Справа № 360/1094/23
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

13 листопада 2023 року м. ДніпроСправа № 360/1094/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) клопотання Головного управління Національної поліції в Луганській області про залишення без розгляду позову адвоката Єрьоміної Вікторії Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

21 вересня 2023 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов адвоката Єрьоміної Вікторії Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області, в якому позивач з урахуванням уточнення від 16.10.2023, позивач просить:

визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції в Луганській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової доплати до грошового забезпечення за період з 01 вересня 2020 року по 01 грудня 2020 року, з 01 січня 2021 року по 01 липня 2021 року, з 01 серпня 2021 року по 01 вересня 2022 року, відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375;

зобов`язати Головне управління Національної поліції в Луганській області здійснити відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375 нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткової доплати до грошового забезпечення за період з 01 вересня 2020 року по 01 грудня 2020 року, з 01 січня 2021 року по 01 липня 2021 року, з 01 серпня 2021 року по 01 вересня 2022 року, у розмірі до 50% від грошового забезпечення, пропорційно відпрацьованому часу під час виконання службових обов`язків в умовах безпосереднього контакту з населенням.

В обґрунтування позову зазначено, що ОСОБА_1 проходив службу у Головному управлінні Національної поліції у Луганській області та відповідно до витягу з наказу №331о/с від 01.09.2022 позивача звільнено зі служби в поліції.

При цьому, відповідачем не в повному обсязі нараховано та виплачено додаткову доплату до грошового забезпечення, відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375 за період з 01 вересня 2020 року по 01 вересня 2022 року.

Позивач вважає таку бездіяльність відповідача протиправною, у зв`язку з чим звернувся до суду.

Ухвалою суду від 26.09.2023 позовну заяву адвоката Єрьоміної Вікторії Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, залишено без руху.

На виконання вищевказаної ухвали, представником позивача - адвокатом Єрьоміною В.А. 27.09.2023 на офіційну електронну адресу суду надіслано уточнену позовну заяву.

Ухвалою суду від 28.09.2023 уточнену позовну заяву адвоката Єрьоміної Вікторії Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, повернуто особі, яка її подала.

02.10.2023 представником позивача через підсистему «Електронний суд» надано уточнену позовну заяву.

Ухвалою суду від 09.10.2023 продовжено процесуальний строк на усунення недоліків позовної заяви адвоката Єрьоміної Вікторії Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвалою суду від 23.10.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Справу визначено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

06.11.2023 від представника відповідача надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, в обґрунтування якого зазначено таке.

Частиною 2 ст. 233 КЗпП України визначено, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

Законом України №2352-IX внесено зміни до статті 233 КЗпП України, а відтак змінено нормативне регулювання правовідносин, які виникли з питань щодо стягнення заробітної плати.

Таким чином, починаючи з 19.07.2022, у КЗпП України відсутня норма, яка передбачає право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати (грошового забезпечення), у разі порушення законодавства про оплату праці, без обмеження будь-яким строком.

Посилання позивача на рішення ЄСПЛ, Конституційного суду України, постанов Верховного Суду, не доводять поважність пропуску строку звернення до суду, так як відсутні фактичні обставини такого пропуску, а одного зазначення вказаних рішень (постанов) не є достатньою підставою визнання причин пропуску строку поважними. Позивач ігнорує питання чому саме останній не звернувся до суду у строк, визначений законодавством.

Зауважив, що в провадженні Луганського окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа № 360/2123/22 за позовною заявою від 21.12.2022 ОСОБА_1 до ГУНП в Луганській області про зобов`язання нарахувати та виплатити останньому грошову компенсацію за дні щорічної основної та додаткової оплачуваної відпусток за 2015 рік - 4 доби основної оплачуваної відпустки, за 2020 рік у кількості 15 діб додаткової оплачуваної відпустки; 2021 рік у кількості 30 діб основної оплачуваної відпуски та 15 діб додаткової оплачуваної відпустки, додаткової оплачуваної відпустки, як учаснику бойових дій за 2015, 2017, 2020, 2022 роки.

