Справа № 160/23417/23
Суддя: Ільков Василь Васильович
Дата ухвалення: 2023-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді: Ількова В.В.,
УСТАНОВИВ:
12.09.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 , в якому просить:
- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ), які полягають у незастосуванні вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, якою було передбачено за виконання бойових завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями виплачувати винагороду у розмірі 100 000 грн. (пропорційно часу участі у таких діях або заходах) при обчисленні підполковнику ОСОБА_1 грошового забезпечення у відношенні виплати додаткової винагороди, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 у розмірі 100 000 грн. (пропорційно часу участі військовослужбовців у таких діях або заходах) в період військової служби з 01.05.2022 року по 31.10.2022 року;
-зобов`язати військову частину НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ) нарахувати ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) додаткову винагороду передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, в розмірі до 100000,00 гривень щомісячно, пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 01.05.2022 року по 31.10.2022 року, з врахуванням раніше виплачених сум;
- зобов`язати військову частину НОМЕР_2 (ідентифікаційний код НОМЕР_5 ), після здійснення відповідного нарахування військовою частиною НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_3 ), виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ) належну додаткову винагороду передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, в розмірі до 100000,00 гривень щомісячно, пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 01.05.2022 року по 31.10.2022 року, з врахуванням раніше виплачених сум.
Ухвалою суду від 18.09.2023 року відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, відповідно до ст. 262 КАС України.
Також ухвалою суду від 18.09.2023 року витребувано у відповідача 1,2 додаткові докази по справі, зокрема:
- відомості щодо проходження позивачем військової служби у спірний період, зокрема з 01.05.2022 року по 31.10.2022 року (накази, витяги з наказів, тощо);
- довідку про нарахування та виплату позивачу у спірний період з 01.05.2022 року по 31.10.2022 року, грошових коштів/грошового забезпечення, із зазначенням сум всіх складових видів грошового забезпечення;
- відомості/інформацію щодо безпосередньої участі позивача у період з 01.05.2022 року по 31.10.2022 року, включно у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із військовою агресією російської федерації проти України (довідку, тощо);
- всі бойові розпорядження здійснені відносно позивача, здійснені у спірний період;
- бойове розпорядження від 09.03.2022 року за №313/238/124;
- відомості/інформацію чи виконувалось безпосередньо позивачем у спірний період бойові розпорядження завдання із всебічного забезпечення серверних (діючих) угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, які знаходяться безпосередньо в районі ведення бойових дій;
- звернення позивача про необхідність здійснення заходів щодо соціального та правового забезпечення позивача/ виплату додаткової винагороди за спірний період;
- листи/відмови (рішення) відповідача на звернення позивача щодо спірних виплат (накази, тощо) та інші докази щодо суті спору.
04.10.2023 року Військова частина НОМЕР_1 подали відзив на позовну заяву. Долучені додаткові докази по справі.
05.10.2023 року Військова частина НОМЕР_2 подали відзив на позовну заяву. Долучені додаткові докази по справі.
10.10.2023 року представником позивача через підсистему Електронний суд долучено письмову відповідь на відзив відповідача 1.
13.10.2023 року Військова частина НОМЕР_1 подали до суду заперечення на відповідь на відзив.
У відповідності до приписів статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно ч.5 ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
У відповідності до вимог ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Отже, рішення у цій справі приймається судом 10.11.2023 року, тобто у межах строку встановленого ст.258 Кодексу адміністративного судочинства України.
ІІ. ДОВОДИ ПОЗИВАЧА
В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що позивач є учасником бойових дій, що підтверджується відповідним посвідченням.
Вказує, що у період з 06.01.2022 року по 12.08.2023 року проходив дійсну військову службу в військовій частині НОМЕР_1 , що підтверджується витягами із наказів командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 2 від 06.01.2022 року та № 227 від 12.08.2023 року.
