Справа № 460/22454/23
Суддя: С.А. Борискін
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про залишення позовної заяви без розгляду
Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Борискіна С.А. розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом
доВідділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції
про визнання протиправними та скасування рішень,
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Вiддiлу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, в якому просив:
-визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Вiдділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Коженова С.С. від 02.05.2023 про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні №57856438;
- визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Вiдділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Коженова С.С. від 03.05.2023 про відкриття виконавчого провадження №71715920.
Розгляд справи по суті призначено у відкритому судовому засіданні на 24.10.2023 на 09:30 год. з викликом сторін.
24.10.2023 розгляд справи відкладено до 25.10.2023 до 09:30 год.
У судове засідання, призначене на 25.10.2023, прибули представник позивача та представник відповідача.
В ході судового розгляду судом поставлено на обговорення питання щодо можливості залишення позовної заяви без розгляду, з огляду на пропуск строку звернення до суду.
Представник позивача проти залишення позовної заяви без розгляду заперечувала, зазначаючи, що строк звернення до суду було дотримано.
Представник відповідача вважала за доцільне залишити позов без розгляду, враховуючи пропуск 10-денного строку звернення до суду.
Ухвалою суду від 25.10.2023 позов залишено без руху відповідно до ч.13 ст.171 КАС України та запропоновано позивачеві усунути недоліки позовної заяви шляхом подання до суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із зазначенням підстав для його поновлення, а також доказів поважності причин його пропуску.
На виконання вимог ухвали суду, 30.10.2023 через систему "Електронний суд" представник позивача подала клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду. Обґрунтовуючи подане клопотання зазначала, що ОСОБА_1 оскаржує дії державного виконавця в частині відкриття виконавчого провадження по стягненню збору з нього як боржника за виконавчим листом №569/2148/16-ц. Про існування як самого провадження, так і про зміст документів, що в ньому містяться, позивачу стало відомо лише після ознайомлення з його матеріалами, що було здійснено у вересні 2023 року. При цьому представник позивача ставила під сумнів обставину того, що оспорювана постанова щодо відкриття виконавчого провадження була отримана ОСОБА_1 15.05.2023, оскільки в період з 13.05.2023 по 23.05.2023 ОСОБА_1 знаходився закордоном та ніяким чином фізично не між отримати вказаний лист. На підтвердження даного долучено копію закордонного паспорту ОСОБА_1 . За наведеного, сторона позивача просила поновити пропущений строк звернення до суду.
Дослідивши подане клопотання, а також наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов до наступних висновків.
Порядок здійснення судочинства в адміністративних судах визначає КАС України, частиною 1 статті 5 якого встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
Частиною 1 статті 118 КАС України визначено, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом. Процесуальні строки визначаються днями, місяцями і роками, а також можуть визначатися вказівкою на подію, яка повинна неминуче настати.
Відповідно до ч.1, ч.2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Згідно із ч.3 ст.122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби визначені статтею 287 КАС України.
Так, за правилами п.1 ч.2 ст.287 КАС України позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.
Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття "дізнався" та "повинен був дізнатись".
Так, під поняттям "дізнався" необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів. Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).
У межах спірних правовідносин позивач просить визнати протиправними та скасувати постанови державного виконавця від 02.05.2023 (виконавче провадження №57856438) та від 03.05.2023 (виконавче провадження №71715920).
За змістом позовної заяви та доданих до неї документів, боржник із вказаним постановами ознайомився лише 14.09.2023.
Разом з тим, з долучених відповідачем доказів судом встановлено, що 02.05.2023 ОСОБА_1 ознайомився із матеріалами виконавчого провадження №57856438, а також отримав копію оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору від 02.05.2023, про що свідчить підпис позивача в матеріалах такого виконавчого провадження.
Отже, строк звернення до суду з вимогами про оскарження постанови про стягнення виконавчого збору від 02.05.2023 пропущено без поважних на те причин.
У поданому клопотанні про поновлення пропущеного строку звернення до суду представник позивача жодним чином не спростовувала вказаних обставин, як і не зазначала підстав для поновлення строку звернення до суду щодо оскарження постанови державного виконавця від 02.05.2023 (виконавче провадження №57856438), а також не надала доказів поважності причин його пропуску.
Щодо строку оскарження постанови про відкриття виконавчого провадження №71715920 від 03.05.2023, то суд зазначає таке.
Згідно із ч.1 ст.15 Закону "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ) сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.
Положеннями ст.18 Закону № 1404-VІІІ визначено, зокрема, те, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.
Частиною 1 статті 19 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.
