Справа № 360/639/23
Суддя: С.В. Борзаниця
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

13 листопада 2023 рокум. ДніпроСправа № 360/639/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Борзаниця С.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

11 вересня 2023 року до Луганського окружного адміністративного суду для продовження розгляду з Першого апеляційного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі преставник позивача) в інтересах ОСОБА_2 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення ОСОБА_2 за період з 01.03.2018 по 25.07.2020 включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити на користь ОСОБА_2 індексацію-різницю грошового забезпечення 4074,29 гривні в місяць у загальній сумі 117365,84 грн за період з 01.03.2018 по 25.07.2020 включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб, відповідно до пункту 2 «Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового начальницького складу», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 15.01.2004 №44.

В обґрунтування вимог зазначено, що 31 січня 2022 року відповідачем на виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року у справі №360/1261/21 виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення за періоди з 07.06.2017 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січень 2008 року у сумі 34337,01 грн із одночасним утриманням військового збору 1,5%, що підтверджується повідомленням про надходження коштів.

При цьому сума нарахованої індексації грошового забезпечення за лютий 2018 року склала 4258,75 грн.

Додатково для виконання рішення суду у частині виплати індексації грошового забезпечення за період 01.03.2018 по 25.07.2020 відповідно до абзаців четвертого-шостого пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 позивачем подано скаргу на Урядову гарячу лінію у відповідь на яку вищим штабом відповідача надано відповідь від 14.04.2023 року вих. №613/1251, в якій зазначено, що рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 30 червня 2021 року у справі №360/1261/21 виконано у повному обсязі 28.01.2022.

За період з 01.03.2018 по 25.07.2020 відповідачем виплачено тільки поточну індексацію грошового забезпечення у загальній сумі 3482,78 грн, яка склалась внаслідок перевищення порогу для проведення індексації в 103%.

Позивачем не оскаржується порядок розрахунку поточної індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 25.07.2020, яка склалась внаслідок перевищення порогу для проведення індексації в 103% у сумі 3482,78 грн.

Проте відповідачем в порушення абзаців 4, 6 пункту 5 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 року №1078 Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення не виплачено на користь позивача індексацію-різницю грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 25.07.2020 4074,29 грн в місяць на загальну суму 117365,84 грн, що підтверджується правовою позицією Верховного Суду у постановах від Верховного Суду у постановах від 23 березня 2023 року у справі №400/3826/21, від 06 квітня 2023 року у справі №420/11424/21, від 03 травня 2023 року у справі №160/10790/22, від 12 квітня 2023 року у справі №560/13302/21, від 20 квітня 2023 року у справі №320/8554/21.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

Ухвалою від 15 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), поновлено позивачу строк звернення до суду з позовом.

Відповідач надав відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення вимог з огляду на таке.

Позивач зарахований на службу у червні 2017 та отримував оклад в розмірі, визначеному в січні 2008 року в розмірі 530 грн.

Нарахування та виплата індексації здійснювалась з розрахунку різниці між

отриманим за місяць окладом та оклад + нарахована індексація з місяця зарахування

до списків частини відповідно до вимог постанови КМУ №1078 в редакції 15.12.2015.

Останнє підвищення розміру грошового забезпечення відбулось для

позивача у березні 2018 - 2730 грн після 530 грн за лютий 2018.

Редакція 15.12.2015 пункту 10-2 Порядку проведення індексації грошових доходів

населення не діє зворотньо у часі, тим більше не поширюється на період до

виникнення правовідносин з відповідачем, коли у позивача не було окладу - до

зарахування до списків військової частини.

Відповідно до вимог ст. 9 цього ж Закону України Про індексацію грошових доходів населення індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.

Таким чином, спір щодо розміру грошового забезпечення відсутній, а нарахування та виплата індексації грошового забезпечення позивачу проведена у відповідності до вимог чинного законодавства.

Також зазначено, що жодний нормативно-правовий акт не містить візначення терміну індексація-різниця спір щодо виплати якого розглядається судом.

Крім того, відповідач зазначає, що позивачем пропущено строк звернення до суду та позовная заява стосується вже вирішеного судом спору раніше між тими ж сторонами, з тих самих підстав, про той самий предмет, а тому підлягає поверненю без розгляду.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-76, 90 Кодексу адміністративного судочинства України, суд встановив таке.

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) з 08.06.2017 по 25.07.2020 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 .

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.07.2020 № 152 позивача, звільненого наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по особовому складу) від 01.06.2020 №104-РС у запас, виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення з 25.07.2020.

Рішенням Луганського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі № 360/1261/21, яке набрало законної сили 16.09.2021, позов Дяченка Олексія Володимировича в інтересах ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та стягнення індексації грошового забезпечення задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення за період з 30 січня 2017 року по 28 лютого 2018 року включно. Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_2 індексації грошового забезпечення за період з 01 березня 2018 року по 25 липня 2020 року включно з урахуванням абзаців четвертого-шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення». Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити ОСОБА_2 індексацію грошового забезпечення за період з 30 січня 2017 року по 28 лютого 2018 року включно із застосуванням базового місяця січень 2008 року, а за період з 01 березня 2018 року по 25 липня 2020 року включно з урахуванням абзаців четвертого-шостого пункту 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 «Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення». У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання рішення Луганського окружного адміністративного суду від 30.06.2021 у справі № 360/1261/21 відповідачем виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за період за періоди з 07.06.2017 по 28.02.2018 із застосуванням базового місяця січень 2008 року у сумі 34337,01 грн, із одночасним утриманням військового збору 1,5%.

