Справа № 620/12484/23
Суддя: Дар'я ВИНОГРАДОВА
Дата ухвалення: 2023-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2023 року м. Чернігів Справа № 620/12484/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої судді Виноградової Д.О.,

за участі секретаря Коропець І.І.,

представника позивача Лисенко О.М.,

представника відповідача Ананко Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "СП"Агродім." до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення,

У С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «СП «Агродім.» (далі Товариство, позивач) звернулось до суду з позовною заявою до Головного управління ДПС у Чернігівській області, яке з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог просить суд визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.05.2023 №5673/Ж10/25-01-07-00 форми «В4» в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 24 949 657,00 грн, а саме:

щодо завищення суми податкового кредиту на загальну суму ПДВ 19 997 661,00 грн, яку сформовано за рахунок послуг по обробітку землі під сільськогосподарські культури, які отримано від контрагента ТОВ «СП «Агродім» () на підставі договору надання послуг від 21.02.2022 №21/02/22-НЗ;

щодо завищення суми податкового кредиту на загальну суму ПДВ 18 513 36,00 грн, яку сформовано за рахунок послуг по утриманню ВРХ, які отримано від контрагента ТОВ «СП «Агродім» () на підставі договору від 16.07.2021 №16/07/21-ПВРХ;

щодо донарахування податкових зобов`язань з ПДВ на послуги елеватора на загальну суму 188 993,00 грн;

щодо завищення податкового кредиту по послугах елеватора, наданих ТОВ «СП «Агродім» () на суму 2 911 667,00 грн (у тому числі 15 287,00 грн за жовтень 2022 року та 2 896 380,00 грн за січень 2023 року).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що висновки, викладені у акті перевірки, на підставі якого винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення, є безпідставними, та такими, що не відповідають нормам чинного законодавства України та фактичним обставинам справи. Надані Товариством до перевірки первинні документи бухгалтерського та податкового обліку повністю підтверджують фактичне здійснення господарських операцій між товариством та його контрагентами. Натомість податковим органом дослідження документів здійснювалось вибірковим методом, що призвело до неврахування всіх необхідних.

Отже, за вказаних обставин, позивач вважає спірне податкове повідомлення-рішення не обґрунтованими, протиправними та такими, що підлягає скасуванню.

У встановлений ухвалою про відкриття провадження строк, відповідач надав відзив на позов, у якому із вимогами Товариства не погоджується, просить в їх задоволенні відмовити в повному обсязі з огляду на те, що під час проведення перевірки позивачем не надано жодних підтверджуючих документів, звітів про виконання робіт, які б підтверджували фактичне виконання робіт, зокрема обсяги виконання, час виконання, які саме послуги були надані, яка кількість працівників була залучена до виконання вищезазначених послуг, безпосереднє місце надання послуг. Дані порушення призвело до завищення суми податкового кредиту.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 28.08.2023 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представників сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд враховує таке.

Працівниками Головного управління ДПС у Чернігівській області проведена документальна позапланова виїзна перевірка ТОВ «СП «Агродім.» щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за січень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету.

Так, перевіркою встановлено такі порушення платником податків:

1.абзац б пункту 200.4, пунктів 200.7, 200.8, 200.9 статті 200 ПКУ, розділу ІІІ, розділу V Порядку заповнення і подання податкової звітності з податку на додану вартість, затвердженим наказом Міністерства фінансів України від 28.01.2016 № 21, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.01.2016 за №159/28289 зі змінами і доповненнями відмовлено у відшкодуванні заявленої до бюджетного відшкодування суми податку на додану вартість на поточний рахунок на загальну суму 173918 грн;

2.п. 44.1 ст. 44, п. 185.1 ст. 185, п. 188.1 ст. 188, п. 198.1, п. 198.3, п. 198.5, п. 198.6 ст. 198, п. 200.1, п. 200.4 ст. 200, п. 201.1 ст. 201 Податкового кодексу України , завищено від`ємне значення ПДВ, що зараховується до складу наступного звітного періоду (рядок 21 декларації) за січень 2023 року на загальну суму ПДВ 24 964 623 грн.

За наслідками проведеної перевірки Головним управлінням ДПС в Чернігівській області складено акт перевірки №4067/ж5/25-01-07-03 від 20.04.2022, на підставі якого 18.01.2023 було прийняте податкове повідомлення-рішення від 29.05.2023 №5673/Ж10/25-01-07-00, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на суму 24 949 657,00 грн. (а.с. 23-57, 21).