Відповідно до абз.1, 3 ч.1 ст.28 Закону № 1404-VІІІ копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
Враховуючи вказані положення законодавства, учасник виконавчого провадження обґрунтовано покладається на отримання протягом розумного строку відповідних документів (відомостей) від виконавця, однак таке очікування не може бути надто тривалим.
У випадку неотримання відповідних документів (відомостей) протягом тривалого часу та невжиття відповідних заходів учасником виконавчого провадження, спрямованих на таке отримання, застосуванню підлягає презумпція обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні.
Як вже було зазначено судом, чинне процесуальне законодавство початок перебігу строку звернення до суду визначає альтернативно - це день, коли особа або дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Тому при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що через певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є необхідним змінити спосіб захисту на той, яким вона раніше скористатися не бажала.
Частиною 2 статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. На цьому ж наголошено і у частині першій статті 45 цього Кодексу, якою передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.
Отже, наведені правові норми КАС України конкретизують характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду.
З наявного у матеріалах справи Списку згрупованих поштових відправлень (рекомендованих листів) за період з 01.05.2023 по 31.05.2023 Вiдділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції судом встановлено, що постанова про відкриття виконавчого провадження №71715920 від 03.05.2023 надіслана ОСОБА_1 05.05.2023 рекомендованим поштовим відправленням за адресою, зазначеною у виконавчому документі: АДРЕСА_1 .
Даний позов до суду подано 25.09.2023, тобто з порушенням 10-денного строку звернення до суду, визначеного ст.287 КАС України.
Суд враховує, що згідно із відмітками у закордонному паспорті позивача у період з 13.05.2023 по 23.05.2023 останній перебував поза межами України.
Згідно з п.81 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270, рекомендовані поштові відправлення (крім рекомендованих листів з позначкою "Судова повістка"), повідомлення про вручення поштових відправлень, поштових переказів, адресовані фізичним особам, під час доставки за зазначеною адресою або під час видачі в об`єкті поштового зв`язку вручаються адресату (одержувачу), а в разі його відсутності - будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з ним.
Можливість отримання рекомендованого поштового відправлення будь-ким з повнолітніх членів сім`ї, який проживає разом з позивачем, за його відсутності, не є спірною у справі.
Поряд з цим, суд наголошує, що за вимогами ст.28 Закону № 1404-VІІІ боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
В будь-якому випадку, суду не надано доказів, які б підтверджували неможливість звернення до суду позивача після його повернення в Україну, зокрема, враховуючи, що договір про надання правової допомоги ОСОБА_1 в Рівненському окружному адміністративному суді адвокатом Мельник Іриною Анатоліївною укладено ще 26.07.2023, яким, як видно з ордеру на надання правничої (правової) допомоги, повноваження адвоката не обмежуються.
При цьому, виконавчим документом у виконавчому провадженні №71715920 є постанова №57856438 про стягнення виконавчого збору від 02.05.2023, з якою позивач був ознайомлений ще в травні 2023 року, як і ознайомлений з своїми правами та обов`язками, що підтверджено Актом державного виконавця від 02.05.2023.
Тому, на переконання суду, подальше ознайомлення сторони позивача у вересні 2023 року з матеріалами виконавчого провадження №71715920 й отримання копії оскаржуваної постанови не змінює моменту, з якого позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли він почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується та не змінює початок перебігу строку звернення до адміністративного суду.
Слід зазначити, що намір захистити у судовому порядку порушені права має реалізовуватись у чіткій відповідності до вимог процесуального закону і має бути наслідком добросовісних дій позивача, без штучного намагання продовжити вже пропущений строк звернення до суду.
Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, при цьому такі обставини повинні бути підтверджені належним чином.
Проте, позивач, пропустивши строк звернення до суду, не наводить жодних причин пропуску строку звернення до суду, які були об`єктивно непереборними, не залежали від його волевиявлення чи пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.
Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України.
Згідно з ч.3 ст.123 КАС України якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Відповідно до п.8 ч.1 ст.240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.
Згідно з ч.15 ст.171 КАС України, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява залишається без розгляду.
З огляду на те, що позовна заява ОСОБА_1 подана до суду з пропуском встановленого законом процесуального строку на звернення до суду без поважних на те причин, суд дійшов висновку, що позовну заяву слід залишити без розгляду.
Питання про залишення позовної заяви без розгляду вирішується судом з урахуванням часу перебування головуючого судді у справі у відпустці, а також часу його тимчасової непрацездатності.
Керуючись статтями 123, 171, 240, 241, 248, 256, 294, 295 КАС України, суд
У Х В А Л И В :
Позовну заяву залишити без розгляду.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст ухвали складений 13 листопада 2023 року

Суддя С.А. Борискін