Позивач вказує, що під час проходження військової служби в військовій частині НОМЕР_1 перебував на фінансовому забезпеченні у військовій частині НОМЕР_2 та отримував грошове забезпечення.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12.08.2023 року №227 позивача виключено зі списків особового складу частини та з усіх видів забезпечення з 12.08.2023 року.
Вказує, що до дня виключення його зі списку особового складу військової частини НОМЕР_1 , військова частина НОМЕР_2 не здійснила з позивачем розрахунок за усіма видами забезпечення, зокрема з фінансового забезпечення.
Позивачу, при виключенні зі списку особового складу військової частини НОМЕР_1 , за період військової служби з 01.05.2022 року по 31.10.2022 року включно не було нараховано та сплачено у повному розмірі додаткові види грошового забезпечення, що передбачені вимогами постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168.
Позивач зазначає, що 28.08.2023 звернувся до військової частини НОМЕР_1 із заявою щодо належного грошового забезпечення, у тому числі щодо перерахунку та виплати йому додаткової винагороди, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 в розмірі 100 000 грн. 00 коп. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких діях та заходах шляхом проведення доплати у розмірі 70 000 грн. за період з 01.05.2022 року по 31.10.2022 року.
Вказує, що Військовою частиною НОМЕР_1 було надано відповідь від 06.09.2023 року № 1542/8916, відповідно до якої йому було повідомлено, що згідно телеграми Міністра Оборони України від 25.03.2022 року №248/1298, від 23.06.2023 року №912/з/29, документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі відповідних документів. Тому, на їх думку. перерахунку додаткової винагороди відносно позивача - не передбачено.
Таким чином, позивач вказує, що йому протиправно не було здійснено перерахунок та виплату додаткової винагороди, передбаченою постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 в розмірі 100 000 грн. 00 коп. в розрахунку на місяць пропорційно часу проходження служби та участі у таких діях та заходах шляхом проведення доплати у розмірі 70 000 грн. за період з 01.05.2022 року по 31.10.2022 року, тому звернувся до суду із цим позовом за захистом своїх порушених прав.
ІІІ. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА 1
Відповідач 1 вказує, що Постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793 було доповнено Постанову № 168 п. 2і, яким було установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів (вказані вимоги застосовуються з 24.02.2022 по теперішній час).
Відповідач 1 вказує, що позивач не брав безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійсненню заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації, це підтверджується відсутністю відповідних рапортів командира підрозділу про участь кожного військовослужбовця у бойових діях, у виконанні бойових завдань, які повинні були бути однією з підставою для виплат додаткової винагороди за період з травня по жовтень 2022 року, тобто при наявності бойового наказу (бойового розпорядження) та журналу бойових дій, за період, що оскаржується не має обов`язкового наступного документу, а саме вищевказаного рапорту відповідного начальника (командира підрозділу).
Таким чином, з урахуванням того, що відповідач 1 здійснює нарахування та виплату додаткової винагороди до грошового забезпечення пропорційно відпрацьованому часу у відповідності до положень Постанови №168, накази про встановлення додаткової винагороди позивачу за травень - жовтень 2022 року не видавались, (у зв`язку з відсутністю відповідних рапортів командира підрозділу про участь позивача у бойових діях або у виконанні бойових завдань).
Отже зазначають, що позивач участі у бойових діях у травні - жовтні 2022 року не приймав, а відповідно відсутні підстави для задоволення позовних вимог, так як не має протиправної бездіяльності відповідача 1.
Також, вказують, що твердження позивача, що сам факт виконання ним бойових завдань на підставі бойових розпоряджень (наказів) не є достатньою підставою для нарахування та виплати додаткової грошової винагороди у розмірі 100000 гривень за п. 1 Постанови № 168.
Оскільки, Відповідач 1 не отримав інформацію про участь позивача у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, то відповідно відсутня протиправна бездіяльність Відповідача 1
Доводи позивача з приводу того, що підтвердженням його безпосередньої участі у бойових діях є бойові накази (розпорядження), підлягають відхиленню, оскільки сама по собі видача бойового наказу (розпорядження) не є беззаперечним свідченням його виконання військовослужбовцем та безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях.
