Справа № 560/10790/23
Суддя: Ковальчук О.К.
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

13 листопада 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Ковальчук О.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просить визнати неправомірним рішення житлової комісії в №2 від 27 липня 2022 року, оформлене протоколом №2 від 27 липня 2022 року, в частині зняття з 27 липня 2022 року з обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов у військовій частині НОМЕР_1 , позивача складом сім`ї 4 (чотири) особи, в тому числі дружина - ОСОБА_2 , 1983 року народження, син - ОСОБА_3 , 2005 року народження, син - ОСОБА_4 , 2014 року народження, на підставі пункту 9 статті 12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", який діяв на момент його звільнення, скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 27 липня 2022 року №394 в частині затвердження рішення житлової комісії (протокол житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 27.07.2022 року №2) та зобов`язати військову частину НОМЕР_2 поновити зі складом сім`ї 4 (чотири) особи на квартирному обліку при військовій частині НОМЕР_1 , а саме: на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов загальної черги з 16.12.2001; на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, в зв`язку з отриманням статусу учасника бойових дій - з 05.11.2021; на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, в зв`язку із визнанням особою з інвалідністю II групи, внаслідок захворювання, одержаного під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 - з 05.11.2021.

В обгрунтування позовних вимог вказує, що протокольним рішенням № 2 від 27 липня 2022 року за результатами інвентаризації облікової справи позивач, звільнений з військової служби 22.08.2018 році відповідно до п. 2 ч. 5ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з урахуванням вимог підпункту «к» (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період особливого періоду, або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду) житлова комісія військової частини НОМЕР_2 вирішила зняти з 27 липня 2022 року з обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов у військовій частині НОМЕР_1 позивача складом сім`ї 4 (чотири) особи, в тому числі дружина - ОСОБА_2 , 1983 року народження, син - ОСОБА_3 , 2005 року народження, син - ОСОБА_4 , 2014 року народження на підставі пункту 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який діяв на момент його звільнення. Вважає зазначене рішення житлової комісії від 27 липня 2022 року протиправним, оскільки звільнення позивача з військової служби в серпні 2018 року у зв`язку з закінченням строку контракту та зарахованого до оперативного резерву першої черги військової частини НОМЕР_1 , не може бути підставою для припинення перебування його та членів сім`ї на квартирному обліку з метою поліпшення житлових умов. Просить позов задовольнити.

Ухвалою від 20.06.2023 Хмельницький окружний адміністративний суд позовну заяву залишив без руху.

Ухвалою від 13.07.2023 Хмельницький окружний адміністративний суд визнав поважними причини пропуску строку звернення до суду та відкрив провадження у цій справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

У відзиві на позов відповідач заперечив щодо задоволення позовних вимог. Вказує, що за змістом пункту 3 частин 2 статті 40 Житлового кодексу України громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених законодавством Союзу PCP, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української PCP. Посилається на пункт 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року №1081 (далі - Порядок №1081), відповідно до якого військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством. Позивач звільнений в запас у зв`язку із закінченням строку контракту (пункт «а» пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу») з підстав, не передбачених пунктом дев`ятим статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», яким визначені випадки, коли особа зберігає право перебувати на обліку у військовій частині після звільнення із військової служби із визначених підстав. Вважає, що підстави для перебування позивача на квартирному обліку відсутні, оскільки підстава звільнення військовослужбовця з військової служби має істотне значення для подальшого перебування його на квартирному обліку. Вказує, що житлова комісія, приймаючи рішення про виключення позивача із квартирного обліку, діяла в межах своїх повноважень та відповідно до вимог статті 40 ЖК України, статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пунктів 2.18 і 30 Порядку № 1081. Зазначив, що суд не має повноважень визначати спосіб дій відповідача при прийнятті рішення житловою комісією. Суд наділений лише повноваженнями перевірити правильність такого рішення у контексті застосування нормативно-правових приписів, що регулюють спірні правовідносини. Просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

Позивач - ОСОБА_1 проходив військову службу у Збройних Силах України за контрактом. З 16.012.2001 позивач перебував на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 складом сім`ї 4 (чотири особи) у загальній черзі (довідка військової частини НОМЕР_1 №305 від 25.05.2023).

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 17 серпня 2018 р. №49-РС позивач звільнений з військової служби у запас відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за підпунктом "к" (які проходять військову службу за контрактом, дію якого продовжено понад встановлені строки на період особливого періоду, або до оголошення демобілізації, та які вислужили не менше 18 місяців з дати продовження дії контракту, якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу під час особливого періоду).

Наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 22 серпня 2018 року № 192 виключений із списків особового складу з 22 серпня 2018 року.

Рішенням № 530 від 2 липня 2021 року, оформленим протоколом № 11 Регіональна військово-лікарська комісія встановила позивачу II групу інвалідності внаслідок захворювання, пов`язаного із захистом Батьківщини.

