Справа № 280/7859/23
Суддя: Семененко Марина Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року Справа № 280/7859/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Семененко М.О., за участю секретаря судового засідання Тетерюк Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами, визначеними статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України, адміністративну справу за позовом

Державного підприємства Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№99) (70441, Запорізька область, Запорізький район, с. Біленьке, вул. Запорізька, буд. 32; )

до Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (69114, м. Запоріжжя, вул. Героїв 93-ї бригади, буд.16-А; ),

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Державного підприємства Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№99) (далі позивач) до Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі відповідач, Запорізький ВДВС), в якій позивач просить суд визнати протиправною та скасувати:

- постанову заступника начальника Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Гінатуліної Аліни Рафаелівни ЗВП № 35261525 від 28.08.2023 року про арешт коштів боржника, що містяться на відкритому рахунку № НОМЕР_1 в АТ Полтава-банк, та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладання арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику;

- постанову Запорізького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) ЗВП № 35261525 від 14.06.2022 року про арешт коштів боржника, що містяться на відкритому рахунку № НОМЕР_1 в АТ Полтава-банк, та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладання арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що не погоджується з оскаржуваними постановами, оскільки законом передбачена пряма заборона звернення стягнення на майно органів і установ виконання покарань, яке може бути як у вигляді певного рухомого чи нерухомого майна, так і у вигляді готівкових коштів чи коштів на рахунках у банківських установах. Крім того, поточний рахунок № НОМЕР_1 , на який накладено арешт, використовується підприємством для проведення платежів по виплаті заробітної плати співробітникам підприємства, сплати бюджетних та позабюджетних платежів. Позивач зазначає, що виплата підприємством працівникам заробітної плати має пріоритет перед погашенням заборгованості, а рахунки , передбачені для виплати заробітної плати, є рахунками зі спеціальним режимом, на які органи державної виконавчої служби відповідно до вимог законодавства не накладає арешт, оскільки накладення арешту на рахунок боржника унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 02.10.2023 позовну заяву залишено без руху, надано строк для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою суду від 16.10.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 24.10.2023. Витребувано від Запорізького ВДВС належним чином засвідчені копії матеріалів зведеного виконавчого провадження №35261525 в частині спірних правовідносин, у тому числі докази на підтвердження дати направлення постанов про арешт коштів боржника у зведеному виконавчому провадженні №35261525 від 14.06.2022 та 28.08.2023 на адресу позивача, та дати отримання ним вказаних постанов.

23.10.2023 відповідач подав до суду документи на виконання вимог ухвали суду від 16.10.2023 в частині витребування доказів та відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що в резолютивній частині оскаржуваних постанов зазначено: «Накласти арешт на грошові кошти, що містяться на рахунку(ах) та всіх інших відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладання арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику», у зв`язку з чим банк унеможливлений накласти арешт на кошти, що містяться на рахунку, на які законом встановлено заборону щодо звернення стягнення. Крім того відповідно до виписки по рахунку № НОМЕР_1 за період з 01.01.2022 по 10.01.2023, окрім виплати заробітної плати було здійснені виплати на користь підприємств, що спростовує факт використання вищезазначеного рахунку виключно для зарахування заробітної плати працівникам позивача. За таких умов у відповідача відсутні підстави для зняття арешту з коштів боржника, у тому числі з коштів, які перебувають на рахунку № НОМЕР_1 в АТ Полтава-банк. Також, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, юридичні особи - боржники, самозайняті особи (які використовують найману працю фізичних осіб), на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, можуть здійснювати видаткові операції з поточних рахунків виключно для виплати заробітної плати в розмірі не більше п`яти розмірів мінімальної заробітної плати на місяць на одного працівника такої юридичної особи чи самозайнятої особи, а також для сплати податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Контроль за дотриманням встановлених законом вимог під час здійснення виплат покладається на службових осіб юридичної особи - боржника, самозайняту особу відповідно. Керуючись вищевикладеним, у зв`язку з арештом рахунку НОМЕР_2 боржник не позбавлений права на перерахування працівникам підприємства заробітної плати в розмірі не більше п`яти розмірів мінімальної заробітної плати на місяць на одного працівника такої юридичної особи чи самозайнятої особи, а також для сплати податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Просить відмовити у задоволенні позову.

