Справа № 300/6978/23
Суддя: Кафарський В.В.
Дата ухвалення: 2023-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"10" листопада 2023 р. справа № 300/6978/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Кафарського В.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення певних дій, -
На переконання ОСОБА_2 , він має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку із несвоєчасною виплатою пенсії на підставі судового рішення, яке з вини Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області виконане останнім лише у квітні 2023 року. На виконання вимог Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплати» позивач звернувся до відповідача із заявою про нарахування компенсації за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період 06.01.2021 по 13.04.2023. Водночас, Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області відмовило у здійсненні такої виплати, у зв`язку із чим ОСОБА_1 звернувся до суду за захистом своїх прав.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 12.10.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
30.11.2023 судом отримано відзив від Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області, у якому представник відповідача заперечує щодо задоволення позовних вимог. Зазначає про безпідставність позову, у зв`язку із непорушенням відповідачем строків виплати ОСОБА_1 нарахованої пенсії. Водночас, зауважує, що позивачем пропущено строки звернення до суду.
Розглянувши матеріали адміністративної справи, дослідивши докази, суд встановив наступне.
24.02.2021 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області за призначенням пенсії за віком, що підтверджується копією відповідної заяви (а.с. 55-56).
Рішенням відповідача у призначенні пенсії позивачу було відмовлено у зв`язку із недостатнім обсягом страхового стажу (а.с. 94-96).

Не погоджуючись із відмовою у призначення пенсії, ОСОБА_1 оскаржив відповідне рішення у судовому порядку.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.07.2022 у справі №300/4062/21 визнано протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу позивача періоду роботи з 01.12.2008 по 31.07.2009 в «ООО «Гранд+»», з 30.09.2011 по 06.10.2011 в «ООО «Гранд», з 07.10.2011 по 19.06.2013 в «ООО «Ивушка»», з 07.10.2011 по 19.06.2013 по сумісництву в «ООО «Елена» та періодів здійснення підприємницької діяльності з 01.01.1998 по 30.06.1998, з 01.09.1998 по 01.10.1998, з 01.11.1998 по 01.12.1998, з 01.01.2000 по 01.04.2001, з 01.01.2002 по 01.08.2002, з 01.09.2002 по 31.12.2002, з 01.10.2003 по 30.06.2004, скасовано рішення відповідача від 05.03.2021 за №445 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зобов`язано відповідача зарахувати позивачу до страхового стажу роботу періоди роботи з 01.12.2008 по 31.07.2009 в «ООО «Гранд+»», з 30.09.2011 по 06.10.2011 в «ООО «Гранд», з 07.10.2011 по 19.06.2013 в «ООО «Ивушка»», з 07.10.2011 по 19.06.2013 по сумісництву в «ООО «Елена» та періоди здійснення підприємницької діяльності з 01.01.1998 по 30.06.1998, з 01.09.1998 по 01.10.1998, з 01.11.1998 по 01.12.1998, з 01.01.2000 по 01.04.2001, з 01.01.2002 по 01.08.2002, з 01.09.2002 по 31.12.2002, з 01.10.2003 по 30.06.2004 та зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням періодів зарахованих даним судовим рішенням та правової позиції, викладеної у рішенні суду (а.с. 21-27).

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 27.02.2023 у справі №300/4062/21 апеляційну скаргу Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області залишити без задоволення, рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.07.2022 без змін.

Таким чином, рішення суду першої інстанції набрало законної сили 27.02.2023.

На виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.07.2022 у справі №300/4062/21 Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області рішенням від 09.03.2023 №25 призначило ОСОБА_1 пенсію за віком з 06.01.2021 (а.с. 105-107).

За період з 06.01.2021 по 13.04.2023 у порядку виконання рішення суду відповідачем нараховано та фактично виплачено позивачу грошові кошти у сумі 53 162,68 грн., що підтверджується довідкою від 18.10.2023 №1967 (а.с. 54).

Доплата до пенсії за період з 06.01.2021 по 31.03.2023 у сумі 51 643,68 грн. перерахована позивачу на його поточний рахунок 14.04.2023, що Головним управлінням ПФУ в Івано-Франківській області не заперечується (а.с. 39).

26.04.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо проведення нарахування і виплати компенсації за втрату частини доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати пенсії (а.с. 18).

Листом від 22.05.2023 №4464-3997/В-02/8-0900/23 Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області повідомило про відсутність підстав для виплати позивачу компенсації втрати частини доходів (а.с. 19-20).

Вважаючи дії суб`єкта владних повноважень протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам та вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159.

Відповідно до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно із ст. 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

З метою реалізації Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 21.02.2001 № 159, якою затвердив Порядок проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (надалі Порядок №159).

Пунктами 2, 3 Порядку № 159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001.

Компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру:

- пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат);

- соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо);

- стипендії;

- заробітна плата (грошове забезпечення).

Згідно із п. 4 Порядку № 159, сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Основною умовою для виплати компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Кошти, які підлягають нарахуванню в порядку компенсації громадянину частини доходу, в тому числі пенсії, у зв`язку з порушенням строків її виплати, мають компенсаторний характер.

Дія зазначених нормативних актів поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (зокрема, пенсії).