Позивачем подано до Головного управління ДПС у Чернігівській області заперечення на акт перевірки, які залишені без задоволення та скаргу на податкове повідомлення-рішення, яка також залишена без задоволення, а спірне податкове повідомлення рішення без змін.

Не погоджуючись із податковим повідомленням-рішенням ТОВ СП «Агродім.» звернулось до суду за захистом своїх прав за законних інтересів.

Даючи правову оцінку обставинам вказаної справи, суд застосовує джерела правового регулювання у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, та зважає на таке.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 Податкового кодексу України (далі ПК України) контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України визначено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Відповідно до підпункту 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої, зокрема, є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Документальна позапланова перевірка не передбачається у плані роботи контролюючого органу і проводиться за наявності хоча б однієї з підстав, визначених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 78.8 статті 78 ПК України порядок оформлення результатів документальної позапланової перевірки встановлено статтею 86 цього Кодексу.

Так, відповідно до пункту 86.1 статті 86 ПК України результати перевірок (крім камеральних та електронних перевірок) оформлюються у формі акта або довідки, які підписуються посадовими особами контролюючого органу та платниками податків або їх законними представниками (у разі наявності). У разі встановлення під час перевірки порушень складається акт.

Податкове повідомлення-рішення приймається керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу на підставі висновку комісії контролюючого органу з питань розгляду заперечень протягом п`яти робочих днів, наступних за днем прийняття такого висновку комісією і надання (надсилання) письмової відповіді платнику податків, у порядку, визначеному підпунктом 86.7.1 цього пункту (підпункт 86.7.5 пункту 86.7 статті 86 ПК України).

Податкове повідомлення-рішення приймається в порядку, передбаченому статтею 58 цього Кодексу, керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу протягом п`ятнадцяти робочих днів з дня, наступного за днем вручення платнику податків, його представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції, акта перевірки, та надсилається (вручається) платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу (пункт 86.8 статті 86 ПК України).

Згідно з підпунктами14.1.181, 14.1.191 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - це сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених документами, що визначені абзацом першим цього пункту.

Пунктом 185.1 статті 185 ПК України передбачено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з: а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу у володіння та користування лізингоодержувачу/орендарю; б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; в) ввезення товарів на митну територію України; г) вивезення товарів за межі митної території України; е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Відповідно до положень статті 198 ПК України до податкового кредиту, серед інших, відносяться суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів та послуг в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України (пункт 198.1).

Податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду (пункт 198.3).

Згідно із п. 198.5 ст. 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися:

а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України;

б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу);

в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів;

г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

У разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи в подальшому починають використовуватися в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності, у тому числі переведення невиробничих необоротних активів до складу виробничих необоротних активів, платник податку може зменшити суму податкових зобов`язань, що були нараховані відповідно до цього пункту, на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, зазначеної в абзаці першому цього пункту, зареєстрованого в Єдиному реєстрі податкових накладних.

З метою застосування цього пункту податкові зобов`язання визначаються по товарах/послугах, необоротних активах:

придбаних для використання в неоподатковуваних операціях - на дату їх придбання;

придбаних для використання в оподатковуваних операціях, які починають використовуватися в неоподатковуваних операціях, - на дату початку їх фактичного використання, визначену в первинних документах, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

У разі якщо на момент перевірки платника податку контролюючим органом в акті вибіркової (часткової) інвентаризації, проведеної платником податку на вимогу такого органу, виявлено нестачу придбаних таким платником товарів (крім випадку, якщо така нестача обумовлена знищенням внаслідок дії обставин непереборної сили, що підтверджується відповідно до законодавства), для цілей розділу V цього Кодексу такі товари вважаються використаними платником податку в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку.

Не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку контролюючим органом суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними у абзаці першому цього пункту документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Податкові накладні, отримані з Єдиного реєстру податкових накладних, є для отримувача товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту (пункт 198.6).

Згідно з пунктом 200.1 статті 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.

Пунктом 200.4 статті 200 ПК України передбачено, що при від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з пунктом 200.1 цієї статті, така сума:

а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу -

б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.

Відповідно до п. 200.7 ст. 200 ПК України платник податку, який має право на отримання бюджетного відшкодування та прийняв рішення про повернення суми бюджетного відшкодування, подає відповідному контролюючому органу податкову декларацію та заяву про повернення суми бюджетного відшкодування, яка відображається у податковій декларації.