Згідно з довідкою відповідача від 27.09.2023 №22/3134 про виплату індексації грошового забезпечення за період з червня 2017 року по липень 2020 року позивачу, починаючи з березня 2018 року виплачувалась поточна індексація із застосуванням базового місяця березень 2018 року: березень листопад 2018 року 0,00 грн, грудень 2018 року лютий 2019 року 71,08 грн, березень червень 2019 року 134,47 грн, липень листопад 2019 року 206,72 грн, грудень 2019 червень 2020 року 216,51 грн, липень 2020 року 197,09 грн, всього 3497,38 грн.

Вважаючи порушеним право на отримання індексаціїрізниці грошового забезпечення, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги і заперечення учасників справи, суд виходить з такого.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначено Законом України «Про індексацію грошових доходів населення», відповідно до статті 1 якого індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Статтею 6 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» передбачено, що у разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

У разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення регулюються Порядком проведення індексації грошових доходів населення, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі - Порядок № 1078) відповідно до пункту 1-1 якого обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з березня 2003 року - місяця опублікування Закону України Про внесення змін до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» від 06.02.2003 № 491 -IV.

У той же час, Порядок № 1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу «поточної» та «індексації-різниці».

Суми цих індексацій можуть нараховуватися і одночасно, і окремо одна від одної.

У разі виникнення спору щодо індексації грошових доходів, коло обставин, які є істотними для справи; факти, що підлягають встановленню; характер спірних правовідносин; матеріальний закон, який їх регулює, - залежать від виду індексації, з приводу якої існує спір.

Щодо поточної індексації, то право працівника на її отримання виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 1 січня 2016 року встановлений у розмірі 103 відсотка (абзац 2 пункту 1-1, абзац 6 пункту 5 Порядку №1078).

Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків (абзац 2, 5 пункт 4 Порядку № 1078).

Нарахування позивачу поточної індексації у період проходження ним служби з 01.03.2018 по 25.07.2020 не є спірним.

Щодо «фіксованої» суми індексації, то слід зазначити, що Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» і Порядок № 1078 такого поняття не містять.

Цей термін фігурував у Додатку 4 до Порядку № 1078 у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 13 червня 2012 року № 526, де були наведені приклади обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації.

Проте постановою Уряду № 1013 від 9 грудня 2015 року цей Додаток був викладений у новій редакції і з 1 грудня 2015 року у цьому Додатку, як і в цілому Порядку № 1078, поняття фіксованої суми індексації не вказується.

З 1 грудня 2015 року в абзацах 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку №1078 йде мова про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Абзаци 3, 4 пункту 5 Порядку № 1078 у редакціях, які застосовувалися з 1 грудня 2015 року до 1 квітня 2021 року, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме:

- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 3);

- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абзац 4).

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абзац 6 пункту 5 Порядку № 1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Системний аналіз пункту 1, абзаців 4, 6 пункту 5 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає суду підстави зробити висновок, що нарахування й виплата суми індексації-різниці мають щомісячний фіксований характер, гарантуються законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

З урахуванням того, що 1 березня 2018 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року №704, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила пунктів 5, 10-2 Порядку №1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 23 березня 2023 року у справі № 400/3826/21, від 29 березня 2023 року у справі № 380/5493/21, від 6 квітня 2023 року у справі № 420/11424/21, від 20 квітня 2023 року у справі № 320/8554/21, від 06 липня 2023 року у справі № 560/6682/22.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не нараховував і не виплачував позивачу індексацію - різницю у спірний період.

З огляду на абзац 4 пункту 5 Порядку № 1078 позивач (військовослужбовець) має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Отже, для вірного вирішення справи, необхідно підтвердити чи спростувати доводи позивача про те, що він має право на отримання щомісячної індексації-різниці за період з 01.03.2018 по 25.07.2020 і що це право порушив відповідач.

Верховний Суд у вищезазначених справах дійшов висновку, що для правильного застосування абзаців 3, 4, 5, 6 пункту 5 Порядку № 1078, то буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування суд повинен встановити:

- розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року (А);

- суму можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року (Б);

- чи перевищує розмір підвищення доходу (А) суму можливої індексації (Б).

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року (А) визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в лютому 2018 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078).

Як визначено частиною першою статті 244 та частиною четвертою статті 246 КАС України під час ухвалення рішення суд, серед іншого, вирішує, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин. У самому ж судовому рішенні суд зобов`язаний зазначити як ті норми права, які ним застосовані для вирішення спору й мотиви їх застосування, так і ті, які суд не застосував, з наведенням відповідних мотивів.

Означені питання є ключовими і в цій справі.

