Справа № 580/9118/23
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2023-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 року справа № 580/9118/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд одноособово в складі головуючої судді Бабич А.М., розглянувши в залі суду в порядку спрощеного письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

02.10.2023 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) (далі відповідач) про:

визнання протиправним і скасування рішення від 17.07.2023 №01 про відмову йому у призначенні пенсії у зв`язку зі втратою годувальника;

зобов`язання відповідача повторно розглянути його заяву №4431 від 10.07.2023 та призначити пенсію у зв`язку з втратою годувальника з 02.09.2022.

Обґрунтовуючи зазначила, що спірне рішення всупереч вимог чинного законодавства не враховує страховий стаж померлого батька позивача.

Ухвалою від 13 жовтня 2023 року суд задовольнив заяву (вх. від 10.10.2023 №43269/23) позивача про усунення недоліків, звільнив його від сплати судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною заявою (вх. від 02.10.2023), прийняв позовну заяву до розгляду, відкрив провадження у справі, вирішив здійснити розгляд вказаної справи правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та залучив до участі у справі третьою особою без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, Закарпатська обл., м.Ужгород, пл. Народна, буд.4; ) (далі третя особа). Вказану ухвалу сторони отримали 13.10.2023, що підтверджується довідками про доставку електронних листів в їх електронні кабінети.

24.10.2023 від відповідача до суду надійшов відзив з проханням у задоволенні позову відмовити повністю. Обґрунтовуючи зазначив, що до заяви про призначення пенсії у разі втрати годувальника позивач надав довідку про період проходження військової служби з 03.08.1998 до 20.11.2014, довідку про грошове забезпечення за період з 03.08.1998 до 03.06.2011 (дані про нараховану заробітну плату та сплачені страхові внески за 2003, 2004, 2005 роки відсутні). Відповідно до статті 32 Закону України від 9 липня 2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж необхідний для призначення пенсії з інвалідності ІІІ групи, зокрема, для осіб від 49 років до досягнення особою 51 року включно 12 років. Страховий стаж померлого годувальника зараховано в повному обсязі відповідно до наданих документів та норм чинного законодавства України. За результатами розгляду заяви про призначення пенсії у разі втрати годувальника встановлено, що страховий стаж померлого годувальника становить 9 років 10 місяців та 29 днів. У зв`язку з відсутністю достатнього страхового стажу прийняв рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії у разі втрати годувальника. Вказав на дискреційні повноваження.

26.10.2023 від третьої особи на виконання вимог ухвали суду надійшли матеріали відмовної пенсійної справи №01 позивача.

Всі подані сторонами докази долучені судом до матеріалів адміністративної справи.

Оцінивши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, з огляду на таке.

Позивач є сином ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 18.05.2023 серії НОМЕР_3 .

Згідно з довідкою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області від 04.04.2023 №34 померлий батько позивача ОСОБА_2 проходив службу в МВС України, МНС України та ДСІНС України:

з 03.08.1998 до 15.02.2003 на посаді начальника караулу 68 підпорядкованої державної пожежної частини 18 загону державної пожежної охорони Управління державної пожежної охорони УМВС України в Донецькій області (наказ УМВС України в Донецькій області від 03.08.1998 № 187 о/с):

15.02.2003 до 18.09.2003 на посаді начальника караулу 68 самостійної державної пожежної частини 18 загону державної пожежної охорони м. Волноваха Управління пожежної безпеки в Донецькій області ДДПБ МНС України (наказ Управління пожежної безпеки в Донецькій області ДДПБ МНС України від 04.03.2003 № 21 о/с);

з 18.09.2003 до 27.12.2004 на посаді начальника караулу 67 самостійної державної пожежної частини м. Докучасвська Управління пожежної безпеки та Аварійно-рятувальних робіт МИС України в Донецькій області (наказ Управління пожежної безпеки та Аварійно-рятувальних робіт МИС України в Донецькій області від 18.09.2003 № 99 о/с);

з 27.12.2004 до 21.10.2005 на посаді начальника караулу 67 самостійної державної пожежної частини Волноваського районного відділу Головного управління МНС України в Донецькій області (наказ Головного управління МНС України в Донецькій області від 27.12.2004 №95 о/с);

