Справа № 200/518/22
Суддя: Куденков К.О.
Дата ухвалення: 2023-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

10 листопада 2023 року Справа №200/518/22

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Куденкова К.О., в порядку письмового провадження перевіривши звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про виконання судового рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити певні дії і стягнення заборгованості,

У С Т А Н О В И В:

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року у справі № 200/518/22 задоволено частково позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити певні дії і стягнення заборгованості. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо припинення нарахування і виплати ОСОБА_1 пенсії за період з 1 березня 2016 року. Зобов`язано Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відновити ОСОБА_1 нарахування і виплату пенсії за період з 1 березня 2016 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 17 серпня 2022 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізької області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року у справі № 200/518/22 повернуто заявникові.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подати до Донецького окружного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали звіт про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року у справі № 200/518/22.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 19 травня 2023 року відмовлено у задоволені заяви Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зміну способу і порядку виконання рішення.

Постановою Першого апеляційного адміністративний суду від 10 жовтня 2023 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишено без задоволення. Ухвалу Донецького окружного адміністративного суду від 20 квітня 2023 року у справі № 200/518/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним дій, зобов`язання вчинити певні дії і стягнення заборгованості залишено без змін.

Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області звернулося до Донецького окружного адміністративного суду зі звітом (від 09.11.2023) про виконання судового рішення у справі № 200/518/22.

Відповідач у цьому звіті зазначає, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16.02.2022 набрало законної сили 17.08.2022 і виконано відповідачем у межах покладених на нього зобов`язань у добровільному порядку. Зазначає, що на виконання рішення суду від 16.02.2022 у листопаді 2022 року ОСОБА_1 було поновлено виплату пенсії з 01.03.2016 і нарахована доплата за період з 01.03.2016 по 30.09.2022 в сумі 1 075 118,28. Виплата пенсії нарахованої за жовтень 2022 року здійснена 14.11.2022 на картковий рахунок, відкритий в банківській установі. Крім того зазначає, що з серпня 2023 року позивачу поновлено виплату пенсії на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20.06.2023 по справі № 200/1527/23. Зазначає, що нарахована сума в розмірі 1 075 118,28 грн внесена до Реєстру судових рішень, виконання яких гарантовано державою та підлягають виплаті на умовах Порядку виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.11.2021 № 1165. Зазначає, що з 01.04.2021 кошти на виплату пенсій, в тому числі за рішеннями суду, перераховуються безпосередньо Пенсійним Фондом України на поточні рахунки пенсіонерів без їх зарахування до Головного управління. Посилається на те, що Управління взагалі не є розпорядником коштів на виплату пенсій за рішенням суду та не може здійснювати жодних розпоряджень коштами, оскільки повноваження щодо розпорядження та перерахуванню коштів на виплату пенсій, в тому числі за рішеннями суду, належать Пенсійному фонду України. Також відповідач повідомляє про те, що для забезпечення повного виконання рішення суду від 16.02.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області було направлено лист до Пенсійного Фонду України, який є головним розпорядником бюджетних коштів, в якому просив розглянути можливість включення до відомостей коштів, нарахованих на виконання рішення суду у справі № 200/518/22, в найближчому виплатному періоді. Зазначає, що на час подання звіту, відповіді на лист від 25.10.2023 № 0800-0501-5/76258 від Пенсійного Фонду України не надходило. Посилається на те, що нарахована на виконання рішення суду сума пенсії буде виплачена після відповідного фінансування з державного бюджету України. Вважає, що виплату сум пенсій, нарахованих на виконання рішення суду, не здійснено не з вини Управління, тому невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Крім того зазначає, що рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16.02.2022 у справі № 200/518/22 було виконано відповідачем відповідно до покладених зобов`язань, з урахуванням повноважень, наданих чинним законодавством.

До вказаного звіту додані копії: - розпорядження і протокол за період з 01.03.2016-31.10.2022; - лист ГУ ПФУ в Запорізькій області до Пенсійного Фонду № 0800-0501-5/73855 від 18.10.2023 в якому відповідач просив розглянути можливість щодо включення до відомостей в найближчому виплатному періоді суми 1 075 118,28 грн на виконання рішення суду № 200/518/22.

