового забезпечення співробітників Служби судової охорони, яку держава взяла на себе обов`язок виплачувати їм на період дії воєнного стану в Україні.

У первинній редакції постанови Кабінету Міністрів України №168 розмір додаткової винагороди для співробітників Служби судової охорони, крім тих із них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, був визначений у фіксованому розмірі - 30000 гривень щомісячно.

Водночас, з урахуванням змін до постанови №168, внесених Кабінетом Міністрів України постановою від 07 липня 2022 року №793, розмір цієї додаткової винагороди визначений у граничному розмірі «до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць».

Проте в обох зазначених постановах Кабінету Міністрів України (№168 і №793) передбачено, що вони набирають чинності з дня їх опублікування та застосовуються з 24 лютого 2022 року.

Відповідно до частини першої статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Конституційний Суд України неодноразово висловлював позицію щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів.

Водночас Конституційний Суд України звернув увагу на те, що частина перша статті 58 Конституції України передбачає винятки із конституційного принципу неприпустимості зворотної дії в часі законів та інших нормативно-правових актів у випадках, коли вони пом`якшують або скасовують юридичну відповідальність особи, що є загальновизнаним принципом права (абзац третій пункту 2 мотивувальної частини Рішення від 09.02.1999 №1-рп/99, абзац другий пункту 4 мотивувальної частини Рішення від 05.04.2001 №3-рп/2001).

Одним із механізмів запобігання свавільному втручанню держави та її органів у реалізацію прав і свобод людини є закріплений у частині третій статті 22 Конституції України принцип недопустимості звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних.

Таким чином, надання нормативно-правовому акту ретроактивної дії не порушуватиме принципи незворотності дії в часі та правової визначеності, якщо ці зміни не погіршують правове становище особи: не встановлюють чи не посилюють юридичну відповідальність, не скасовують і не обмежують чинні права і свободи.

Зміст внесених постановою Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року №793 змін до постанови №168 в частині визначення розміру додаткової винагороди «до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць» замість «30000 гривень щомісячно» не свідчить про те, що такі зміни вплинули на розмір додаткової винагороди, адже за загальним правилом заробітна плата (грошове забезпечення) виплачується щомісячно за фактично відпрацьований час, тому визначена Урядом «пропорційність» із прив`язкою до місячного періоду фактично передбачає виплату додаткової винагороди в розмірі 30000 гривень на місяць за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця.

Правило щодо пропорційності розміру грошового забезпечення співробітників Служби судової охорони до виконаної норми праці закріплено й у пункті 14 Порядку №384, згідно з яким при виплаті співробітникам грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення сум щомісячних основних, додаткових видів грошового забезпечення та премії за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що вказані зміни у правовому регулюванні спірних правовідносин не змінили обсягу права позивача на отримання додаткової винагороди в розмірі 30000 грн. на місяць, передбаченому Постановою №168 у первинній редакції, тому є допустимим застосування постанови Кабінету Міністрів України від 07 липня 2022 року №793 для вирішення цього спору.

Відтак, виходячи з приписів частини третьої статті 7 КАС України, суд не застосовує при визначенні розміру належної позивачу додаткової винагороди пункт 7 Порядку №396, оскільки за імперативною нормою частини другої статті 165 Закону №1402-VIII розмір грошового забезпечення співробітників Служби судової охорони встановлюється Кабінетом Міністрів України, тоді як згідно з пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 03 квітня 2019 року №289 «Про грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони» ДСА України уповноважена затверджувати виключно порядок його виплати.

Так само пунктом 21 постанови Кабінету Міністрів України №168 (у редакції постанови від 07 липня 2022 року №793), на виконання якого прийнятий Порядок №396, уповноважено керівників відповідних міністерств та державних органів, до яких, зокрема, належить ДСА України, визначити порядок і умови виплати додаткової винагороди, передбаченої цією постановою.

У зв`язку з цим визначення в пункті 7 Порядку №396 розмірів додаткової винагороди співробітникам Служби судової охорони за певними критеріями виходить за межі наданих ДСА України повноважень.

