Справа № 560/11792/23
Суддя: Фелонюк Д.Л.
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

13 листопада 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Фелонюк Д.Л. розглянув адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області , Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 26.05.2023 № 14 щодо відмови у призначені позивачу пенсії за вислугу років;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити позивачу з 18.05.2023 пенсію за вислугу років відповідно до частини 4 статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачу протиправно відмовлено у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до частини 4 статті 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV).

До суду надійшов відзив, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області просить відмовити у задоволенні позовної заяви. Зазначає, що позивачу правомірно відмовлено в призначенні пенсії.

До суду надійшов відзив, в якому Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області просить відмовити в задоволенні позову. Зазначає, що відсутні підстави для зарахування до спеціального стажу періоду роботи з 24.01.1998 по 31.10.2022 в естрадно-цирковій студії "Романтика". Звертає увагу на те, що трудова книжка НОМЕР_1 заповнена 13.02.2001, тобто, у строк понад три роки після видачі наказу про прийняття позивача на роботу 24.01.1998, що суперечить Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція №58). Вважає, що зарахування періоду роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, в тому числі за вислугу років, призначення та виплата пенсії відноситься виключно до функцій органів Пенсійного фонду України.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 05.07.2023 відкрито провадження в цій справі та вирішено її розглянути за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 13.11.2023 у задоволенні клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про розгляд справи з викликом (повідомленням) сторін відмовлено.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Позивач, ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з заявою від 18.05.2023 щодо призначення пенсії за вислугу років відповідно до частини 4 статті 114 Закону №1058-IV.

Згідно з відомостями трудової книжки НОМЕР_1 позивач з 24.01.1998 (прийнятий на роботу артистом цирку по спеціальності "Повітряна гімнастика") по 31.10.2022 (звільнений за власним бажання) працював в приватній естрадно-цирковій студії " Романтика ".

За змістом довідки приватної естрадно-циркової студії "Романтика" від 18.05.2023 №4 позивач в період з 24.01.1998 по 31.10.2022 дійсно працював за спеціальністю "Повітряна гімнастика" в приватній естрадно-цирковій студії "Романтика" та виконував номери жанрів циркового мистецтва, що дають право на призначення пенсії за вислугу років незалежно від віку. За статутом приватна естрадно-циркова студія " Романтика " належить до концертних організацій.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 26.05.2023 №14 позивачу відмовлено в призначенні пенсії. Зазначено, що вік позивача - 39 років; спеціальний стаж - 00 років 00 місяців 00 днів; страховий стаж - 10 років 04 місяці 10 днів; не працює 01.11.2022. За доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди. Довідка №4 від 18.05.2023 видана Приватною естрадно-цирковою студією "Романтика" потребує перевірки, оскільки відсутня інформація про перебування у відпустках по догляду за дитиною до 3-х років та у відпустках без збереження заробітної плати. Повідомлено, що нарахування заробітної плати та сплата страхових внесків згідно даних індивідуальних відомостей за формою ОК-5 починається з 2005 року, з травня 2019 року нарахування допомоги від Управління соціального захисту населення (інформація про вид допомоги відсутня), також відсутня інформація в РЗО по даним спецстажу.

Позивач, вважаючи порушеними його права, звернувся з позовом до суду.

IV. ЗАКОНОДАВСТВО ТА ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до частини 4 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за вислугу років мають артисти театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів за наявності стажу творчої діяльності від 20 до 35 років за переліком та у порядку, що затверджуються Кабінетом Міністрів України. Пенсія за вислугу років призначається та виплачується при звільненні з роботи, яка дає право на таку пенсію.

Зі змісту наведених норм слідує, що пенсії за вислугу років на підставі частини 4 статті 114 Закону №1058-IV призначаються незалежно від віку за наявності двох умов: наявності стажу творчої діяльності від 20 до 35 років; звільнення з роботи.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.10.1992 №583 затверджено Перелік посад артистів театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, які мають право на пенсію за вислугу років незалежно від віку (назва Переліку із змінами, внесеними згідно з постановами Кабінету Міністрів України від 06.04.2016 №265, від 14.03.2018 №16) (далі - Перелік №583)

Згідно з пунктом 1 Переліку №583 право на пенсію за вислугу років мають за наявності стажу творчої діяльності на посадах, передбачених у цьому пункті, не менше 20 років: артисти цирків і концертних організацій: гімнасти, мотовелофігуристи, еквілібристи, балансери, акробати, наїзники, дресирувальники диких звірів, борці, клоуни (коверні), які виконують номери жанрів циркового мистецтва, що дають право на пенсію за вислугу років, силові жонглери, ліліпути - артисти всіх найменувань.

Відповідно до статті 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктом 1 Порядку №637 визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Зі змісту наведених норм слідує, що положення Порядку №637 щодо підтвердження стажу роботи, який є спеціальним по відношенню до Закону України "Про пенсійне забезпечення", мають бути застосовані лише у чітко визначених та вичерпних випадках, а саме: за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Разом з тим, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як встановив суд, відомостями трудової книжки НОМЕР_1 підтверджено стаж в період з 24.01.1998 по 31.10.2022, який дає право на пенсію за вислугу років.