з 21.10.2005 до 23.03.2006 на посаді заступника начальника відділу начальника 68 самостійної державної пожежної частини Волноваського районного відділу Головною управління МНС України в Донецькій області (наказ Головною управління МНС України в Донецькій області від 21.10.2005 №84 о/с);

23.06.2006 до 25.03.2011 на посаді заступника начальника відділу з питань реагування на надзвичайні ситуації Волноваського районного відділу Головного управління МНС України в Донецькій області (наказ Головного управління МНС України в Донецькій області від 23.06.2006 № 41 о/с);

з 25.03.2011 до 03.06.2011 на посаді заступника начальника відділу - начальника сектору організації служби та реагування на надзвичайні ситуації Волноваського районного відділу Головного управління МНС України в Донецькій області (наказ Головного управління МНС України в Донецькій області від 25.03.2011 № 17 о/с);

03.06.2011 переведений до Головного управління МНС України в Донецькій області (наказ Головного управління МНС України в Донецькій області від 03.06.2011 № 32 о/с);

20.11.2014 відповідно до Положення про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу звільнений зі служби у запас (з постановкою на військовий облік) за пунктом 173, 176 підпунктом « 5» (у зв`язку із сімейними обставинами) з посади помічника начальника чергової зміни з питань забезпечення Оперативно-координаційного центру Головного управління ДСНС України у Донецькій області (наказ Головного управління ДСНС України у Донецькій області від 20.11.2014 № 571 о/с).

Вказано, що довідка видана на підставі послужної картки ОСОБА_2 та наказу Головного управління ДСНС України у Донецькій області від 20.11.2014 № 571 о/с.

Відповідно до довідки 11 державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області від 26.04.2023 №11/04/153 про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески батько позивача ОСОБА_2 проходив службу у зазначеному вище загоні з 03.08.1998 до 03.06.2011. У період служби йому розраховано суми грошового забезпечення, які враховуються при обчисленні пенсії:

за 1998, 1999 роки відомості відсутні;

за 2000 рік загальна сума грошового забезпечення становить 2818,26грн, також підтверджується сплата СВ;

за 2001 рік загальна сума грошового забезпечення становить 4757,71грн, також підтверджується сплата СВ;

за 2002 рік загальна сума грошового забезпечення становить 6341,63грн, також підтверджується сплата СВ;

за 2003, 2004, 2005 роки відомості відсутні;

за 2006 рік загальна сума грошового забезпечення становить 14968,91грн, також підтверджується сплата СВ;

за 2007 рік загальна сума грошового забезпечення становить 19076,19грн, також підтверджується сплата СВ;

за 2008 рік загальна сума грошового забезпечення становить 32734,56грн, також підтверджується сплата СВ;

за 2009 рік загальна сума грошового забезпечення становить 33198,28грн, також підтверджується сплата СВ;

за 2010 рік загальна сума грошового забезпечення становить 32341,30грн, також підтверджується сплата СВ;

за січень-червень 2011 року загальна сума грошового забезпечення становить 15772,83грн, також підтверджується сплата СВ.

Вказано, що довідка видана на підставі особових рахунків за 2000-2011 роки. За роки 1998, 1999, 2003, 2004 та 2005 відсутні відомості у зв`язку з тим, що архівні документи залишились на тимчасово окупованій території.

Листом від 22.06.2023 Головне управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області повідомило позивачу, що надати довідку про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески за період проходження служби в Головному управління (з 04.06.2011 до 20.11.2014) неможливо, оскільки вся первинна фінансово-бюджетна документація, розрахунково-платіжні відомості нарахування грошового забезпечення та заробітної плати залишилися на окупованій території у місті Донецьк.

Згідно з відомостями з Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язковго державного соціального страхування за Формою ОК-5 щодо померлого ОСОБА_2 - батька позивача за 1999 до 2003 роки відсутні відомості про застраховану особу.

10.07.2023 позивач звернувся заявою до третьої особи щодо призначення пенсії у разі втрати годувальника. Вказана заява прийнята 10.07.2023 і зареєстрована за №4431/2366. До заяви додав перелік документів.