Таким чином, з урахуванням того, що Відповідач 1 здійснює нарахування та виплату додаткової винагороди до грошового забезпечення пропорційно відпрацьованому часу у відповідності до положень Постанови №168, накази про встановлення додаткової винагороди позивачу за травень - жовтень 2022 року не видавались, (у зв`язку з відсутністю відповідних рапортів командира підрозділу про участь Позивача у бойових діях або у виконанні бойових завдань), та позивач участі у бойових діях у травні - жовтні 2022 року не приймав, а відповідно відсутні підстави для задоволення позовних вимог, так як не має протиправної бездіяльності відповідача 1
ІV. ДОВОДИ ВІДПОВІДАЧА 2
Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 09.09.2022 року №183 "Про створення об`єднаного фінансового господарства військової частини НОМЕР_2 та військових частин (установ) зарахованих на фінансове забезпечення" введено в дію Положення про об`єднане фінансове господарство військової частини НОМЕР_2 та військових частин (установ) зарахованих на фінансове забезпечення з 01.08.2022 року.
Вказують, що у термін до 5 числа поточного місяцю надавати начальнику фінансово-економічної служби витяги з наказів про виплату премії, додаткової грошової винагороди за минулий місяць.
Виходячи з системного аналізу норм зазначеного Положення, військова частина НОМЕР_2 здійснює виплату грошового забезпечення виключно у разі отримання витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 про виплату премії, додаткової грошової винагороди за минулий місяць.
З урахуванням того, що військовою частиною НОМЕР_2 не було отримано відповідних витягів з наказів командира військової частини НОМЕР_1 про виплату додаткової винагороди, така виплата зокрема позивачу здійснена не була.
V. ОБСТАВИНИ СПРАВИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив такі обставини.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем та проходив службу у відповідній в/ч НОМЕР_1 .
Згідно матеріалів справи, позивач у період з 06.01.2022 року по 12.08.2023 року проходив військову службу за контрактом в військовій частині НОМЕР_1 на посаді начальника адміністративного відділу штабу.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 08 серпня 2023 року № 282 позивача звільнено з військової служби у запас відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", за підпунктом "г" через сімейні обставини.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 12.08.2023 року №227 позивача виключено зі списків особового складу частини та з усіх видів забезпечення з 12.08.2023 року.
Відповідно до довідки Військовій частині НОМЕР_1 від 25.09.2023 року за №162, встановлено, що починаючи з травня по жовтень 2022 року позивачу була виплачена додаткова винагорода, відповідно до постанови КМУ №168 від 28.02.2022 року у розмірі по 30 000,00 гривень, щомісячно.
У відповідь на запит позивача військовою частиною НОМЕР_1 було надано відповідь від 06.09.2023р. №1542/8916, якою надано роз`яснення, що згідно телеграми Міністра Оборони України від 25.03.2022 року №248/1298, від 23.06.2023 року №912/з/29, документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях, виконанні бойового (спеціального) завдання або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у період здійснення зазначених дій або заходів здійснюється на підставі таких документів:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій (журнал ведення оперативної обстановки, бойове донесення, постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад, тощо);
рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (утому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях або заходах, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Командиром підрозділу були надані рапорти про фактичне виконання мною бойових завдань із всебічного забезпечення створених (діючих) угруповань військ (сил) оборони Держави, тому я отримував додаткову винагороду за той період, коли був залучений для виконання завдань, що визначає командир. А саме рапорт є одної із підстав для нарахування її згідно "Порядку документального підтвердження (в умовах воєнного стану) безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, а також підтвердження перебування військовослужбовців в районах проведення зазначених заходів", що затверджений Головнокомандувачем Збройних Сил України 16.03.2023 року.
Тому перерахунку додаткової винагороди відносно позивачу - не передбачено.