Формування Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування здійснюється на підставі баз даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує податкову політику, та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів.

До такого Реєстру вносяться такі дані:

1) найменування платника податку та його індивідуальний податковий номер;

2) дата подання заяви про повернення суми бюджетного відшкодування на рахунок платника у банку/небанківському надавачу платіжних послуг, поданої у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання);

3) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зазначена у кожній заяві, поданій у складі податкової декларації або уточнюючого розрахунку (в разі їх подання), у тому числі окремо, яка підлягає перерахуванню на рахунок платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг та/або в рахунок сплати грошових зобов`язань, та/або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

4) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, зменшена на суму податкового боргу;

5) реквізити рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг для перерахування бюджетного відшкодування;

6) реквізити бюджетних рахунків для перерахування у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;

7) реквізити бюджетного рахунка, з якого здійснюється бюджетне відшкодування податку;

8) дата початку та закінчення проведення перевірки даних, зазначених у податковій декларації або уточнюючому розрахунку (в разі їх подання), в складі яких подана заява про повернення суми бюджетного відшкодування, з обов`язковою відміткою щодо виду перевірки (камеральна, документальна);

9) сума податку, заявленого до бюджетного відшкодування, та дата поданої до контролюючого органу заяви в разі виникнення у платника податку необхідності змінити напрям узгодженого бюджетного відшкодування;

10) дата складення та вручення платнику податків акта перевірки;

11) дата та номер податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування за кожною заявою з урахуванням (у разі подання) уточнюючого розрахунку, неузгоджена контролюючим органом;

12) дата початку оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, що оскаржується;

13) дата закінчення оскарження податкового повідомлення-рішення та сума бюджетного відшкодування, узгоджена за результатами оскарження;

14) сума узгодженого контролюючим органом бюджетного відшкодування за кожною заявою та дата її узгодження;

15) дата та сума повернення бюджетного відшкодування на рахунок платника в банку/небанківському надавачу платіжних послуг;

16) дата та сума зарахування (перерахування) в рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету.

Внесення даних до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування посадовими особами відповідних органів здійснюється з дотриманням вимог законів України «Про електронні документи та електронний документообіг» та Закону «Про електронні довірчі послуги».

Порядок ведення та форма Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Заяви про повернення сум бюджетного відшкодування автоматично вносяться до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування протягом операційного дня їх отримання у хронологічному порядку їх надходження.

Повернення узгоджених сум бюджетного відшкодування здійснюється у хронологічному порядку відповідно до черговості внесення до Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування.

Дані Реєстру заяв про повернення суми бюджетного відшкодування, передбачені підпунктом 200.7.1 цього пункту, крім підпункту 5 підпункту 200.7.1 цього пункту щодо реквізитів рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг для перерахування бюджетного відшкодування, не є інформацією з обмеженим доступом та підлягають щоденному, крім вихідних, святкових та неробочих днів, оприлюдненню на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Порядок надання відповідної інформації центральним органом виконавчої влади, що реалізує податкову політику, та центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для її оприлюднення на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики.

Надаючи правову оцінку висновкам контролюючого органу, суд зазначає таке.

Первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію (абз. 11 частини 1 статті 1 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Відповідно до частини 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити, якщо інше не передбачено окремими законодавчими актами України: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції (частина друга статті 9 «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні»).

Як зазначалося вище, для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством (пункт 44.1 статті 44 ПК України).

Верховний Суд у постанові від 30.08.2019 у справі № 804/17176/14 вказав, що правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Аналіз реальності господарської діяльності повинен здійснюватися на підставі даних податкового, бухгалтерського обліку платника податків та відповідності їх дійсному економічному змісту. При цьому, в первинних документах, які є підставою для бухгалтерського обліку, фіксуються дані лише про фактично здійснені господарські операції.

Тобто, необхідною умовою для віднесення сплачених у ціні товарів (послуг) сум податку на додану вартість до складу податкового кредиту є факт придбання товарів та послуг із метою їх використання в господарській діяльності.

Так, під час проведення перевірки представниками податкового органу було досліджено питання правомірності формування податкового кредиту з податку на додану вартість при придбанні послуг у ТОВ «СП «Агродім» та за наданими на перевірку документами працівниками податкового органу не підтверджено реальності спірної господарської операції.