У зв`язку з отриманням статусу учасника бойових дій та визнанням особою з інвалідністю II групи рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_2 рішенням житлової комісії, оформленим протоколом №29 від 05.11.2021, затвердженим наказом командира №715 від 30.11.2021, позивач з 05.11.2021 року, зарахований на облік осіб, які користуються правом на позачергове одержання житла як учасник бойових дій та списку осіб, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, в зв`язку із визнанням особою з інвалідністю II групи, внаслідок захворювання, одержаного під час проходження військової служби.

14 березня 2022 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 56 (по стройовій частині) позивач зарахований до особового складу частини за призовом під час мобілізації.

27 липня 2022 року рішенням, оформленим протоколом № 2, затвердженим наказом командира №394 від 27 липня 2022 року, житлова комісія з 27 липня 2022 року зняла позивача складом сім`ї 4 (чотири) особи, в тому числі дружина - ОСОБА_2 , 1983 року народження, син - ОСОБА_3 , 2005 року народження, син - ОСОБА_4 , 2014 року народження, з квартирного обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, на підставі пункту 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який діяв на момент його звільнення.

Вважаючи зазначене рішення житлової комісії від 27 липня 2022 року протиправним, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Статтею 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини регулюються нормами Житлового кодексу України (далі - ЖК України), Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі - Закон №2011-ХІІ), Правилами обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Україні, затверджених Радою Міністрів Української PCP від 11.12.1984 року № 470, Порядком забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року № 1081.

Відповідно до статті 37 ЖК України облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання. Нарівні з ними беруться на облік громадяни, які залишили роботу на цих підприємствах, в установах, організаціях у зв`язку з виходом на пенсію.

Порядок обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов згідно зі статтею 38 ЖК України встановлюється цим кодексом та законодавством України.

Спеціальною нормою, яка регулює правовідносини щодо забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, є стаття 12 Закону №2011-ХІІ.

За змістом частини 1 статті 12 Закону №2011-ХІІ держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Положеннями абзацу першого пункту 9 статті 12 Закону №2011-ХІІ в редакції, чинній на час прийняття спірного рішення, передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас за станом здоров`я або якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше 20 років, або у відставку, а також у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки і відповідних квартирно-експлуатаційних органах та користуються правом позачергового одержання житла.

Механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військово-службовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, визначає Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року № 1081 (далі Порядок 1081).

Згідно із пунктом 3 Порядку N 1081 військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

У відповідності до пункту 29 Порядку N 1081 військовослужбовці, які перебувають на обліку при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду, а в разі розформування військової частини - у військовому комісаріаті і квартирно-експлуатаційному органі та користуються правом позачергового одержання житла.

Отже, позивач, який на дату звільнення мав вислугу на військовій службі 23 роки і 8 місяців та складом сім`ї 4 чоловіки з 16.012.2001 перебував на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 , звільнений з військової служби в запас (наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 22 серпня 2018 року № 192). Тому, у відповідності до абзацу першого пункту 9 статті 12 Закону №2011-ХІІ та пункту 29 Порядку N 1081 залишається на квартирному обліку у цій військовій частині.

Таким чином, рішення житлової комісії від 27 липня 2022 року, оформлене протоколом № 2, про зняття позивача складом сім`ї 4 особи з квартирного обліку суперечить вимогам Порядку N 1081.

Доводи відповідача щодо непоширення на позивача, звільненого в запас відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" за підпунктом "к" у зв`язку із закінченням дії контракту, положень пункту 9 статті 12 Закону N 2011-II щодо залишення військовослужбовців, які звільняються з військової служби, на квартирному обліку, суд вважає безпідставним.

За змістом пункту 9 статті 12 Закону N 2011-II та пункту 29 Порядку N 1081 особа, яка звільнена з військової служби в запас або у відставку, має право на залишення на квартирному обліку з підстав, перелік яких визначений Законом N 2011-II.

Водночас, пунктом 30 Порядку N 1081 передбачені випадки, коли військовослужбовці знімаються з обліку громадян, які потребують поліпшені житлових умов, а саме у разі: 1) поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; 2) засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; 3) звільнення з військової служби за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; 4) подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; 5) в інших випадках, передбачених законодавством.

Отже, військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку N 1081.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» N 2232-XII (у редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється:

а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби;

б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Отож, Законом N 2232-XII передбачені два види звільнення з військової служби: у запас або у відставку за віком або станом здоров`я.

У постановах від 25.03.2019 у справі N 359/2295/17, від 08.04.2020 у справі N 683/2197/18 (провадження N 61-14634св19), від 15.10.2020 у справі N 636/1424/19 (провадження N 61-449св20), 28.12.2020 у справі N 683/2271/18 (провадження N 61-17465св19) Верховний Суд сформував правовий висновок про те, що у пункті 9 статті 12 Закону N 2011-XII такі умови як вік і стан здоров`я, відносяться виключно до поняття "звільнення у відставку", як варіанту (способу) звільнення з військової служби, і жодним чином не відноситься до поняття "звільнення у запас".

