Справа № 200/5278/23
Суддя: Чекменьов Г.А.
Дата ухвалення: 2023-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2023 року Справа№200/5278/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі судді Чекменьова Г.А., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду через представника адвоката Трофімчука Віталія Вікторовича з позовом до Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», в якому просив:

визнати протиправними дії державного виконавця, що виразилася у відкритті виконавчого провадження № 67637599;

визнати протиправною та скасувати постанову від 24.11.2021 про відкриття виконавчого провадження, винесену заступником начальника Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шкляревською Я.В., з виконання виконавчого напису № 252747, виданого 30.06.2021 приватним нотаріусом КМНО Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в розмірі 22927,34 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що при здійсненні операції з банківською картою дізнався про накладений державним виконавцем арешт на грошові кошти. Згідно з даними Автоматизованої системи виконавчого провадження встановив про перебування у відповідача виконавчого провадження № 67637599, де він є боржником, а стягувачем ТОВ «Фінансова компанія управління активами».

Позивач зазначає, що жодним чином не був повідомлений про факт відкриття вказаного провадження та його підстави, відсутність договірних відносин з ТОВ «Фінансова компанія управління активами» та інших підстав для виникнення будь-якої заборгованості перед зазначеною установою. Окрім того з 1997 року постійно мешкає у місті Краматорськ, що підтверджується даними реєстрації паспорту громадянина України і не володіє майном, яке знаходиться в межах виконавчого округу міста Маріуполь.

Оскільки виконавчий документ був пред`явлений не за місцем виконання, Відповідач не перевірив інформацію щодо місця проживання боржника, на підставі пункту 10 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404, мав повернути його стягувачу без прийняття до виконання. З наведених підстав позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою від 26 вересня 2023 року відкрито провадження у справі в порядку статті 287 КАС України.

За приписами статті 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права. Основними засадами судочинства є, в тому числі, розумні строки розгляду справи судом. Статтею 6 Європейської конвенції з прав людини передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. За визначенням пункту 11 частини першої статті 4 КАС України розумний строк - найкоротший строк розгляду і вирішення адміністративної справи, достатній для надання своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту порушених прав, свобод та інтересів у публічно-правових відносинах.

Відповідно до наведених норм, справа розглянута впродовж розумного строку, необхідного для прийняття законного та обґрунтованого судового рішення, враховуючи обставини збройної агресії проти України.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, де зазначив, що вчинені ним дії відповідали приписам Закону України «Про виконавче провадження». Виконавче провадження № 67637599 відкрите 24.11.2021 на підставі заяви стягувача та виконавчого напису № 252747, виданого 30.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія управління активами" заборгованості у розмірі 22927,34 грн.

Право вибору місця відкриття виконавчого провадження належить стягувачу та згідно зі статтею 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець приймає до виконання виконавчі документи за місцем проживання, перебування боржника - фізичної особи, за місцезнаходженням боржника - юридичної особи або за місцезнаходженням майна боржника.

Адреса місця мешкання боржника: АДРЕСА_1 , вказана у виконавчому написі та у заяві стягувача про прийняття виконавчого документа до виконання, тобто, виконавчим документом встановлено, що місце проживання боржника знаходиться в межах виконавчого округу м. Маріуполя. На думку відповідача, ним було перевірено і встановлено, що зазначений виконавчий напис є виконавчим документом, стягнення за яким проводиться у порядку визначеному Законом України «Про виконавче провадження», та наголосив, що виконавець не вправі давати правову оцінку діям нотаріуса при вчиненні виконавчого напису.

Чинною редакцією Закону України «Про виконавче провадження» не передбачено проведення виконавчих дій спрямованих на перевірку наявності грошових коштів або майна до відкриття виконавчого провадження. Виконавець відкриває виконавче провадження на підставі заяви стягувана, в якій стягувач має право зазначити будь-які відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місце знаходження тощо).

Відсутність в АСВП сканованої заяви про відкриття виконавчого провадження та виконавчого напису не свідчить про те, що виконавець сам вигадав адресу боржника. Реєстраційні дані про боржника та стягувача вносяться до АСВП виключно на підставі виконавчого документа, який пред`являється на виконання стягувачем. З наведених підстав відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

Третя особа - ТОВ «Фінансова компанія управління активами» пояснення по суті позову не надала.