Виплата компенсації втрати частини доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його (доходу) нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.

Як вже було встановлено судом, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.07.2022 у справі №300/4062/21 визнано протиправними дії відповідача щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу позивача періоду роботи з 01.12.2008 по 31.07.2009 в «ООО «Гранд+»», з 30.09.2011 по 06.10.2011 в «ООО «Гранд», з 07.10.2011 по 19.06.2013 в «ООО «Ивушка»», з 07.10.2011 по 19.06.2013 по сумісництву в «ООО «Елена» та періодів здійснення підприємницької діяльності з 01.01.1998 по 30.06.1998, з 01.09.1998 по 01.10.1998, з 01.11.1998 по 01.12.1998, з 01.01.2000 по 01.04.2001, з 01.01.2002 по 01.08.2002, з 01.09.2002 по 31.12.2002, з 01.10.2003 по 30.06.2004, скасовано рішення відповідача від 05.03.2021 за №445 про відмову позивачу в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зобов`язано відповідача зарахувати позивачу до страхового стажу роботу періоди роботи з 01.12.2008 по 31.07.2009 в «ООО «Гранд+»», з 30.09.2011 по 06.10.2011 в «ООО «Гранд», з 07.10.2011 по 19.06.2013 в «ООО «Ивушка»», з 07.10.2011 по 19.06.2013 по сумісництву в «ООО «Елена» та періоди здійснення підприємницької діяльності з 01.01.1998 по 30.06.1998, з 01.09.1998 по 01.10.1998, з 01.11.1998 по 01.12.1998, з 01.01.2000 по 01.04.2001, з 01.01.2002 по 01.08.2002, з 01.09.2002 по 31.12.2002, з 01.10.2003 по 30.06.2004 та зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням періодів зарахованих даним судовим рішенням та правової позиції, викладеної у рішенні суду (а.с. 21-27).

На виконання судового рішення відповідачем здійснено відповідне призначення пенсії ОСОБА_1 з 06.01.2021, а фактичну виплату пенсії у сумі 53 162,68 грн., що не заперечувалось відповідачем, здійснено у квітні 2023 року.

Оскільки несвоєчасне нарахування сум пенсії відбулось у зв`язку з неправомірною відмовою у призначенні пенсії, що встановлено рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.07.2022 у справі №300/4062/21, тобто з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, то позивач має право на отримання компенсації втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати.

А тому відмова Головного управління ПФУ в Івано-Франківській області у нарахуванні та виплаті позивачу компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії, викладена у листі від 22.05.2023 №4464-3997/В-02/8-0900/23 є протиправною.

Вирішуючи питання про період, за який позивачу має бути виплачена компенсація, судом вказується на наступне.

У постанові від 21.08.2023 у справі №460/6767/20 Верховний Суд зазначив, що позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії за період з серпня 2014 року по вересень 2019 року, а тому вважає помилковим висновок судів попередніх інстанцій, що позивач має право на компенсацію втрати частини доходу з січня 2015 року, тобто з наступного місяця після місяця, коли пенсія мала бути нарахована та виплачена.

Відповідно до п. 4 Порядку №159, сума компенсації нараховується як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) та приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індексі споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не входять. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом.

Таким чином, для розрахунку розміру компенсації громадянам втраченої частини грошових доходів береться нарахований та невиплачений або не виплачений грошовий дохід та індекс споживчої ціни (індексу інфляції) за період невиплати такого грошового доходу. При цьому, індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не входить.

У сукупності викладених витрат та положення законодавства суд дійшов висновку, що виплата компенсації втрачених грошових доходів повинна бути здійснена з урахування індексу споживчих цін за період невиплати грошового доходу включно за місяць, який передає суму компенсації втрачених грошових доходів у такий спосіб проведеної виплати.

Так як виплата пенсії була здійснена 14.04.2023, то відповідач повинен нарахувати та виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходу у зв`язку з несплатою пенсійних виплат за березень 2023 року, цей же місяць є останнім періодом, за який враховується індекс споживчих цін для розрахунку розміру компенсації. втрати частини грошових доходів.

Щодо визначення початкового періоду, за який має бути враховано індекс споживчих цін, для розрахунку розміру компенсації втрачених частин грошових доходів, суд зазначає, що за змістом судового рішення слідує, що недонараховані суми пенсії мали бути нараховані та виплачені позивачу ще з 06.01.2021, однак з вини органу, що призначає пенсії, виплачені не були.

Таким чином, судом зроблено висновок, що позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходу у зв`язку із порушенням строку виплати частини основного розміру пенсії саме за період січня 2021 року (моменту неправомірного ненарахування пенсії відповідачем, що встановлено судовим рішенням у справі №300/4062/21) по березень 2023 року.

Зазначений висновок також узгоджується з правовою позицією, висловленою Верховним Судом, зокрема, у постановах від 14.05.2019 у справі № 804/2994/18, від 23.12.2020 у справі №640/7975/15-а, від 05.07.2022 у справі №420/7633/20, від 09.08.2022 у справі №460/4765/20.

Щодо суми, з якої має бути розрахована компенсація, суд вказує наступне.