Протокольною ухвалою суду від 24.10.2023 відкладено розгляд справи на 31.10.2023.

30.10.2023 представник позивача подав до суду заяву про зміну предмета позову, відповідно до якої просить суд:

- визнати протиправними дії уповноваженої особи Запорізького ВДВС щодо відмови у скасуванні раніше накладеного в межах зведеного виконавчого провадження ЗВП №35261525 арешту на кошти Державного підприємства Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№99), що містяться на відкритому рахунку № НОМЕР_1 в АТ Полтава-банк;

- зобов`язати уповноважену особу Запорізького ВДВС скасувати раніше накладені постановами від 28.08.2023 та від 14.06.2022 в межах зведеного виконавчого провадження ЗВП № 35261525 арешти на кошти Державного підприємства Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№99), що містяться на відкритому рахунку № НОМЕР_1 в АТ Полтава-банк.

Протокольною ухвалою суду від 31.10.2023 прийнято до розгляду заяву представника позивача про зміну предмету позову та відкладено розгляд справи на 08.11.2023.

03.11.2023 відповідач подав до суду відзив, в якому окрім того, що викладалось в первісному відзиві, зазначено, що боржник самостійно не виконує зобов`язання, визначені виконавчими документами, що входять до складу ЗВП № 35261525. За період з січня 2022 по червень 2023 за ЗВП № 35261525 з боржника грошові кошти не списувались банківськими установами у примусовому порядку у зв`язку з відсутністю коштів. За період з липня 2023 по жовтень 2023, у зв`язку з періодичним направленням платіжних інструкцій до АТ «Полтава-банк» з метою примусового списання грошових коштів, з рахунку НОМЕР_2 у примусовому порядку списано грошові кошти на загальну суму 38411,05 грн. Відповідно, наслідком примусового списання грошових коштів у сумі 38411,05 грн. було направлення в.о. директора ДП «Підприємство ДКВСУ (№99)» заяви від 14.09.2023 щодо зняття арешту з коштів з подальшим оскарженням у судовому порядку.

Представники сторін 08.11.2023 подали клопотання про розгляд справи в письмовому провадженні, без участі сторін.

З урахуванням положень частини 3 статті 194 та частини 3 статті 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд визнав за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними матеріалами.

На підставі наявних матеріалів судом встановлено такі обставини.

Згідно з відомостями Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань Державне підприємство «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№99)» () є юридичною особою, яка зареєстрована 19.04.2000 та 24.07.2007 відомості про юридичну особу включені до Реєстру за номером запису 0000703.

На виконанні у Запорізькому ВДВС перебуває зведене виконавче провадження ЗВП № 35261525, боржником за яким є Державне підприємство «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№ 99)».

Постановою головного державного виконавця Запорізького ВДВС від 14.06.2022 у ЗВП № 35261525, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику Державному підприємству «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№99)», у тому числі на рахунку НОМЕР_2 , відкритому в АТ «Полтава-банк». Копія вказаної постанови 16.06.2022 направлена на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Крім того, постановою заступника начальника Запорізького ВДВС від 28.08.2023 у ЗВП № 35261525, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належить боржнику Державному підприємству «Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№99)», у тому числі на рахунку НОМЕР_2 , відкритому в АТ «Полтава-банк». Копія вказаної постанови 29.08.2022 направлена на адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення та вручена адресату 01.09.2023

Також в матеріалах справи наявна довідка ЗРУ АТ «Полтава-банк» № 674 від 12.09.2023, про те, що у Державного підприємства «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№99)" є поточний рахунок НОМЕР_2 відкритий 10.03.2021. З дати відкриття підприємство проводило платежі по виплаті заробітної плати співробітникам підприємства, сплачувало бюджетні та позабюджетні платежі.