Крім того, суд не вбачає підстав для застосування до спірних правовідносин Порядку №396 й у частині визначених ним порядку і умов виплати співробітникам Служби судової охорони додаткової винагороди, оскільки спірні правовідносини виникли до прийняття і набрання чинності цим Порядком. Водночас, у спірний період однорідні правовідносини щодо порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони були врегульовані Порядком №384, що й підлягає застосуванню до спірних правовідносин.

При цьому, не виплата Територіальним управлінням Служби судової охорони у Донецькій області позивачу додаткової винагороди як однієї зі складових його грошового забезпечення з підстави відсутності відповідних бюджетних асигнувань, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року право особи мирно володіти своїм майном, оскільки доки відповідні правові норми, що передбачають певні виплати, є чинними, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах (справа «Кечко проти України», заява №63134/00, рішення від 08.11.2005).

Застосування судом принципу верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ є вимогою частини другої статті 6 КАС України.

За змістом пункту 9 частини першої статті 4, статті 5, частини четвертої статті 46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, який, на думку позивача, порушив його права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

У позовній заяві позивач правильно визначив, що спірні правовідносини щодо виплати грошового забезпечення у належному розмірі виникли між ним і Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області, яке в силу вимог пункту 10 Порядку №384 виплачує йому грошове забезпечення за місцем проходження ним служби.

Отже, саме Територіальне управління Служби судової охорони у Донецькій області є належним відповідачем за цим позовом, оскільки саме зазначений суб`єкт владних повноважень допустив протиправну бездіяльність у спірних правовідносинах щодо виплати позивачу додаткової винагороди.

Водночас, Державна судова адміністрація України та Служба судової охорони, не мають відповідати за цим позовом, адже між позивачем і Державною судовою адміністрацією України, між позивачем та Службою судової охорони безпосередньо не виникло жодних правовідносин, у яких би такі суб`єкти владних повноважень порушили права позивача, тому позовні вимоги, заявлені позивачем до зазначених суб`єктів владних повноважень, задоволенню не підлягають.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

При вирішенні даного спору, суд враховував правові висновки Верховного Суду, які викладені в рішенні від 06 квітня 2023 року за результатами розгляду зразкової справи у справі №260/3564/22 (№Пз/990/4/22), яке набрало законної сили 21 вересня 2023 року відповідно до постанови Великої Палати Верховного Суду у справі №260/3564/22 (№Пз/990/4/22).

Положеннями частини третьої статті 291 КАС України визначено, що при ухваленні рішення у типовій справі, яка відповідає ознакам, викладеним у рішенні Верховного Суду за результатами розгляду зразкової справи, суд має враховувати правові висновки Верховного Суду, викладені у рішенні за результатами розгляду зразкової справи.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Так, враховуючи висновок суду, що нараховуючи та виплачуючи позивачу грошове забезпечення, відповідач діяв з порушенням вимог статті 43 Конституції України, що призвело до порушення прав позивача щодо оплати праці, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, за період з 24 лютого 2022 року по 20 січня 2023 року, зобов`язання Територіальне управління Служби судової охорони у Донецькій області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, в розмірі 30000,00 грн. на місяць (за умови відпрацювання норми робочого часу відповідного місяця), починаючи з 24 лютого 2022 року по 20 січня 2023 року.

Відповідно до статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню частково.

Питання щодо дотримання позивачем процесуального строку звернення до суду із цим позовом було вирішено судом під час відкриття провадження у справі, тому додаткового вирішення не потребує.

Оскільки позивач в даній категорії справ звільнений від сплати судового збору відповідно до закону, виходячи з положень статті 139 КАС України судові витраті розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 32, 139, 243 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_2 ) до Державної судової адміністрації України (місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01201; ), Служби судової охорони (місцезнаходження: вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601; ), Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області (місцезнаходження: вул. Енгельса Ф., буд. 43, м. Дружківка, Донецька область, 84205; ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Донецькій області щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період з 24 лютого 2022 року по 20 січня 2023 року.

Зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Донецькій області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 30000,00 грн. на місяць, пропорційно відпрацьованим робочим дням, починаючи з 24 лютого 2022 року по 20 січня 2023 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 13 листопада 2023 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі «Електронний суд».

У разі застосування судом частини третьої статті 243 КАС України строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.С. Молочна