Довідкою від 18.10.2023 №1967, виданою Головним управлінням ПФУ в Івано-Франківській області, підтверджується, що розмір нарахованої позивачу пенсії за період з 06.01.2021 по 13.04.2023 становить 53 162,68 грн. (а.с. 54).

Водночас, за змістом відзиву Головне управління ПФУ в Івано-Франківській області вказує, що доплата до пенсії на виконання рішення суду становить 51 643,68 грн. та обрахована за період з 06.01.2021 по 31.03.2023.

При цьому, з коментованої вище довідки вбачається, що розмір фактично виплаченої ОСОБА_1 пенсії на виконання рішення суду становить 53 162,68 грн., а не 51 643,68 грн. (колонка 5 таблиці).

Отже, саме з суми 53 162,68 грн. має бути обрахований розмір компенсації втрати частини доходів.

Щодо посилань відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Сторонами не заперечується, що 26.04.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою щодо нарахування та виплати компенсації за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків виплати на виконання судового рішення.

Листом від 22.05.2023 №4464-3997/В-02/8-0900/23 відповідач повідомив позивачу про відсутність підстав для виплати такої компенсації.

Позивач, вважаючи таку відмову відповідача протиправною та необґрунтованою, 10.10.2023 до Івано-Франківського окружного адміністративного суду із цим позовом.

Так, необхідною умовою для звернення до суду з позовом про компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати є звернення особи до підприємства, установи або організації із заявою про виплату відповідної компенсації на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку №159, за наслідками розгляду якої власник чи уповноважений ним орган (особа) може

(1) або задовольнити таку заяву та виплатити відповідну компенсацію,

(2) або відмовити у її виплаті.

А тому, тільки в разі відмови власника або уповноваженого ним органу (особи) виплатити таку компенсацію особа набуває право на звернення до суду з позовом про зобов`язання у судовому порядку виплатити відповідну компенсацію.

Аналіз змісту листа-відповіді відповідача від 22.05.2023 №4464-3997/В-02/8-0900/23 дає підстави для висновку, що його слід розцінювати як форму волевиявлення відповідача щодо відмови у виплаті позивачу компенсації втрати частини доходів через порушення строку їхньої виплати. Саме про таке за своєю суттю публічно-владне управлінське рішення йдеться й у положеннях ч. 1 ст. 7 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати».

З огляду на вказане, суд вважає, що у правовідносинах щодо компенсації громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати саме з моментом отримання листа-відповіді органу Пенсійного фонду України про відмову у виплаті особі компенсації відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та Порядку № 159 пов`язується початок перебігу строку на звернення до суду з позовом про визнання протиправним рішення власника або уповноваженого ним органу (особи) щодо відмови у виплаті відповідної компенсації та зобов`язання останнього її виплатити. Саме відмова у виплаті особі компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їхньої виплати свідчить про факт ймовірного порушення суб`єктом владних повноважень права особи на отримання такої компенсації та зумовлює виникнення у такої особи права на захист у судовій юрисдикційній формі, а саме, у формі звернення з відповідним позовом до адміністративного суду.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 17.11.2021 у справі № 460/4188/20, від 27.07.2022 у справі № 460/783/20, від 11.05.2023 у справі № 460/786/20 та від 18.08.2023 у справі № 460/4166/20.

За таких обставин, саме з моменту отримання зазначеного листа-відповіді відповідача розпочався перебіг передбаченого ч. 2 ст. 122 КАС України шестимісячного строку для звернення позивача до суду із заявленими нею позовними вимогами.

Отже, позивач, звернувшись до суду 10.10.2023, не допустив порушення строків звернення.

Частиною 2 статті 2 КАС України встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (п. 1); обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії) (п. 3); безсторонньо (п. 4); добросовісно (п. 5); з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації (п. 7); пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) (п. 8); своєчасно, тобто протягом розумного строку (п. 10).

У відповідності до частин 1, 2 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими, а позов таким що підлягає частковому задоволенню.

Згідно частини 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Відповідно до частини 1 статті 132 цього Кодексу судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь позивача частину сплаченого судового збору в розмірі 575,45 грн., пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (, вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018) про визнання дій протиправними та зобов`язання до вчинення певних дій задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, викладену у листі від 22.05.2023 №4464-3997/В-02/8-0900/23, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсацію за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з січня 2021 року по березень 2023 року на суму 53 162,68 грн.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 відповідно до Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсацію за втрату частини пенсії у зв`язку з порушенням строків виплати пенсії за період з січня 2021 року по березень 2023 року на суму 53 162,68 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, 15, м. Івано-Франківськ, 76018, ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) частину сплаченого ним судового збору в розмірі 575 (п`ятсот сімдесят п`ять) гривень 45 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Головному управлінню Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області та представнику позивача рішення надіслати через підсистему «Електронний суд».

Перебіг процесуальних строків, початок яких пов`язується з моментом вручення процесуального документа учаснику судового процесу в електронній формі, починається з наступного дня після доставлення документів до Електронного кабінету в розділ «Мої справи».

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Кафарський В.В.

Рішення складене в повному обсязі 10 листопада 2023 р.