Представник позивача надав відповідь на відзив, де зазначив, що відповідач не спростував допустимими та належними доказами доводи позивача, що на момент ухвалення спірного рішення він мешкав за адресою: АДРЕСА_2 , просив задовольнити заявлені вимоги на підставі доводів позовної заяви.

Дослідивши матеріали справи та з`ясовуючи обставини спірних відносин, судом встановлено, що за інформацією, яка міститься у паспорті громадянина України НОМЕР_1 , зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є АДРЕСА_2 з 19.02.1997.

24.11.2021 заступником начальника Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67637599 на підставі виконавчого напису нотаріуса № 252747 виданого 30.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Фінансова компанія управління активами" заборгованості у розмірі 22927,34 грн. Адресою боржника зазначено: місто Маріуполь, вулиця Совхозна, 4.

Скановані копії ВП № 67637599 в автоматизованій систем виконавчого провадження відсутні в зв`язку з обставинами активних бойових дій на території міста Маріуполь із подальшою окупацією міста.

13.09.2023 представником позивача направлено до відповідача лист щодо зняття арешту з рахунку позивача в АТ КБ «Приватбанк» зі спеціальним режимом використання, оскільки він є зарплатним та не підлягає арешту.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що порядок і умови виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, регулюються Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі Закон № 1404-VІІІ).

Згідно з частиною першою статті 1 Закону № 1404-VIII, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За приписами пункту 3 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VІІІ, примусовому виконанню підлягають, зокрема, рішення на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Відповідно до частини 1 статті 8, частин 1, 5 статті 9 Закону України «Про виконавче провадження» реєстрація виконавчих документів, документів виконавчого провадження, фіксування виконавчих дій здійснюється в автоматизованій системі виконавчого провадження, порядок функціонування якої визначається Міністерством юстиції України.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу.

Відповідно до статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувача про примусове виконання рішення. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Разом з тим, п. 1 розділом ІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року № 512/5 зареєстровано в Міністерстві юстиції України 2 квітня 2012 року за № 489/20802 (далі - Інструкція № 512/5) визначено, що виконавець при здійсненні виконавчого провадження зобов`язаний використовувати всі надані йому права та повноваження, необхідні для забезпечення неупередженого, ефективного, своєчасного і повного виконання рішення.

Згідно п. 4 розділу ІІІ Інструкції № 512/5, виконавчий документ повертається без прийняття до виконання у випадках, передбачених частиною четвертою статті 4 Закону, про що орган державної виконавчої служби або приватний виконавець надсилає стягувачу повідомлення протягом трьох робочих днів з дня пред`явлення виконавчого документа.

Виконавчий документ повертається стягувачу, зокрема, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю (п. 10 ч. 4 ст. 4 Закону № 1404-VІІІ).

За приписами п. 5 розділу ІІІ Інструкції № 512/5, у разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Відповідно до п. 10 розділу ІІІ Інструкції № 512/5, місце виконання рішення визначається відповідно до вимог, встановлених статтею 24 Закону.

Аналіз зазначених правових норм дає підстави для висновку, що виконавець приймає до виконання виконавчі документи, місце виконання яких знаходиться у межах його виконавчого округу, в іншому випадку - виконавець зобов`язаний повернути виконавчий документ стягувачу. У свою чергу, місце виконання визначається, виходячи із місця проживання/перебування боржника або з місцезнаходження майна боржника.

Таких же правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 30.04.2020 року у справі № 580/3311/19, а також, відмовляючи у касаційному перегляді справи № 560/2783/20 з аналогічними обставинами.

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Стаття 29 Цивільного кодексу України встановлює, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Відповідно до статті 90 Цивільного кодексу України майном як особливим об`єктом вважаються окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки. Згідно із статтею 179 Цивільного кодексу України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки. При цьому, речі згідно із статтею 181 Цивільного кодексу України можуть бути нерухомими (права власності та інші речові права на які, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації) та рухомими. Майном згідно із статтями 191, 192, 193 Цивільного кодексу України також є підприємство як майновий комплекс, гроші, валютні цінності.