17.07.2023 відповідач прийняв рішення №01 про відмову у призначенні пенсії в разі втрати годувальника відповідно до ст.36 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Вказав, що необхідний страховий стаж, визначений вказаною вище статтею Закону, становить 12 років. Страховий стаж годувальника становить 9 років 10 місяців 29 днів. До страхового стажу зараховані всі періоди.

Згідно з електронною довідкою форми РС-право до страхового стажу померлого батька позивача зараховано періоди:

03.08.1998-31.12.2002 4 роки 4 місяці 29 днів;

01.01.2006-24.03.2011 5 років 3 місяці 0 днів;

25.03.2011-02.06.2011 4 місяці 0 днів;

03.06.2011-20.11.2014 0 років 1 місяць 0 днів,

Всього 9 років 10 місяців 29 днів.

Листом від 21.08.2023 №31597-32375/Л-03/8-2800/23 Департамент пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України на звернення позивача серед іншого повідомив, що при визначенні права на призначення пенсії до страхового стажу годувальника не зараховано періоди проходження військової служби за 2003, 2004, 2005 роки та з 03.06.2011 до 20.11.2014. При цьому дані в реєстрі застрахованих осіб відсутні. Враховуючи вищевказані норми, у разі зарахування до страхового стажу годувальника період проходження військової служби за 2003 рік страховий стаж годувальника становитиме менше ніж 12 років, що недостатньо для призначення позивачу пенсії у разі втрати годувальника за померлого батька. Підстави для зарахування до страхового стажу періоду проходження військової служби за 2004, 2005 роки та з 03.06.2011 до 20.11.2014 відсутні.

Тому позивач звернувся в суд з позовом.

Надаючи оцінку спірним обставинам, суд врахував ч.2 ст.19 Конституції України, якою встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ч.1 ст.46 Конституції України закріплено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.36 Закону України від 9 липня 2003 року №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі ЗУ №1058-IV) пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по III групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, у разі смерті (загибелі) особи внаслідок поранення, каліцтва, контузії чи інших ушкоджень здоров`я, одержаних під час участі у масових акціях громадського протесту в Україні з 21 листопада 2013 року по 21 лютого 2014 року за євроінтеграцію та проти режиму Януковича (Революції Гідності), та непрацездатним членам сім`ї особи, якій відповідно до Закону України "Про правовий статус осіб, зниклих безвісти за особливих обставин" надано правовий статус особи, зниклої безвісти за особливих обставин, - незалежно від тривалості страхового стажу. При цьому дітям пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від того, чи були вони на утриманні годувальника.

Згідно з п.2 ч.2 ст.36 ЗУ №1058-IV непрацездатними членами сім`ї вважаються діти (у тому числі діти, які народилися до спливу 10 місяців з дня смерті годувальника) померлого годувальника, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. Діти, які навчаються за денною формою навчання у загальноосвітніх навчальних закладах системи загальної середньої освіти, а також професійно-технічних, вищих навчальних закладах (у тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених навчальних закладів та вступом до іншого навчального закладу або у період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем та продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців), - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років, та діти-сироти - до досягнення ними 23 років незалежно від того, навчаються вони чи ні.

Суд установив, що позивач є сином померлого годувальника та згідно з довідкою Маріупольського державного університету від 11.01.2023 №78 у 2021 році вступив до нього і навчається на 2 курсі денного відділення.

Спірною у цій справі обставиною є достатність страхового стажу у померлого годувальника., щодо чого суд урахував.

Відповідно до ч.1 ст.24 ЗУ №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. До страхового стажу для обчислення розміру пенсії за віком, з якого обчислюється розмір пенсії по інвалідності або у зв`язку з втратою годувальника, крім наявного страхового стажу, зараховується також на загальних підставах відповідно період з дня встановлення інвалідності до досягнення застрахованою особою віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, та період з дня смерті годувальника до дати, коли годувальник досяг би віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону.

Згідно з ч.2 ст.24 ЗУ №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У разі якщо за період з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомості, необхідні для обчислення страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), поліцейським, особам рядового і начальницького складу відповідно до цього Закону, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків.