Отже, судом встановлено та не є спірним, що позивач є військовослужбовцем, зарахованим до списків особового складу в/ч НОМЕР_1 йому виплачувалась додаткова винагорода у розмірі 30 000 гривень щомісячно, починаючи з травня по жовтень 2022 року, що підтверджується довідкою про доходи, наявною в матеріалах справи.
Вважаючи, що у цей період відповідач 1,2 також мав нарахувати додаткову винагороду в розмірі 100000 грн. пропорційно до розрахунку на місяць, але не нарахував, позивач звернувся до суду із цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд врахував такі обставини справи та положення чинного законодавства України.
VІ. ПРАВОВЕ РЕГУЛЮВАННЯ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН
Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 року за №2232-XII (надалі, також - Закон №2232-XII), військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Згідно з абзацом 1 частини 1 статті 9 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" №2011-XII від 20.12.1991 (надалі, також - Закон №2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Частинами 2, 3 статті 9 Закону №2011-XII визначено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Відповідно до абзацу 1 частини 4 статті 9 Закону №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.
Абзацом 2 частини 4 статті 9 Закону №2011-XII передбачено, що порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Згідно з пунктом 2 Порядку №260, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.
До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.
До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.
До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.
Пунктом 3 Порядку №260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).
Відповідно до пункту 17 Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
VІІ. ОЦІНКА СУДУ
Указом Президента України від 24.02.2022 року №64/2022 «Про введення воєнного стану» у зв`язку з військовою агресією російської федерації в Україні введений воєнний стан з 24.02.2022 року, який неодноразово продовжувався Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022 року, №259/2022 від 18.04.2022 року, №341/2022 від 17.05.2022 року, №573/2022 від 12.08.2022 року, №757/2022 від 07.11.2022 року, №58/2023 від 06.02.2023 року та триває до теперішнього часу.
На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року №64 Про введення воєнного стану в Україні та №69 Про загальну мобілізацію Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 28.02.2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану (надалі, також - Постанова №168), яка набрала чинності 28.02.2022 року та застосовується з 24.02.2022 року.
Пунктом 1 Постанови №168, зокрема, встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях або заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168, Міністром оборони України видано окреме доручення від 23.06.2022 року №912/з/29 (надалі, також - Доручення від 23.06.2022 року№912/з/29), згідно з пунктом 1 якого під терміном безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем:
бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка (який) веде воєнні (бойові) дії у складі діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;
бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення (в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу у групування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави;
бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;
бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником; завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;
бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об`єкти, що охороняються, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;
бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб);
виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей;
виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій з виявлення повітряних цілей;
здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою;
здійснення заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;
виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії.
Абзацами 1 та 2 пункту 3 Доручення від 23.06.2022 року №912/з/29 передбачено, що райони ведення бойових дій визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави - відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального штабу Збройних Сил України.
Окремо, відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України визначати інші райони ведення бойових дій (у т.ч. повітряного простору), в яких також здійснювалися заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з визначенням конкретного місця та часу їх проведення.
Водночас, абзацами 3-7 пункту 3 Доручення від 23.06.2022 року №912/з/29 визначено, що документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:
бойовий наказ (бойове розпорядження);
журнал бойових дій (вахтовий, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад;
рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.
Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.
Відповідно до пункту 4 Доручення від 23.06.2022 року №912/з/29, керівникам органів військового управління, штабів угрупувань військ (сил), штабів тактичних груп, командирам військових частин (установ, навчальних закладів), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави, до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляти органи військового управління, військові частини (установи, навчальні заклади) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку №1 до цього доручення.
У разі, якщо військовослужбовці були відряджені до військових частин (установ), що входять до складу діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави з однієї військової частини, то безпосередня участь у бойових діях цих військовослужбовців може підтверджуватися однією довідкою з відображенням в ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця за формою, наведеною в додатку №2 до цього доручення.
У підставах про видання таких довідок (додаток №1 або додаток №2) обов`язково зазначати документи, визначені абзацами 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення.