Крім того, в матеріалах справи наявна довідка ЗРУ АТ «Полтава-банк» № 679 від 21.09.2023, про те, що 22.06.2022 банком була отримана постанова ЗВП № 35261525 від 14.06.2022, згідно якої накладено арешт на кошти клієнта Державне підприємство «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№99)» на поточний рахунок НОМЕР_2 (код валюти 980) у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 3 892 686,13 грн.; 04.09.2023 була отримана постанова ЗВП № 35261525 від 28.08.2023, згідно якої накладено арешт на кошти клієнта Державне підприємство «Підприємство Державної кримінально-виконавчої служби України (№99)» на поточний рахунок НОМЕР_2 (код валюти 980) у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 4 703 200,23 грн.

За результатами розгляду заяви позивача від 12.09.2023 №10/139/9, Запорізькій ВДВС листом від 14.09.2023 №35034/5 повідомив про відсутність підстав для зняття арешту з розрахункового рахунку НОМЕР_2 , відкритому в АТ «Полтава-банк».

Не погоджуючись з діями державного виконавця щодо відмови у скасуванні раніше накладеного в межах зведеного виконавчого провадження ЗВП №35261525 арешту на кошти Державного підприємства Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№99), що містяться на відкритому рахунку № НОМЕР_1 в АТ Полтава-банк, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (далі - Закон 1404-VIII).

Положеннями ст. 1 Законом № 1404-VIII передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.10 Закону № 1404-VIII, заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1, п. 3, 6, 7, 21 ч. 3 с. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну; накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, коштів на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на електронних рахунках платників акцизного податку, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей; отримувати від банківських та інших фінансових установ інформацію про наявність рахунків та/або стан рахунків боржника, рух коштів та операції за рахунками боржника, а також інформацію про договори боржника про зберігання цінностей або надання боржнику в майновий найм (оренду) індивідуального банківського сейфа, що охороняється банком.

Частиною 1 ст. 48 Закону № 1404-VIII передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації.

Про звернення стягнення на майно боржника виконавець виносить постанову.

Відповідно до ч. 2 ст. 48 Закону № 1404-VIII стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

Забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на єдиному рахунку, відкритому у порядку, визначеному статтею 35-1 Податкового кодексу України, кошти на рахунках платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, кошти на електронних рахунках платників акцизного податку, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до статті 19-1 Закону України "Про теплопостачання", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків за інвестиційними програмами, на поточних рахунках із спеціальним режимом використання для кредитних коштів, відкритих відповідно до статті 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 18-1 Закону України "Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення", на поточних рахунках із спеціальним режимом використання, відкритих відповідно до пункту 1 частини другої статті 8 Закону України "Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України", на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Частиною 8 ст. 48 Закону № 1404-VIII також визначено, що виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до ч. 1 ст. 52 Закону № 1404-VIII виконавець звертає стягнення на кошти/електронні гроші боржника - юридичної особи, що знаходяться у касах або інших сховищах боржника - юридичної особи, у банках або інших фінансових установах, небанківських надавачах платіжних послуг, емітентах електронних грошей, у порядку, встановленому цим Законом. Інформацію про наявні у боржника рахунки/електронні гаманці виконавець отримує в податкових органах, інших державних органах, на підприємствах, в установах та організаціях, які зобов`язані надати йому інформацію невідкладно, але не пізніше ніж у триденний строк, а також за повідомленнями стягувача.

Згідно з ч.3 ст. 52 Закону 1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Не підлягають арешту кошти, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку.

За приписами ст. 56 Закону 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника.

Отже, виконавець зобов`язаний вживати передбачених Законом 1404-VIII заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії, а також зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

При цьому, частиною 2 статті 48 Закону № 1404-VIII встановлено невичерпний перелік рахунків, кошти на яких не підлягають арешту, оскільки передбачено, що законом можуть бути визначені й кошти на інших рахунках боржника, звернення стягнення та/або накладення арешту на які заборонено законом.

Вказаний правовий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 та від 20 квітня 2022 року у справі №756/8815/20.

Статтею 59 Закону №1404-VIII врегульовано порядок зняття арешту з майна, накладеного виконавцем. Підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову.

У всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду (ч.5 ст. 59 Закону №1404-VIII).

Отже, виконавець може накладати арешт на будь-які кошти на рахунках боржника в банківських установах, крім тих, накладення арешту на які заборонено законом. При цьому саме банк, який виконує відповідну постанову виконавця про арешт коштів боржника, відповідно до частини 3 статті 52 Закону № 1404-VIII повинен визначити статус коштів і рахунка, на якому вони знаходяться, та в разі знаходження на рахунку коштів, накладення арешту на які заборонено, банк зобов`язаний повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунку та повернути його постанову без виконання, що є підставою для зняття виконавцем арешту із цих коштів згідно із частиною 4 статті 59 Закону № 1404-VIII.

Також виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів на рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у справі № 905/361/19 (провадження № 12-28гс20) (пункти 7.14, 7.15 постанови).

При цьому передбачене абзацом другим частини 2 статті 59 Закону № 1404-VIII зобов`язання виконавця зняти арешт на підставі повідомлення банку не виключає зняття такого арешту на підставі повідомлення боржника, та за наслідками здійснення контролю за правильністю стягнення на підставі наданих звітів про стягнення, оскільки у відповідності до підпункту 1 частини четвертої статті 59 цього закону підставами для зняття виконавцем арешту з майна боржника або його частини є отримання ним документального підтвердження, що звернення стягнення на такі кошти боржника заборонено законом.

Для боржника надання вищевказаних підтверджуючих документів є процесуальною можливістю відновити свої права, порушені у зв`язку накладенням незаконного арешту, а для виконавця зняття такого арешту є здійсненням повноважень для усунення спричинених негативних наслідків. Однак це не виключає зобов`язання банку при виконанні приписів державного та/або приватного виконавця окремо від боржника повідомити виконавця про неможливість накладення арешту на грошові кошти боржника у зв`язку з забороною встановленою законом.

Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду у постанові від 10 червня 2021 року у справі № 520/4794/20 (провадження № К/9901/18373/20), про оскарження дій державного виконавця з арешту грошових коштів боржника - фізичної особи у виконавчому провадженні з виконання виконавчого напису нотаріуса, дійшов висновку про те, що банк повинен повідомити виконавця про цільове призначення коштів на рахунках боржника та повернути постанову про накладення арешту на грошові кошти, накладення арешту на які заборонено законом. Одночасно боржник, звертаючись до виконавця з заявою про неможливість накладення арешту на кошти на рахунку та/або про зняття арешту, повинен надати підтверджуючі документи.

У постанові від 22 липня 2021 року у справі № 280/3860/20 (провадження №К/9901/32604/20) Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду, встановивши, що постанова про накладення арешту містить застереження для банку про неможливість накладення арешту на кошти, звернення стягнення на які заборонено законом, дійшов до висновку про законність такої постанови виконавця, переконливих підтверджень про спеціальний режим банківського рахунку виконавцю надано не було, оскільки на зазначений рахунок було перераховано також кошти, що не були заробітною платою позивачки.

З матеріалів справи встановлено, що на кошти, наявні на рахунку № НОМЕР_2 , відкритому позивачем в АТ "Полтава-банк", накладено арешт на підставі постанов про накладення арешту на кошти боржника від 14.06.2022 та 28.08.2023 року, прийняти в межах ЗВП № 35261525.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач 12.09.2023 звертався до відповідача із заявою №10/139/9, відповідно до якої просив в період проведення військових дій в країні, а також особливо тяжкою надзвичайною ситуацією техногенного та природного характеру та розташуванням в зоні можливих бойових дій зняти арешт з розрахункового рахунку в АТ "Полтава-банк", оскільки він використовується для виплати заробітної плати співробітникам та винагороди засуджених, що впливає на їхнє тяжке матеріальне становище.