Тобто у грудні 2022 року позивач звернувся до суду з позовною заявою вважаючи, що з ним не було проведено остаточного розрахунку при звільненні. Крім того як у випадку подання позовної заяви по справі № 360/2123/22, так і по вказаній справі позивач користується послугами фахівця в галузі права - адвоката Єрьоміної В.А.

Усі в сукупності обставини, на думку відповідача, свідчать про те, що позивачем пропущений строк звернення до суду, а обґрунтованих причин такого пропуску представником позивача не наведено.

Згідно довідки УФЗБО від 27.10.2023 № 429/111/22-2023 з позивачем повний розрахунок при звільненні був здійснений 29.09.2022. Тобто, тримісячний строк звернення із позовною заявою до суду слід обчислювати з 30.09.2022 - 30.12.2022.

В свою чергу позивач звернувся до суду лише 21.09.2023, а отже, на думку відповідача, позивачем пропущено тримісячний строк звернення до суду встановлений законодавством.

На підставі вищенаведеного, відповідач просить суд залишити позовну заяву без розгляду.

Вирішуючи клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, надаючи правову оцінку викладеним в клопотанні обставинам, суд виходить з такого.

Вирішуючи клопотання про поновлення строку звернення до суду та про залишення позовної заяви без розгляду, суд виходить з такого.

Згідно із частиною першою статті 118 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок (частина перша статті 120 КАС України).

Відповідно до частини першої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами (частина перша).

Абзацом першим частини другої статті 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина друга).

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною п`ятою статті 122 КАС України визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Отже, КАС України передбачено можливість встановлення цим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 цього Кодексу.

Відповідно до правових висновків Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду, викладених у постановах від 27 квітня 2023 року у справі № 300/4201/22 та від 25 квітня 2023 року у справі № 380/15245/22, положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці. Положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 № 2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01.07.2022 № 2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:

«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

При цьому до вимог щодо заробітної плати, які виникли до 19 липня 2022 року, відповідно до правового висновку, наведеного у пунктах 29, 33 постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 27 квітня 2023 року у справі № 300/4201/22, а також у пунктах 21-22 постанови Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 січня 2023 року у справі № 460/17052/21, має бути застосована частина друга статті 233 КЗпП у редакції, чинній до 19 липня 2022 року.

Позивачем оскаржується бездіяльність відповідача з приводу не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової доплати до грошового забезпечення за період з 01 вересня 2020 року по 01 грудня 2020 року, з 01 січня 2021 року по 01 липня 2021 року, з 01 серпня 2021 року по 01 вересня 2022 року, відповідно до положень постанови Кабінету Міністрів України від 29.04.2020 №375, яка за своїм змістом є складовою грошового забезпечення (заробітної плати) позивача.

Отже позовні вимоги ОСОБА_1 за період з 01 вересня 2020 року по 18 липня 2022 року не обмежені будь-яким строком звернення до суду.

Що стосується періоду з 19 липня 2022 року по 01 вересня 2022 року, то в спірних правовідносинах законодавчо визначений тримісячний строк звернення до суду.

Водночас, згідно з пунктом 1 Глави ХІХ «Прикінцеві положення» КЗпП України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» встановлено з 12 березня на усій території України карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 р. № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Отже, оскільки дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), закінчилася тільки 30 червня 2023 року, перебіг встановленого статтею 233 КЗпП України тримісячного строку звернення до суду із позовними вимогами, які виникли починаючи з 19 липня 2022 року, розпочався з 01 липня 2023 року.

Позивач звернувся до суду 21 вересня 2023 року, тобто в межах тримісячного строку, а отже ним не порушено строк звернення до адміністративного суду.

Враховуючи вищевикладене, суд не вбачає підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Тому в задоволенні клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду слід відмовити.

Керуючись статтями 121, 122, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні клопотання Головного управління Національної поліції в Луганській області про залишення без розгляду позову адвоката Єрьоміної Вікторії Анатоліївни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Луганській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та не підлягає оскарженню окремо від рішення суду. Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя К.Є. Петросян