Податковим органом встановлено, що позивачем було реалізовано товари нижче ціни придбання, на загальну суму ПДВ 14966 грн, у тому числі за серпень 2022 року на суму ПДВ 14966 грн. Також позивачем не нараховано податкові зобов`язання з податку на додану вартість при використанні послуг елеватора не в господарській діяльності, що призвело до заниження податкових зобов`язань на загальну суму 188993 грн, у тому числі за січень 2023 року на суму 188993 грн.

ТОВ «СП «Агродім.» завищено суму податкового кредиту з ПДВ у зв`язку з відсутністю документального підтвердження вищезазначених операцій, на загальну суму 911667 грн, у тому числі : за жовтень 2022 року на суму 15287 грн, за січень 2023 на суму 2896380 грн.

Податковим органом також зроблено висновок, що ТОВ «СП «Агродім.» завищено суму податкового кредиту на загальну суму ПДВ 19997661 грн, у тому числі : за лютий 2022 року на суму 14353 100 грн, за червень 2022 року на суму 3467052 грн, за вересень 2022 грн на суму 1901 400 грн, за грудень 2022 на суму 276109 грн.

Крім того, перевіркою зроблено висновок, що позивачем завищено суму податкового кредиту на загальну суму ПДВ 1851336 грн, у тому числі: за січень 2022 року на 689076,95 грн, за лютий 2022 року на 622580,75 грн, за березень 2022 року на 507 473,48 грн, за квітень 2022 на 16988,84 грн, за травень 2022 на 3121,46 грн, за липень 2022 на 11514,71 грн, за грудень 2022 року на 571 грн.

Досліджуючи питання реальності господарської операції, що дає платнику податків право на формування в податковому обліку сум податкового кредиту, суд зазначає, що господарські операції для визначення податкового кредиту мають бути фактично здійсненими та підтвердженими належним чином оформленими первинними документами, які відображають реальність таких операцій.

Встановлюючи правило щодо обов`язкового підтвердження сум податкового кредиту, врахованих платником податків при визначенні податкових зобов`язань з ПДВ, законодавець, безумовно, передбачає, що ці документи є достовірними, тобто операції, які вони підтверджують, дійсно мали місце. На цьому наголосив Верховний Суд у постанові від 5 травня 2023 року по справі №1340/5998/18.

Як зазначив КАС ВС, правові наслідки у вигляді виникнення у платника податків права на формування в податковому обліку сум податкового кредиту та витрат наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання у своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника податків, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

Якщо господарська операція фактично не відбулася, то первинні документи, складені на підтвердження такої операції, не відповідають дійсності і не можуть бути підставою для отримання платником податків податкової вигоди, як то податковий кредит та/або зменшення оподатковуваного доходу на суму витрат.

Наявність або відсутність окремих документів, а також недоліки в їх оформленні не можуть бути підставою для висновку про відсутність господарських операцій та для відмови платнику ПДВ у формуванні податкового кредиту за рахунок сум цього податку у ціні придбаних товарів (послуг), якщо інші об`єктивні дані свідчать про зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі платника у зв`язку з його господарською діяльністю.

Відповідач, вказуючи на порушення позивачем норм чинного податкового законодавства не вказує, які саме первинні документи при проведенні документальної перевірки ним були взяті до уваги, а які ні, і з яких підстав.

Так, дослідивши матеріали справи суд встановив, що 19.05.2022 року Товариством було укладено додаткову угоду до договору надання послуг № 21/02/22-НЗ від 21.02.2022 року, якою п. 1.1 було викладено у новій редакції, згідно якої орієнтовна загальна вартість надання послуг по обробітку землі для вирощування сільськогосподарських культур становить 125 000 000 грн., а остаточна договірна ціна, яку має сплатити замовник на користь виконавця, визначається як сума всіх актів виконаних робіт, підписаних сторонами на виконання договору.

А отже, загальна орієнтовна сума договору перевищує фактичну суму наданих послуг, що спростовує посилання перевіряючих на оплату послуг без документального їх оформлення та порушення п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України, а також отримання обсягу послуг поза межами договірних умов/договірної вартості послуг.

До даній господарській операції позивачем було оформлено Акт приймання-передачі виконаних робіт (як первинний документ), який є підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій, що відповідає приписам ч. 1 ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», та, як наслідок, формування податкового кредиту.