Позивачем не наведено обґрунтування неможливості примусового виконання судового рішення в порядку Закону України «Про виконавче провадження».

Частиною 2 ст. 382 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Верховний Суд у постанові від 3 травня 2018 року у справі № 805/402/18 зазначив, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду та вирішується на його розсуд.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 травня 2020 року у справі № 800/320/17 зазначила, що КАС України регламентовано право суду застосовувати інститут судового контролю шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання рішення суду, визнання протиправними рішень, дій. Для застосування наведених процесуальних заходів мають бути наявні відповідні правові умови.

Законодавець фактично наділив суд повноваженнями контролю за виконанням того, що для суб`єкта владних повноважень передбачив у своєму рішенні адміністративний суд.

Правовою підставою для зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення є наявність об`єктивних підтверджених належними і допустимими доказами підстав вважати, що за відсутності такого заходу судового контролю рішення суду залишиться невиконаним або для його виконання доведеться докласти значних зусиль. При цьому суд, встановлюючи строк для подання звіту, повинен враховувати особливості покладених обов`язків згідно із судовим рішенням та можливості суб`єкта владних повноважень їх виконати.

Верховний Суд у постанові від 6 травня 2019 року у справі № 826/9960/15 зазначив, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Посилення судового контролю за виконанням судових рішень та наділення суду з цією метою правом накладати штрафні санкції визнається заходом для забезпечення конституційного права громадян на судовий захист. Специфіка застосування штрафної санкції, полягає в тому, що вона накладається на керівника суб`єкта владних повноважень, яким не забезпечено виконання судового рішення та який є відповідальним за діяльність державного органу, який він очолює. Можливість накладення штрафу розглядається не самостійно, а за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або у разі неподання такого звіту. Накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання постанови, штрафу є мірою покарання, а тому можливість суду накласти такий штраф може бути реалізована лише за умови встановлення судом обставин, які свідчать про умисне невиконання рішення суду, недобросовісність у діях суб`єкта владних повноважень, які свідчать про ухилення останнього від виконання рішення суду.

Зважаючи на приписи наведених положень процесуального закону, з урахуванням характеру спірних правовідносин та фактичних обставин справи суд дійшов висновку про відсутність таких підстав, оскільки відповідачем надані докази виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року у справі № 200/518/22 і вжиття заходів залежних від ГУ ПФУ в частині нарахування і виплати пенсії за період з 1 березня 2016 року.

До суду не надано жодних доказів того, що відповідач умисно не виконує рішення суду в частині виплати заборгованості.

В ухвалі Касаційного адміністративного суду Верховного Суду від 16 липня 2018 року у справі № 811/1469/18 зазначено, що Верховний Суд України у своїх постановах (справи №21-1044а15, №21-2630а15, №21-5118а15, №804/5081/13-а) неодноразово вказував, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10 листопада 2021 року № 1165 затверджено Порядок виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), не виплачених за період до місяця відновлення їх виплати, внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території (далі Порядок № 1165).

Указаним Порядком визначено механізм виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання) з урахуванням надбавок, підвищень, компенсації втрати частини доходу, грошової допомоги та інших пов`язаних із ними виплат, які не виплачено за період до місяця відновлення їх виплати (далі - пенсійні виплати за минулий період) внутрішньо переміщеним особам та особам, які відмовилися відповідно до пункту 1 частини першої статті 12 Закону України Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб від довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи і зареєстрували місце проживання та постійно проживають на контрольованій Україною території, в тому числі недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера з числа внутрішньо переміщених осіб та осіб, які проживали на тимчасово окупованій території України і не були взяті на облік як внутрішньо переміщені особи на контрольованій Україною території, відповідно до статті 52 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та статті 61 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - отримувачі).