Отже, у разі відсутності за період з 1 липня 2000 року до 31 грудня 2016 року в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні відомостей, необхідних для обчислення страхового стажу військовослужбовцям, страховий стаж обчислюється на підставі довідки про проходження військової служби та про сплачені суми страхових внесків.

Відповідно до ч.1 ст.32 ЗУ №1058-IVособи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією для осіб з інвалідністю II та III груп від 49 років до досягнення особою 51 року включно - 12 років.

Суд установив, що батько позивача помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 50 років. Отже, необхідний страховий стаж для призначення пенсії у разі втрати годувальника становить 12 років.

У спірному рішенні відповідач вказав, що за результатами розгляду документів, доданих до заяви позивача зарахував до страхового стажу усі періоди. Водночас у відзиві зазначив про відсутність відомостей про нараховану заробітну плату та сплачені страхові внески за 2003, 2004, 2005 роки. Крім того, згідно з листом від 21.08.2023 №31597-32375/Л-03/8-2800/23 Департаменту пенсійного забезпечення, страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Пенсійного фонду України до страхового стажу годувальника не зараховано періоди проходження військової служби за 2003, 2004, 2005 роки та з 03.06.2011 до 20.11.2014, оскільки відсутні відомості про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески за вказані вище роки. Посилався на вказаний вище лист Головного управління державної служби України з надзвичайних ситуацій у Донецькій області від 22.06.2023, згідно з яким надати довідку про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески за період проходження служби померлим годувальником в Головному управління (з 04.06.2011 до 20.11.2014) не можливо, оскільки вся первинна фінансово-бюджетна документація, розрахунково-платіжні відомості нарахування грошового забезпечення та заробітної плати залишилися на окупованій території у місті Донецьк.

Частиною 1 ст.16 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - Закон № 2464-VI) встановлено, що Державний реєстр створюється для забезпечення ведення обліку платників і застрахованих осіб у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування та їх ідентифікації. Державний реєстр складається з реєстру страхувальників і реєстру застрахованих осіб (ч. 2 ст.16 Закону № 2464-VI).

Відповідно до ч. 1 ст.20 Закону №2464-VI реєстр застрахованих осіб - автоматизований банк відомостей, створений для ведення єдиного обліку фізичних осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню відповідно до закону. Реєстр застрахованих осіб складається з електронних облікових карток застрахованих осіб, до яких включаються відомості про застрахованих осіб, інформація про набуття та реалізацію ними прав на одержання страхових виплат за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування та інформація про виплати за всіма видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно з ч.2 ст.20 Закону № 2464-VI персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

Пунктом 2 ч.4 ст.20 Закону № 2464-VI встановлено, що на кожну застраховану особу заводиться персональна електронна облікова картка, до якої включаються відомості, що відображають загальний страховий стаж, заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), розмір сплаченого єдиного внеску та інші дані, необхідні для обчислення та призначення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до ч.7 ст.20 Закону № 2464-VI відомості про страховий стаж та заробітну плату (дохід, грошове забезпечення), розмір сплаченого єдиного внеску та інші дані, що містяться в реєстрі застрахованих осіб, використовуються для обчислення та призначення страхових виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням.

Згідно з ч. 5 ст.21 ЗУ №1058-IV персоніфіковані відомості про заробітну плату (дохід, грошове забезпечення, допомогу, компенсацію) застрахованих осіб, на яку нараховано і з якої сплачено страхові внески, та інші відомості подаються до Пенсійного фонду роботодавцями, підприємствами, установами, організаціями, військовими частинами та органами, які виплачують грошове забезпечення, допомогу та компенсацію відповідно до законодавства.

Відповідно до абз.2 ч.1 ст.11 Закону № 2464-VI обмін інформацією щодо перерахованих на рахунки податкових органів страхових коштів здійснюється у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, за погодженням з Пенсійним фондом та Фондом загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття, центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

Згідно з ч.1 ст.12-1 Закону № 2464-VI Пенсійний фонд відповідно до покладених на нього завдань:

1) формує та веде реєстр застрахованих осіб Державного реєстру, здійснює заходи щодо надання інформації з Державного реєстру відповідно до цього Закону;