За загальними правилами законодавчої техніки, які мають значення не лише у нормотворчості, а й у правозастосовній діяльності, викладення нормативного акта має бути логічно побудовано так: від загального до часткового, від права до процедури, від правила до винятку, від постійного до тимчасового.

Тобто, юридична конструкція норм, які змістовно об`єднані між собою, має бути єдністю загального та конкретного, при цьому більш загальні повинні передувати конкретнішим. Норми права повинні перебувати у змістовному та функціональному зв`язку із їх наявними та передбачуваними конструкціями.

В будь-якому випадку кожна норма закону має трактуватися разом з іншими його нормами. Якщо два або більше нормативних положень тісно пов`язані між собою і обумовлюють одне одного, їх розміщують в одній статті у вигляді частин, які розвивають, уточнюють і конкретизують у логічно завершеному вигляді викладені в ній приписи. Цей варіант є оптимальним, якщо умови реалізації норми права мають спільні родові, але різні видові ознаки.

Важливим засобом праворозуміння є також мова законодавства самостійний функціональний різновид літературної мови з характерними лінгвостилістичними та структурно-жанровими ознаками, обумовленими специфікою правотворчої діяльності, її соціальним завданням і призначенням. Чіткість, ясність і зрозумілість мови закону - основна передумова його ефективного застосування. Однозначність і максимальна точність інформації у правових актах досягається за рахунок логічної послідовності викладення думки, її смислової завершеності, використання єдиних способів формулювання приписів, використання термінів з чітким та строго визначеним змістом, визначення слів та виразів в прямому і безпосередньому їхньому значеннях.

Державні стандарти щодо мови та термінології нормативних актів узагальнені у ДСТУ 1.5:2003 «Національна стандартизація. Правила побудови, викладення та вимоги до змісту нормативних документів» та ДСТУ 3966-2000 «Засади і правила розроблення стандартів на терміни та визначення понять». Пунктом 5.1.1 першого з них, зокрема, визначено: «текст стандарту повинен бути стислий, точний, «недвозначний» та логічно послідовний. Вимоги викладають, дотримуючись норм чинного українського правопису, використовуючи стиль ділового мовлення, придатний для службових документів. Треба користуватися усталеною лексикою, наявною в академічних словниках, уживаючи всі мовні засоби за своєю прямою призначеністю. Діалектизмів, засобів художньої літератури (образності, метафор тощо), новітніх іншомовних запозичень треба уникати».

Отже, для застосування порядку розрахунку розміру можливої індексація грошового забезпечення за конкретний місяць перд цим обов`язково необхідно встановити наявність підстав для такої індексації.

Для цього суд, на виконання положень частини першої, другої статті 7 КАС України, до спірних правовідносин застосовує абзац четвертий частини першої статті 1 (поріг індексації - величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення), частину першу статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», а також абзацу другого пункту 1-1 Порядку № 1078, з урахуванням показнику індексу споживчих цін, обчислених Держстатом України.

При цьому, обов`язковою умовою проведення індексації є положення абзацу п`ятого пункту 1-1 Порядку № 1078, згідно якого для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абзаці другому цього пункту (103% та більше).

Зміст вказаних норм свідчить про те, що індексація, в тому числі і можлива, може проводитися лише в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Тобто, коли величина індексу споживчих цін не перевищує поріг індексації, тобто є меншою розміру 103 відсотка, індексація не повинна проводитися взагалі.

Згідно офіційних даних Державної статистики України індекс споживчих цін у лютому 2018 році складав 100,9 %, у березні 101,1 %.

Таким чином, відповідно до положень абзацу четвертого частини першої статті 1, частини першу статті 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», а також абзацу другого пункту 1-1 Порядку № 1078, з урахуванням показнику індексу споживчих цін, обчислених Держстатом, за спірних правовідносин у позивача відсутні законодавчо визначені підстави для проведення індексації грошового забезпечення.

За встановлених в цій справі обставин та з урахуванням правового регулювання спірних правовідносин суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими, а тому у задоволенні позову слід відмовити повністю.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Щодо посилань відповідача на пропуск позивачем строку звернення до суду з даним позовом, суд зазначає, що ухвалою суду від 15.09.2023 визнано причини пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними та поновлено позивачу строк звернення до адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 у адміністративній справі № 360/639/23. Інших підстав, які б свідчили про неповажність причин пропуску позивачем такого строку, відповідачем не зазначено, а тому такі посилання відповідача суд вважає необгрунтованими.

За правилами статті 139 КАС України понесені позивачем витрати у вигляді судового збору за подання даного позову покладаються на позивача та відшкодуванню не підлягають.

Керуючись статтями 2, 8, 9, 19, 20, 32, 72, 77, 90, 94, 132, 139, 241-246, 250, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Дяченка Олексія Володимировича в інтересах ОСОБА_2 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення за період з 01.03.2018 по 25.07.2020 включно відповідно до приписів абзаців 4, 6 пункту 5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 №1078 протиправними та зобов`язання нарахувати та виплатити індексацію-різницю грошового забезпечення 4074,29 грн в місяць у загальній сумі 117365,84 грн за період з 01.03.2018 по 25.07.2020 включно - відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або справа розглянута в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Борзаниця