Водночас, відповідачем до матеріалів справи надано виписки по рахунку НОМЕР_2 за період 01.01.2022 по 10.01.2023, відповідно до яких окрім виплат заробітної плати були здійснені виплати на користь наступних отримувачів, які за своєю природою не можуть бути працівниками вищезазначеного підприємства, а саме: ПП «ЗРК Принт», АТ «ОГС «Запоріжгаз», КП «Баришівське БТІ», ТОВ «АРГОГАЗСЕРВІС», Приватний виконавець Хохлов К.К., ТОВ «Шанс.ЛТД», ТОВ СП «Нібулон», КП «Біленьке» Біленьківський ліцей «Лідер» та інші, що спростовує факт використання позивачем рахунку виключно для зарахування заробітної плати працівникам.

Документальне підтвердження того, що рахунок НОМЕР_2 має спеціальний режим використання, відповідачу не було надано.

Також суд звертає увагу на те, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо окремих особливостей організації примусового виконання судових рішень і рішень інших органів під час дії воєнного стану» від 11.04.2023 № 3048-IX, запроваджено окремий порядок відповідно до якого, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, юридичні особи - боржники, самозайняті особи (які використовують найману працю фізичних осіб), на кошти яких накладено арешт органами державної виконавчої служби, приватними виконавцями, можуть здійснювати видаткові операції з поточних рахунків виключно для виплати заробітної плати в розмірі не більше п`яти розмірів мінімальної заробітної плати на місяць на одного працівника такої юридичної особи чи самозайнятої особи, а також для сплати податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Контроль за дотриманням встановлених законом вимог під час здійснення виплат покладається на службових осіб юридичної особи - боржника, самозайняту особу відповідно.

За таких обставин позивач у зв`язку з арештом рахунку НОМЕР_2 не позбавлений права на перерахування працівникам підприємства заробітної плати в розмірі не більше п`яти розмірів мінімальної заробітної плати на місяць на одного працівника такої юридичної особи чи самозайнятої особи, а також для сплати податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Також аналізуючи зміст постанов про арешт коштів боржника судом встановлено, що у постановах про накладення арешту на кошти, державний виконавець зазначив: «крім коштів, що містяться на рахунках, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику».

Отже, з огляду на приписи ч. 3 ст. 52 Закону № 1404-VIII, державним виконавцем в постановах про арешт коштів боржника встановлено обмеження щодо накладення арешту на кошти, накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до переконання, що підстави для зняття арешту з коштів на рахунку № НОМЕР_2 , відкритому позивачем в АТ "Полтава-банк", були відсутні, а тому відповідні дії відповідача є правомірними.

При цьому суд відхиляє посилання позивача у позові на правові позиції Верховного Суду, викладені в постановах від 29.01.2020 у справі № 820/5422/17 та від 17.01.2020 у справі № 340/1018/19, оскільки такі прийняті за інших фактичних обставин справи.

Щодо посилань позивача на положення частини 5 статті 26 Закону України «Про Державну кримінально-виконавчу службу України», відповідно до яких звернення стягнення на майно органів і установ виконання покарань, їх підприємств, слідчих ізоляторів, навчальних закладів, закладів охорони здоров`я не допускається, суд відхиляє такі посилання та зазначає, що майно підприємства є чітко визначеним згідно з п.4.2 Статуту Державного підприємства Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№99), відповідно до якого майно підприємства становлять виробничі і невиробничі засоби, а також інші цінності, вартість яких відображається в самостійному балансі підприємства,звернення стягнення та майно не допускається. Отже, майно установи, на яке заборонено звернення стягнення, не включає кошти на банківських рахунках установи.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги не знайшли свого підтвердження матеріалами справи, є не обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про відмову в задоволенні адміністративного позову.

Враховуючи висновки суду про відсутність підстав для задоволення позову, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 77, 139, 143, 194, 243-246, 255, 272, 287 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову Державного підприємства Підприємство державної кримінально-виконавчої служби України (№99) (70441, Запорізька область, Запорізький район, с. Біленьке, вул. Запорізька, буд. 32; ) до Запорізького відділу державної виконавчої служби у Запорізькому районі Запорізької області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (69114, м. Запоріжжя, вул. Героїв 93-ї бригади, буд.16-А; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Апеляційні скарги на судові рішення у справах, визначених статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства, можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 09.11.2023.

Суддя М.О. Семененко