Щодо доводів відповідача про не зарахування періоду з 24.01.1998 по 31.10.2022 до спеціального стажу у зв`язку з відсутністю відомостей про перебування позивача у відпустках по догляду за дитиною до 3-х років та у відпустках без збереження заробітної плати, суд вважає їх безпідставними з врахуванням наступного.

Відповідно до пункту 8 частини 1 статті 11 Закону №1058-IV загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають особи, які доглядають за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відповідно до закону отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та/або при народженні дитини, при усиновленні дитини.

Згідно з частиною 3 статті 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується тимчасова непрацездатність, що почалася у період роботи (пункт е) та час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку (пункт ж).

Водночас, за змістом статті 181 Кодексу законів про працю України відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустка без збереження заробітної плати (частини 3 та 6 статті 179 цього Кодексу) зараховуються як до загального, так і до безперервного стажу роботи і до стажу роботи за спеціальністю.

Таким чином, до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років, зараховується час догляду працюючої особи за дитиною до досягнення нею 3-річного віку та відпустка без збереження заробітної плати.

Отже, відповідач безпідставно не зарахував період з 24.01.1998 по 31.10.2022 до спеціального стажу позивача, що дає право на пенсію за вислугу років.

Разом з тим, позивач не заявляє позовних вимог щодо зарахування періоду з 24.01.1998 по 31.10.2022 до спеціального стажу.

Посилання відповідача на дату заповнення трудової книжки, суд вважає безпідставними. В Інструкції №58 чітко визначено порядок організації ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок працівників, а також встановлено відповідальність за порушення такого порядку. Всі записи, які мають відношення до трудової діяльності працівника та вносяться до трудової книжки, можуть бути внесені вичерпним колом осіб. Позивач, як особа на яку не покладено обов`язку щодо організації ведення обліку, зберігання і видачі трудових книжок, не може нести відповідальність за неправильність, неточність або неповноту внесених до його трудової книжки відомостей, а тому, неправильне заповнення трудової книжки не може бути підставою для прийняття органом Пенсійного фонду України рішення про відмову у призначенні пенсії та не зарахування періоду до спеціального стажу, результатом чого стало обмеження належного соціального захисту громадянина.

Згідно з частиною 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З огляду на наведені обставини, суд вважає, що слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 період з 24.01.1998 по 31.10.2022.

Спеціальний стаж позивача склав понад 20 років. Також на час звернення за призначенням пенсії позивач був звільнений з роботи. Тобто на час звернення позивача за призначенням пенсії були наявні всі умови для її призначення відповідно до частини 4 статті 114 Закону №1058-IV.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 26.05.2023 №14 та наявність підстав для його скасування.

Суд також зазначає, що належним способом захисту прав позивача є зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити, здійснити нарахування й виплату йому пенсії за вислугу років згідно з частиною 4 статті 114 Закону №1058-ІV.

Відповідно до підпункту 1 частини 1 статті 45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією.

Оскільки позивач звернувся з заявою 18.05.2023 та, як встановив суд, на час звернення позивач відповідав визначеним законодавством вимогам, то пенсія йому має бути призначена з 18.05.2023.

Щодо доводів відповідача про те, позовна вимога зобов`язального характеру є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача та виходить за межі завдань адміністративного судочинства, суд зазначає наступне.

На законодавчому рівні поняття "дискреційні повноваження" суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення. Водночас, повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У справі, що розглядається, повноваження пенсійного органу щодо призначення пенсії визначені Законом №1058-ІV.

Умови, за яких пенсійний орган відмовляє у призначенні пенсії, визначені законом. Якщо такі умови відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію. Повноваження пенсійного органу та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу, за умови звернення особи з усіма необхідними для призначення пенсії документами, - призначити пенсію. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями. Тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Інші доводи та заперечення сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Слід зазначити, що згідно з пунктом 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Серявін та інші проти України" від 10.02.2010, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 09.12.1994).

За нормами частин 1 та 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач сплатив судовий збір у розмірі 1073,60 грн, а тому, ці витрати слід стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яким фактично відмовлено позивачу в призначенні пенсії за вислугу років згідно з Законом №1058-ІV. Інші докази документально підтверджених судових витрат, понесених позивачем, у матеріалах справи відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 26.05.2023 №14.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області зарахувати до спеціального стажу ОСОБА_1 період з 24.01.1998 по 31.10.2022.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області призначити, здійснити нарахування й виплату ОСОБА_1 пенсії за вислугу років згідно з частиною 4 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 18.05.2023.

Стягнути на користь ОСОБА_1 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп. судового збору за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 )
Відповідачі:Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна 83, м. Одеса, Одеська область, 65012 , код ЄДРПОУ - 20987385) Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Гната Чекірди 10, м. Хмельницький, Хмельницька область, 29000 , код ЄДРПОУ - 21318350)

Головуючий суддя Д.Л. Фелонюк