Крім того, Товариство з метою підтвердження виконаних робіт контрагентом в межах Договору надання послуг № 21/02/22-НЗ від 21.02.2022 року, було отримано від виконавця робіт за договором деталізовану інформацію по виконаних роботах щодо обсягів обробленої землі, виду обробітку, вартості робіт в розрізі кожної операції для підтвердження фактичного виконання робіт по обробітку землі згідно договору від 21.02.2022 року № 21/02/22-НЗ до актів № 25-29 від 21.02.2022 року.

А отже, позивачем доведено суду реальність операцій, відображених у бухгалтерському та податковому обліку, що, у свою чергу, свідчить про правомірність формування показників податкового кредит.

Стосовно завищення Товариством суми податкового кредиту на загальну суму 1 851 336 грн, яку сформовано за рахунок послуг по утриманню ВРХ, які отримано від контрагента ТОВ «СП «Агродім» () на підставі договору від 16.07.2021 року № 16/07/21-ПВРХ суд зазначає таке.

Згідно тверджень податкового органу, викладених в Акті перевірки, Товариством отримано від контрагента ТОВ «СП «Агродім» () послуги по утриманню ВРХ та складено акти виконаних робіт поза межами дії договору від 16.07.2021 року № 16/07/21-ПВРХ.

Проте такі твердження не відповідають дійсності, оскільки, як встановлено судом, 15.12.2021 року Товариством було укладено Додаткову угоду № 1 до договору № 16/07/21-ПВРХ від 16.07.2021 року, якою сторони дійшли згоди внести зміни до п. 9.1 та викласти його у новій редакції, згідно якої Договір вступає в силу в день його підписання належним чином уповноваженими представниками сторін та діє до 31 грудня 2022 року, а в частині виконання сторонами прийнятих за договором зобов`язань до моменту їх повного виконання.

Натомість, і з Акту перевірки і у ході розгляду справи судом встановлено, що Додаткова угода податковим органом не була взята до уваги при проведенні перевірки.

Зокрема, Товариство з метою підтвердження виконаних робіт контрагентом в межах Договору про надання послуг та виконання робіт № № 16/07/21-ПВРХ від 16.07.2021 року було отримано від виконавця робіт за договором деталізовану інформацію по виконаних роботах та використаних матеріалах для підтвердження фактичного виконання робіт по утриманню ферм ВРХ, коней, інших тварин та бджолосімей згідно вище зазначеного договору (додається).

А отже, позивачем доведено суду реальності операцій, відображених у бухгалтерському та податковому обліку, що у свою чергу свідчить про правомірність формування показників податкового кредиту.

Щодо нарахування податкових зобов`язань на послуги елеватора на загальну суму 188 993 грн судом встановлено таке.

Як зазначено в Акті перевірки збір кукурудзи з поля за період жовтень 2022 року - січень 2023 року склав 67 695,6 т, у той час як кількість кукурудзи, прийнятої на елеватор - 68 309,92 т. Надання послуг елеватора на різницю в кількості 614,32 т відповідач трактує як таке, що відбувалося поза межами господарської діяльності. Щодо таких послуг в Акті перевірки визначено додаткові податкові зобов`язання з ПДВ на послуги елеватора в сумі 188 993 грн.

Натомість, суд погоджується з твердженням позивача, що при перевірці інспектори не врахували обсяг кукурудзи, який був оприбуткований в обліку 01.02.2023 р.

Так, оборотно-сальдова відомість була надана податковому органу при проведенні перевірки, а також додана до заперечень на Акт перевірки, але, натомість, не врахована контролюючим органом. Крім того, позивачем доведено суду про неспівставлення працівниками податкового органу при проведенні перевірки показників зібраного, переміщеного на склад с/г продукції, переміщеного на складське зберігання (елеватор зовнішнього контрагента) та різницю на вагах між складами та елеватором (що підтверджується пояснювальними записками щодо різниць зважування) по обсягах* зібраного урожаю.

Щодо завищення податкового кредиту по послугах елеватора, наданих ТОВ «СП «Агродім» (), на суму 2 911 667 грн (у тому числі 15 287 грн за жовтень 2022 року та 2 896 380 грн за січень 2023 року) суд зазначає таке.

Так, в Акті перевірки податковий орган зазначає, що при аналізі обсягів роботи елеватора згідно з Актом здачі прийняття робіт (надання послуг) № 15 від 31.01.2023 року, наданого ТОВ «СП «Агродім», на загальну суму 16 812 647 грн, у т.ч. ПДВ 2 802 108 грн, використовували дані: Розпорядження-акту на доробку зерна, насіння олійних культур від 24.01.2023 № 27, та Акт розподілу умовної усушки № 27 від 01.02.2023 р.