2) взаємодіє в установленому законодавством порядку з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, міністерствами, іншими центральними та місцевими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, об`єднаннями громадян, підприємствами, установами і організаціями та Фондом загальнообов`язкового державного соціального страхування України на випадок безробіття;

3) здійснює контроль, у тому числі спільно з податковими органами, за достовірністю відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) бере участь в аналізі та прогнозі надходження коштів від сплати єдиного внеску;

5) здійснює інші функції, передбачені законодавством

Отже, на відповідача законодавством покладені обов`язки, у т.ч. здійснення контролю спільно з податковими органами за достовірністю відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню. Належні достовірні та допустимі докази виконання відповідачем вказаних вище обов`язків під час опрацювання заяви позивача та документів відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.22 ЗУ №1058-IV відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду для; підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування; визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом; визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом.

Водночас постановою Кабінету Міністрів України від 21 серпня 2019 року № 770 затверджено Порядок зарахування періодів служби до страхового стажу військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам начальницького і рядового складу за період з 1 січня 2004 року до 31 грудня 2006 року (далі Порядок № 770). Цей Порядок регулює питання зарахування до страхового стажу періодів служби з 1 січня 2004 року до 31 грудня 2006 року військовослужбовцям (крім військовослужбовців строкової військової служби), особам начальницького і рядового складу (далі - застраховані особи), які звернулися за призначенням пенсії та:

не набули право на пенсію за вислугу років згідно із Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (далі - Закон) на момент досягнення пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

не мають права на пенсію за вислугу років згідно із Законом внаслідок позбавлення військових або спеціальних звань, звільнення із служби у зв`язку із засудженням за умисне кримінальне правопорушення, вчинене з використанням свого посадового становища, або притягненням до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, пов`язаного з корупцією;

набули право на отримання пенсії згідно із Законом, але виявили бажання отримувати пенсію в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (п.1 Порядку № 770).

Згідно з п.2 Порядку № 770 під час звернення за призначенням пенсії (переведенням на пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування") особою, яка належить до однієї із категорій, зазначених у пункті 1 цього Порядку, територіальний орган Пенсійного фонду України перевіряє індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 1 січня 2004 року до 31 грудня 2006 року, що містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб).

Територіальний орган Пенсійного фонду України зараховує відповідні періоди служби до страхового стажу на підставі реєстру застрахованих осіб, якщо в ньому є необхідні для обчислення страхового стажу відомості щодо грошового забезпечення та сплати страхових внесків.

У разі відсутності в реєстрі застрахованих осіб відомостей щодо грошового забезпечення страховий стаж зараховується на підставі довідки про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески, виданої військовою частиною чи органом, який виплачує (виплачував) грошове забезпечення.

У разі передачі справ до архівних установ довідки про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески подаються військовою частиною чи органом, який сплачував грошове забезпечення, на підставі інформації з архівних установ.

У разі ліквідації (припинення діяльності) військової частини чи органу, який виплачує (виплачував) грошове забезпечення, довідки про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески видаються правонаступниками або органами, які уповноважені рішеннями керівників державних органів.

Форми довідок про нараховані суми грошового забезпечення та про сплачені страхові внески затверджуються правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Якщо документи про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески зберігаються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, в Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, знищені у зв`язку із стихійним лихом, аваріями, катастрофами або з інших незалежних від застрахованої особи обставин, суми грошового забезпечення розраховуються в порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням із Мінсоцполітики.

Пунктом 3 Порядку № 770 визначено, що за періоди, зараховані до страхового стажу відповідно до абзаців другого та третього пункту 2 цього Порядку, за які не були сплачені страхові внески, територіальним органом Пенсійного фонду України обчислюється сума страхових внесків, яка підлягає сплаті з державного бюджету.

Врахувавши викладені вище норми законодавства, суд дійшов висновку, що посилання відповідача на відсутність за 2003, 2004, 2005 роки та з 03.06.2011 до 20.11.2014 відомостей про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески за вказані вище роки, у т.ч. у зв`язку з тим, що вся первинна фінансово-бюджетна документація, розрахунково-платіжні відомості нарахування грошового забезпечення та заробітної плати померлому годувальнику залишилися на окупованій території у місті Донецьк, не обґрунтовані, оскільки свідчать про невиконання відповідачем власних повноважень щодо з`ясування наявності фактів нарахування та виплати у вказаних періодах грошового забезпечення з відомостей вказаного вище реєстру, безпідставне перекладання на позивача ризиків неналежного державного управління у відповідній сфері та, як наслідок, не обгрунтоване позбалвення права на соціальний захист.