Крім цього, Верховний Суд у постанові від 15.07.2021 у справі № 380/9335/20 дійшов висновку, що законодавець, оперуючи поняттям «місце проживання особи», передбачає, що таке місце проживання має бути особою зареєстровано і суб`єкти владних повноважень зобов`язані враховувати таку інформацію при здійсненні ними владно-управлінських функцій. Відсутність прямого обов`язку державного виконавця перевіряти адресу проживання боржника не спростовує необхідності дотримання ним принципів верховенства права; законності; незалежності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; диспозитивності; гласності та відкритості виконавчого провадження та його фіксування технічними засобами; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями, які визначені частиною першою статті 4 Закону України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів» та кореспондуються з положеннями частини другої статті 2 КАС України, на відповідність яким суд перевіряє рішення, дії чи бездіяльність суб`єктів владних повноважень.

В іншому випадку, не з`ясування адреси проживання боржника може мати наслідком порушення прав боржника, що виражатиметься у штучному створенні перешкод для вчинення боржником дій, зазначених у статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» (ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій тощо).

Верховний Суд наголошує, що відсутність прямої вказівки в Законі України «Про виконавче провадження» на обов`язок виконавця перевіряти місце проживання боржника не повинна слугувати інструментом ймовірних порушень прав боржника з боку виконавця - суб`єкта владних повноважень. Верховний Суд уважає за необхідне також звернути увагу на положення пункту 10 частини четвертої статті 4 Закону № 1404-VIIІ, відповідно до якої виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

Виходячи із системного аналізу цієї норми в сукупності з іншими положеннями Закону №1404-VII, Верховний Суд констатує, що надання триденного терміну для вирішення питання щодо повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання спрямоване саме на необхідність перевірки органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем, зокрема і відповідності зареєстрованого місця проживання боржника - фізичної особи адресі боржника, вказаної у виконавчому документі, і належності такого зареєстрованого місця проживання виконавчому округу, на який поширюються повноваження приватного виконавця.

Отже саме лише зазначення місця проживання, яке не має жодного взаємозв`язку з особою боржника, не може вважатися достатньою підставою для прийняття виконавчого документа державним виконавцем. За встановлених обставин у цій справі визначення місця виконання виконавчого документа щодо позивача (як фізичної особи-боржника) має відбуватися за зареєстрованим місцем проживання боржника. Будь-яка інша адреса місця проживання чи відомості про місце перебування особи-боржника можуть слугувати додатковою інформацією і сприяти примусовому виконанню рішення, але не використовуватися як юридичний факт, з яким Закон № 1404-VIII пов`язує місце виконання рішення.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Згідно з матеріалами справи позивач з 1997 року зареєстрований та мешкає у місті Краматорськ. Доказів наявності відомостей, яке саме майно, грошові кошти позивача знаходиться на території м. Маріуполя, адреси місцезнаходження такого майна відповідачем не надано.

Таким чином, приймаючи постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 67637599, виконавець Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції не мав підстави вважати, що місцезнаходження позивача чи належного йому майно є територія міста Маріуполя.

Вказані обставини свідчать про те, що виконавче провадження № 67637599 щодо позивача відповідачем відкрито з порушенням статей 2 та 4 Закону №1404-VIII.

За приписами частини 2 статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій.

Оскільки судом не встановлено певних дій відповідача, які б мали самостійні правові наслідки щодо порушення прав, свобод чи інтересів позивача, належним способом захисту порушеного права є скасування протиправного рішення відповідача.

Відповідно до частини 1 статі 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі. Тому сплачений позивачем судовий збір у розмірі 858,88 грн підлягає стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 2, 139, 241-246, 255, 287, 295-297 КАС України, суд

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (проспект Володимира Івасюка, 21/38, а/с 108, місто Київ, 04210, ), третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (вул. Стельмаха, 9а, офіс 203, м. Ірпінь, Київська область, 01032, ), про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову від 24.11.2021 про відкриття виконавчого провадження № 67637599, винесену заступником начальника Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Шкляревською Я.В., з виконання виконавчого напису № 252747, виданого 30.06.2021 приватним нотаріусом КМНО Остапенко Є.М. про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Фінансова компанія управління активами» заборгованості в розмірі 22927,34 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Кальміуського відділу державної виконавчої служби у місті Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (проспект Володимира Івасюка, 21/38, а/с 108, місто Київ, 04210, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в сумі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн 88 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення виготовлений та підписаний в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Г.А. Чекменьов