При цьому, відповідно до пункту 30 Порядку N 1081, звільнення військовослужбовця, строк вислуги якого складає 20 років, з військової служби в запас або відставку є підставою для зняття з квартирного обліку лише тоді, коли підставою для звільнення є: засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем.

Отже, звільнення позивача, який має вислугу понад 23 роки, в запас у зв`язку з закінченням дії контракту не може слугувати підставою для зняття з обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов.

Суд також вважає безпідставним посилання відповідача, як на підставу для відмови у задоволені позовних вимог, на пункт 3 частини другої статті 40 Житлового кодексу України.

За змістом цієї норми громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадку припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими актами законодавства України.

Правовий аналіз вказаної норми свідчить про те, що припинення трудових відносин з підприємством, установою, організацією особи, яка перебуває на обліку за місцем роботи, є підставою для зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у тому випадку, коли Кодексом та іншими актами законодавства України не передбачене інше.

Разом з тим, Порядком N 1081, який є спеціальним нормативно правовим актом, що встановлює підстави для зняття з квартирного обліку військовослужбовців, не передбачене зняття з квартирного обліку військовослужбовця, звільненого в запас у зв`язку з закінченням дії контракту. Водночас, пунктом 9 статті 12 Закону N 2011-II та пунктом 29 Порядку N 1081 передбачене право особи, звільненої з військової служби в запас або у відставку, на залишення на квартирному обліку.

У спірному рішенні житлової комісії в №2 від 27 липня 2022 року про зняття позивача складом сім`ї 4 особи з 27 липня 2022 року з обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов у військовій частині НОМЕР_1 , відповідач не вказав нормативно правовий акт, яким передбачене зняття з квартирного обліку військовослужбовця, вислуга років якого складає понад 23 роки, звільненого з військової служби в запас у зв`язку із закінченням контракту

Суд також враховує, що з 14 березня 2022 року позивач наказом командира військової частини НОМЕР_1 №56 (по стройовій частині) зарахований до особового складу частини за призовом під час мобілізації.

На час зняття з обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов у військовій частині НОМЕР_1 (27 липня 2022 року) позивач, який є особою з інвалідністю ІІ групи та учасником бойових дій, проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Тому, на час розгляду житловою комісією питання щодо зняття з обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов у військовій частині НОМЕР_1 позивача зі складом сім`ї 4 чоловіки (27 липня 2022 року) не існувало жодної з обставин, які відповідно до законодавства можуть слугувати підставою для прийняття рішення про виключення позивача з квартирного обліку.

У наказі від 27 липня 2022 року №394 в частині затвердження зазначеного рішення житлової комісії командир військової частини НОМЕР_1 посилається на пункт 18 статті 13 Закону України ''Про статус ветеранів, гарантії їх соціального захисту", статтю 46 Житлового кодексу України, пункт 3 Порядку N 108, пункти 29, 46 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов та пункт 7 розділу 11 і пункт 13 розділу IV Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31 липня 2018 року №380 (далі - Інструкція №380).

Проте, зазначені у наказі норми відповідних нормативно правових актів не встановлюють підстави для припинення перебування військовослужбовців, звільнених у запас у зв`язку з закінченням дії контракту, на обліку потребуючих поліпшення житлових умов.

Згідно із частиною 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач не довів правомірність рішення житлової комісії в №2 від 27 липня 2022 року та наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 27 липня 2022 року №394 в частині затвердження зазначеного рішення житлової комісії.

Тому, зазначені акти індивідуальної дії необхідно скасувати.

Вирішуючи позовні вимоги про зобов`язання відповідача поновити позивача зі складом сім`ї 4 особи на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов загальної черги з 16.12.2001, суд враховує таке.

За змістом частини 3 статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Тому, з метою належного захисту та відновлення прав позивача на забезпечення житлом суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача поновити позивача на квартирному обліку.

Враховуючи викладене, позов слід задовольнити.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати рішення житлової комісії в №2 від 27 липня 2022 року, оформлене протоколом №2 від 27 липня 2022 року, в частині зняття з 27 липня 2022 року з обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов у військовій частині НОМЕР_1 , ОСОБА_1 складом сім`ї 4 особи, в тому числі дружина - ОСОБА_2 , 1983 року народження, син - ОСОБА_3 , 2005 року народження, син - ОСОБА_4 , 2014 року народження.

Визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 27 липня 2022 року №394 в частині затвердження рішення житлової комісії, оформленого протоколом житлової комісії військової частини НОМЕР_2 від 27.07.2022 року №2.

Зобов`язати військову частину НОМЕР_2 поновити ОСОБА_1 зі складом сім`ї 4 особи на квартирному обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов з 16.12.2001; на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень, в зв`язку з отриманням статусу учасника бойових дій - з 05.11.2021 і на обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які користуються правом позачергового одержання жилих приміщень, в зв`язку із визнанням особою з інвалідністю II групи, внаслідок захворювання, одержаного під час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 - з 05.11.2021.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 НОМЕР_3 )
Відповідач:Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 )

Головуючий суддя О.К. Ковальчук