Справа № 500/2222/20
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

Справа № 500/2222/20

10 листопада 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Дерех Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника Приватного підприємства "Агро-Ленд" про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в адміністративній справі за позовом Приватного підприємства "Агро-Ленд" до Головного управління ДПС у Тернопільській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Тернопільського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом Приватного підприємства "Агро-Ленд" до Головного управління ДПС у Тернопільській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.11.2020 (суддя Шульгач М.П.) позов задоволено, скасовано рішення комісії Головного управління ДПС у Тернопільській області від 01.07.2020р. № 1682118/40891391, зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 05.02.2020 № 1 надіслану на реєстрацію приватним підприємством «Агро-Ленд», стягнено за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Тернопільській області в користь приватного підприємства «Агро-Ленд» сплачений судовий збір в розмірі 4204,00 грн.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2021 апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Тернопільській області залишено без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року у справі № 500/2222/20 без змін.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 23.03.2021 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13 листопада 2020 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10 лютого 2021 року у справі №500/2222/20 за адміністративним позовом Приватного підприємства «Агро-Ленд» до Головного управління Державної податкової служби у Тернопільській області, Державної податкової служби України про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії.

Рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.11.2020 року у справі №500/2222/20 набрало законної сили 10.02.2021.

Ухвалою суду від 21.07.2021 постановлено виправити описку в ухвалі Тернопільського окружного адміністративного суду від 21.07.2021 у справі №500/2222/20, а саме, в тексті ухвали, в тому числі у резолютивній частині ухвали суду, дату судового рішення замість помилково вказаної « 13.11.2021» читати « 13.11.2020».

20.07.2021 Тернопільським окружним адміністративним судом видано виконавчі листи щодо позовним вимог зобов`язального характеру та щодо стягнення судового збору.

Ухвалою суду від 26.08.2021 постановлено внести виправлення у виконавчий лист №500/2222/20, виданий 20.07.2021 року Тернопільським окружним адміністративним судом, та замість невірної дати податкової накладної №1 "05.02.2020" читати "04.02.2020".

Представник Приватного підприємства "Агро-Ленд" подав до суду заяву про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду у даній справі шляхом зобов`язання Державної податкової служби України подати звіт про виконання судового рішення від 13.11.2020 у справі №500/2222/20, встановивши відповідний строк для цього (7 робочих днів), яке протягом 30 місяців не виконується, а звернення до Державної виконавчої служби не дало результату.

Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.10.2023 дану справу передано на розгляд судді Дерех Н.В.

Заява представника позивача про встановлення судового контролю за виконанням рішення суду, з урахуванням частини третьої статті 166 Кодексу адміністративного судочинства (далі - КАС України), розглянута в порядку письмового провадження.

Статтею 129-1 Конституції України визначено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до частин другої та третьої статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Статтею 370 КАС України встановлено, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Із наведеного слідує, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи.

Відповідно до частин першої та другої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналіз наведених вище норм дає підстави для висновку, що частиною першою статті 382 КАС України передбачено право суду встановити судовий контроль за виконанням рішення суду. Такий контроль здійснюється судом шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання постанови суду, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту і накладенням штрафу. Одночасно, зазначені процесуальні дії є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджені належними і допустимими доказами (вказані висновки щодо застосування положень статті 382 КАС України викладені у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі №802/357/17-а).

Крім того, у постанові Верховного Суду від 11.06.2020 у справі №640/13988/19 висловлено позицію, відповідно до якої адміністративним процесуальним законодавством регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови. У свою чергу, правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому, суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати. У разі невиконання судового рішення, позивач має право вимагати вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження. При цьому встановлювати судовий контроль за виконанням судового рішення є правом, а не обов`язком суду.

Так, судове рішення може бути виконано в добровільному, або в примусовому порядку. Примусове виконання рішень суду в Україні покладається на органи державної виконавчої служби та у передбачених законом випадках - на приватних виконавців.

Порядок примусового виконання судових рішень регламентовано Законом України "Про виконавче провадження".

За приписами статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до частини першої статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Відповідно до абзацу першого частини шостої статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, встановлено статтею 63 Закону України "Про виконавче провадження".

Так, відповідно до статті 63 Закону України "Про виконавче провадження" за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження (частина перша статті 63 Закону).

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (частина друга статті 63 Закону).

При цьому, відповідно до пункту 11 частини першої статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження підлягає закінченню у разі надіслання виконавчого документа до суду, який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 63 цього Закону.

Суд вважає, що приписами Закону України "Про виконавче провадження визначено певний алгоритм дій виконавця в ході примусового виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Як слідує з матеріалів справи, заступником начальника відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Заєць Т.І. 17.05.2023 прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження у ВП №71825316 щодо виконання виконавчого листа №500/2222/20, виданого 20.07.2021 Тернопільським окружним адміністративним судом про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну від 05.02.2020 №1 надіслану на реєстрацію приватним підприємством "Агро-Ленд"

Згідно Інформації про виконавче провадження №71825316, 25.10.2023 державним виконавцем вчинено виконавчу дію "закінчення ВП п.11 ч.1 ст.39 (повернення ВД у випадку, передбаченому ч.3 ст.63)".

Таким чином, встановлені обставини свідчать про невиконання без поважних причин боржником Державною податковою службою України судового рішення, не зважаючи на накладення на нього штрафів та надіслання до Державного бюро розслідувань подання (повідомлення) про кримінальне правопорушення в порядку приписів Закону України "Про виконавче провадження".

За наведених обставин, на переконання суду існують підстави стверджувати, що примусове виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 13.11.2020 у справі №500/2222/20, не дало очікуваних результатів, що є підставою для встановлення судового контролю за виконанням рішення суду в частині встановлення судового контролю за виконанням Державною податковою службою України вказаного рішення суду та зобов`язання Державної податкової служби України подати до Тернопільського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення у адміністративній справі №500/2222/20.

У даному випадку вжиття спеціальних заходів впливу на боржника, передбачених законодавством про виконавче провадження, не дало жодних результатів і рішення суду залишилось не виконаним.

Суд вважає, що в разі не встановлення судового контролю шляхом зобов`язання боржника подати звіт про виконання ним рішення суду, - останнє може залишитися невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про задоволення заяви представника Приватного підприємства "Агро-Ленд" про встановлення судового контролю за виконанням рішення у цій судовій справі.

Суд також зауважує, що норма статті 382 КАС України не містить застереження, що суд може встановити судовий контроль за виконанням судового рішення лише одночасно з ухваленням останнього. У випадку ухилення боржника - суб`єкта владних повноважень від виконання судового рішення суд може постановити ухвалу про зобов`язання останнього подати звіт і після постановлення рішення у справі, якщо цього потребують обставини справи.

До того ж, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 травня 2020 року у справі №800/320/17 сформульовано правовий висновок про можливість встановлення судового контролю, передбаченого статтею 382 КАС України, після прийняття кінцевого рішення у справі.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що заява представника Приватного підприємства «Агро-Ленд» про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення підлягає до задоволення.

Керуючись статтями 241,243, 248,382 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву Приватного підприємства "Агро-Ленд" про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення - задовольнити.

Зобов`язати Державну податкову службу України протягом 30 днів з дня отримання даної ухвали суду подати до Тернопільського окружного адміністративного суду звіт про виконання судового рішення від 13.11.2020 у справі №500/2222/20 за позовом Приватного підприємства "Агро-Ленд" до Головного управління ДПС у Тернопільській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Копію ухвали надіслати учасникам справи.

Повний текст ухвали складено та підписано 10.11.2023

Головуюча суддя Дерех Н.В.