Відповідно до ч.5 ст.45 Закону №1058-VI документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Цей строк може бути продовжено за рішенням керівника територіального органу Пенсійного фонду України на строк проведення додаткової перевірки достовірності відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умов їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсію, але не більше ніж на 15 днів.

Зважаючи, що у заявлених спірних правовідносинах позивач звертався заявою до третьої особи, за результатами розгляду його заяви про призначення пенсії у разі втрати годувальника відповідачем прийняте рішення від 17.07.2023 №01 про відмову у у призначенні пенсії у разі втрати годувальника з підстав, що не узгоджуються зі вказаними вище нормами і такі дії вчинені шляхом видання відповідного рішення, саме воно безпосередньо порушує заявлене право позивача. Тому належним способом його відновлення є визнання протиправним і скасування такого акту розпорядчої дії.

Водночас не обґрунтованою є та не підлягає задоволенню позовна вимога щодо зобов`язання відповідача призначити пенсію у зв`язку з втратою годувальника з 02.09.2022, оскільки відсутні належні, достовірні та допустимі докази щодо повного з`ясування відповідачем інформації про нараховані померлому годувальнику суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески за 2003, 2004, 2005 роки та з 03.06.2011 до 20.11.2014, у т.ч. розрахування ним сум грошового забезпечення в порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням із Мінсоцполітики у зв`язку з відсутністю документів про нараховані суми грошового забезпечення та сплачені страхові внески, які зберігаються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій області.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.5 КАС України способом захисту прав особи від протиправної бездіяльності суб`єкта владних повноважень є визнання її протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Тобто дії, які він повинен вчинити за законом.

Згідно з абз. 2 ч.4 ст.245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Згідно з Рекомендацією Комітету Міністрів Ради Європи №R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, искреційним повноваженням варто розуміти повноваження, яке адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Адміністративний суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим ч.2 ст.2 КАС України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями. Завданням адміністративного судочинства є гарантування дотримання прав особи та вимог законодавства, а не забезпечення ефективності державного управління, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень ключовим завданням якого є здійснення правосуддя.

Оскільки розглядаючи звернення пенсіонера про призначення пенсії відповідач зобов`язаний виконати таке повноваження за наявності законних підстав, воно не є дискреційним.

Для забезпечення виконання завдання адміністративного суду, вказаного у ст.2 КАС України щодо ефективного способу повного захисту порушеного права позивача, суд дійшов висновку визнати протиправним і скасувати оскаржуване рішення відповідача та зобов`язати його повторно розглянути з дотриманням порядку, меж і способу дій, визначених законом заяву позивача від 10.07.2023 №4431/2366 про призначення пенсії у разі втрати годувальника, та за результатами її розгляду прийняти відповідне рішення з урахуванням викладених судом мотивів у цій справі.

Отже, заявлені позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у вказаних вище частинах.

Зважаючи, що суд звільнив позивача від сплати судового збору за звернення до адміністративного суду з позовною заявою, відсутні підстави для його стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача відповідно до ст.ст.132-139 КАС України.

Керуючись ст.ст.2-20, 72-78, 132-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) задовольнити частково.

Визнати протиправним і скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) від 17.07.2023 №01 про відмову ОСОБА_1 у призначенні пенсії у зв`язку зі втратою годувальника.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (18000, м.Черкаси, вул.Смілянська, буд.23; ) повторно розглянути з дотриманням порядку, меж і способу дій, визначених законом, заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) від 10.07.2023 №4431/2366 про призначення пенсії у разі втрати годувальника та за результатами її розгляду прийняти відповідне рішення з урахуванням викладених судом мотивів у цьому рішенні.

У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

2. Судові витрати розподілу не підлягають.

3. Копію рішення направити учасникам справи.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Анжеліка БАБИЧ

Рішення ухвалене, складене у повному обсязі та підписане 10.11.2023.