Надати право керівникам органів військового управління, штабів угрупувань військ (сил), штабів тактичних груп, перелік яких затверджений Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України, включати до таких довідок терміни безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах починаючи з 24 лютого 2022 року.
Пунктом 14 Доручення від 23.06.2022 року №912/з/29 передбачено, що це доручення застосовувати з 01.06.2022 року (крім абзацу третього пункту 1, абзацу четвертого пункту 7 та підпункту 9.11 пункту 9 (в частині виплати додаткової винагороди військовослужбовцям за час проходження підготовки (навчання) за кордоном щодо порядку застосування, обслуговування та ремонту різних видів озброєння та військової/спеціальної техніки) цього доручення, які застосовувати з 24.02.2022 року).
Тобто зазначене Доручення від 23.06.2022 року №912/з/29 видане Міністром оборони України з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168, застосовується з 01.06.2022 року (крім окремих випадків, коли положення цього акта застосовуються з 24.02.2022 року).
При цьому абзацом 4 пункту 5 Доручення від 23.06.2022 року №912/з/29 надано право керівникам органів військового управління, штабів угрупувань військ (сил), штабів тактичних груп включати до довідок про безпосередню участь у бойових діях або заходах терміни безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах починаючи з 24 лютого 2022 року.
Таким чином, безпосередньою участю військовослужбовця у бойових діях або заходах є виконання військовослужбовцем у складі діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави та у визначених відповідним рішення Головнокомандувача Збройних Сил України районах ведення бойових дій завдань та участь військовослужбовця у заходах, перелік яких визначений пунктом 1 Доручення від 23.06.2022 №912/з/29.
При цьому, безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або заходах повинна бути підтверджена відповідними документами, перелік яких визначений абзацами 4-6 пункту 3 Доручення від 23.06.2022 року №912/з/29, на підставі яких керівником органу військового управління видається довідка про дні безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або заходах.
Матеріали адміністративної справи не містять жодних доказів на підтвердження прийняття безпосередньої участі позивачем в заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації за спірний період з 01.05.2022 року по 31.10.2022 року, що дає право на отримання збільшеної грошової винагороди у відповідності до Постанови КМУ № 168.
Відповідно до довідки про доходи позивача від 25.09.2023р. № 162 та від 04.10.2023 року за №245, які містяться в матеріалах справи, за спірний період, тобто за травень жовтень 2022 року позивачу було нараховано «Додаткова винагорода (постанова КМУ №168 від 28.02.2022 року)» у розмірі 30 000,00 грн.
Як вказано судом вище, згідно з абзацом 3 пункту 1 Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 року виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Отже, виходячи з аналізу норм чинного законодавства та наданих до матеріалів позову доказів суд зазначає, що безпосередня участь позивач в заходах з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, що дає право на отримання додаткової винагороди у розмірі 100 000,00 грн., матеріалами справи не підтверджена, тому відповідачем 1,2 правомірно нараховувалась додаткова винагорода за спірний період травень-жовтень 2022 року у розмірі 30 000,00грн.
Суд звертає увагу позивача, що хоча на відповідача 1,2 покладається обов`язок доведення правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності, не виконання ним такого обов`язку не звільняє позивача від обов`язку доведення тих обставин, на яких ґрунтуються його вимоги.
З огляду на вище викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
VІІІ. ВИСНОВКИ СУДУ
Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Закон України Про судоустрій і статус суддів встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.
Згідно із частинами 1, 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.
Частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом змагальності сторін, диспозитивності та офіційного з`ясування всіх обставин у справі, відповідно до якого розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України).
За таких обставин, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про залишення позовної заяви ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії.
Щодо розподілу судових витрат, а саме судового збору.
Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору розподіл судових витрат не здійснюється.
Керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії залишити без задоволення.
Розподіл судових витрат з оплати судового збору - не здійснювати.
Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ОКПП НОМЕР_4 ).
Відповідач 1: Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).
Відповідач 2: Військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_3 , код ЄДРПОУ НОМЕР_5 ).
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено 10.11.2023 року.

Суддя В.В. Ільков