Пенсійні виплати за минулий період, у тому числі нараховані на виконання рішень суду, що набрали законної сили, проводяться отримувачам за окремою програмою, передбаченою в бюджеті Пенсійного фонду України на відповідну мету, за рахунок коштів державного бюджету України на відповідний рік (п. 1 Порядку № 1165).

Згідно з п. 2 Порядку № 1165 облік сум пенсійних виплат за минулий період ведеться територіальними органами Пенсійного фонду України, в яких особи перебувають на обліку як одержувачі пенсій, в базах даних одержувачів пенсій (електронних пенсійних справах) на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду України про відновлення виплати пенсій (щомісячного довічного грошового утримання), а також про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку із смертю пенсіонера з числа внутрішньо переміщених осіб або осіб, які проживали на тимчасово окупованій території України і не були взяті на облік як внутрішньо переміщені особи на контрольованій Україною території (за наявності нарахованих сум, що підлягають виплаті за період до місяця відновлення виплати пенсій або до місяця смерті особи) (далі - рішення), та у cформованому на їх підставі переліку отримувачів виплат за минулий період (далі - перелік отримувачів).

Приписами п. 4 Порядку № 1165 передбачено, що пенсійні виплати за минулий період згідно з цим Порядком проводяться щомісяця отримувачам, яких включено до переліку станом на 1 січня відповідного року. На забезпечення пенсійних виплат за минулий період щомісяця спрямовується частина бюджетних призначень, передбачених абзацом другим пункту 1 цього Порядку, відповідно до бюджетного розпису.

Розмір пенсійної виплати за минулий період отримувачам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, визначається в сумі, що відповідає розміру прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, встановленому законом на 1 січня календарного року, в якому здійснюється пенсійна виплата за минулий період, але не може бути більшим від належної до виплати отримувачу суми, що обліковується в переліку отримувачів.

У разі недостатності бюджетних призначень для забезпечення пенсійної виплати за минулий період у розмірі, передбаченому абзацом другим цього пункту, виплата проводиться в сумі, що визначається пропорційно виділеним на пенсійні виплати за минулий період бюджетним призначенням, але не більшій належної до виплати суми, що обліковується в переліку отримувачів.

Як повідом відповідач, нараховані позивачу суми пенсії виплачуються на підставі Порядку № 1165.

Верховний Суд в ухвалі від 4 жовтня 2022 року у справі № 200/3958/19-а зазначив, що Порядок №1165, розроблений та затверджений Кабінетом Міністрів України на виконання своїх конституційних повноважень для виконання судових рішень, якими на органи Пенсійного фонду України покладені зобов`язання з нарахування (перерахунку) пенсійних та інших пов`язаних з ними виплат, є обов`язковим для виконання всіма органами та посадовими особами, у тому числі, органи Пенсійного фонду України.

Водночас суд ураховує позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 704/1547/17 про те, що за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту можна, зокрема, установити новий строк подання звіту. Тобто, суд вправі вжити заходів реагування судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту. Для підтвердження мотивації такого підходу потрібно керуватися абзацом першим підпункту 3.2 пункту 3, абзацу другого пункту 4 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 30 червня 2009 року №16-рп/2009, де зазначено, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини, а виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.».

За встановлених обставин, суд дійшов висновку, що наявні правові підстави для встановлення відповідачу нового строку для надання звіту про виконання рішення суду.

Наведене відповідає практиці Першого апеляційного адміністративного суду, яка викладена в постанові від 8 серпня 2023 року у справі № 200/13724/21.

Керуючись ст. ст. 243, 248, 256, 297, 382 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізькій області у прийнятті звіту про виконання судового рішення.

Установити Головному управлінню Пенсійного фонду України в Запорізькій області новий строк для надання звіту про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року у справі № 200/518/22.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області подати звіт до Донецького окружного адміністративного суду про виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16 лютого 2022 року у справі № 200/518/22 у строк, що не перевищує дев`яноста днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала складена в повному обсязі і підписана суддею 10 листопада 2023 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя К.О. Куденков