На підставі співставлення обсягів робіт в Акті перевірки зроблено висновок про невідповідність фактичних обсягів зерна, яке надійшло на елеватор та обсягів переробки зерна.

Натомість, позивачем доведено суду, що податковим органом при проведенні перевірки не було враховано, що показники цих документів є неспівставними. Так, згідно з пунктом 4.3 Договору складського зберігання № 0 від 21.06.2022 року, укладеного між ТОВ «СП «Агродім.» () та ТОВ«СП «Агродім» (), розрахунок наданих послуг при прийманні зерна проводиться як сума вартості послуг, визначених у розділі 3 Реєстрів на приймання зерна ф.ЗХС-З, ф.ЗХС-4 до залікових кондицій.

На основі показників Розділу 3 Реєстрів ф.ЗХС-3, ф.ЗХС-4 оформлюється Акт виконаних робіт. У кожному реєстрі ф. ЗХС-З, ф.ЗХС-4 розраховано вартість послуг до приведення кожної партії отриманого зерна на елеватор до необхідних якісних показників. На підтвердження вказаного, позивачем надано витяг з Реєстру на прийняте зерно і насіння з визначенням якості по середньодобовому зразку № 230130-005 за 30.01.2023-514,98 т та зазначено, що цей аргумент представники ТОВ «СП «Агродім.» () неодноразово наводили перевіряючим і під час перевірки і в запереченнях на Акт перевірки, і при подачі скарги, але він не був взятий до уваги.

За таких обставин, суд вважає, що відповідачем не доведено, що господарські операції фактично не відбулися, чи відбулися з порушенням вимог чинного законодавства. Разом з тим, матеріали справи не містять жодних доказів, які свідчили б про безтоварність операцій позивача та його контрагента. Не наведено відповідачем й обставин та не надано доказів невідповідності господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, їх збитковості або інших обставин, які б окремо або в сукупності свідчили, що вчинення таких операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру).

Враховуючи встановлені обставини справи, суд дійшов висновку, що ТОВ «СП «Агродім.»» підтвердило факт реальності господарських операцій, що є свідченням добросовісності позивача при здійсненні спірної господарської операції. А отже, оскаржуване ППР є протиправним та підлягає скасуванню.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України дійшов висновку, що позов ТОВ «СП «Агродім.» необхідно задовольнити.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Платіжною інструкцією про безготівковий переказ в національній валюті № 6737 від 08.08.2023 (а.с. 20) підтверджується сплата позивачем судового збору в розмірі 26 840 грн.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "СП"Агродім." до Головного управління ДПС у Чернігівській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення - рішення - задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29.05.2023 №5673/Ж10/25-01-07-00 форми "В4" в частині зменшення розміру від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 24 949 657,00 грн, а саме:

щодо завищення суми податкового кредиту на загальну суму ПДВ 19 997 661,00 грн, яку сформовано за рахунок послуг по обробітку землі під сільськогосподарські культури, які отримано від контрагента ТОВ "СП "Агродім" () на підставі договору надання послуг від 21.02.2022 №21/02/22-НЗ;

щодо завищення суми податкового кредиту на загальну суму ПДВ 18 513 36,00 грн, яку сформовано за рахунок послуг по утриманню ВРХ, які отримано від контрагента ТОВ "СП "Агродім" () на підставі договору від 16.07.2021 №16/07/21-ПВРХ;

щодо донарахування податкових зобов`язань з ПДВ на послуги елеватора на загальну суму 188 993,00 грн;

щодо завищення податкового кредиту по послугах елеватора, наданих ТОВ "СП "Агродім" () на суму 2 911 667,00 грн (у тому числі 15 287,00 грн за жовтень 2022 року та 2 896 380,00 грн за січень 2023 року).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби в Чернігівській області на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "СП"Агродім." судовий збір в сумі 26 840 (двадцять шість тисяч вісімсот сорок) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "СП "Агродім." вул. Перемоги, буд.79, с.Городище, Ніжинський район, Чернігівська область,16520 .

Відповідач: Головне управління ДПС у Чернігівській області вул. Реміснича, 11, м. Чернігів, 14000 .

Повний текст рішення виготовлено 10 листопада 2023 року.

Суддя Дар`я ВИНОГРАДОВА