Справа № 300/2985/23
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2023-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" листопада 2023 р. справа № 300/2985/23

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі судді Скільського І.І., розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач, ОСОБА_1 ) в інтересах якого діє адвокат Боднарчук А.М. (далі - представник позивача) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - відповідач) в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови в перерахунку та виплаті з 19.08.2022 пенсії за віком ОСОБА_1 з урахуванням довідок про заробітну плату виданих ООО "ЛИОС" №20 від 17.08.2016 та в ООО "Вест Сиб Транс" №20/16 від 18.08.2016;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести з 19.08.2022 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, з урахуванням довідок про заробітну плату виданих ООО "ЛИОС" №20 від 17.08.2016 та в ООО "Вест Сиб Транс" №20/16 від 18.08.2016, з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідачем протиправно не включено при обчисленні розміру пенсії суми заробітної плати за періоди роботи із червня 2005 року по квітень 2016. Тому необхідно зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області врахувати при обчисленні розміру пенсії суми заробітної плати зазначених у довідках про заробітну плату, виданих ООО "ЛИОС" № 20 від 17.08.2016 та ООО "Вест Сиб Транс" №20/16 від 18.08.2016, перерахувати пенсію за віком з 19.08.2022 та здійснити її виплату з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 01.09.2022 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

У зв`язку з впровадженням екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсій, вказана заява розглянута Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області, за результатами розгляду якої прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 07.09.2022 за №61.

Проте, рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2022 року у справі №300/3856/22, яке набрало законної сили 23.02.2023, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 07.09.2022 за №61 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.06.2005 по 27.09.2009, 01.02.2010 по 18.11.2010, з 25.03.2011 по 27.11.2012, з 28.11.2012 по 19.09.2015 та з 29.10.2015 по 26.04.2016. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 19.08.2022. Надалі відповідачем на виконання вказаного рішення суду позивачу призначено з 19.08.2022 пенсію за віком, врахувавши вищевказані періоди роботи, при цьому пенсійний орган неврахував надані відповідні довідки, які підтверджують заробіток за наведені періоди. Відтак, на думку позивача, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області протиправно не враховано суми заробітної плати за вищевказані періоди.

Відповідач скористався правом подання відзиву на позов (а.с. 41-47). Зазначає, що пенсійним органом не враховано для обчислення пенсії позивача заробітну плату за періоди його роботи з червня 2005 року по квітень 2016 року згідно довідок про заробітну плату виданих ООО "ЛИОС" №20 від 17.08.2016 та в ООО "Вест Сиб Транс" №20/16 від 18.08.2016, оскільки зарахування до страхового стажу з 1 січня 2004 періодів роботи на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, та врахування заробітної плати за періоди роботи на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, здійснюється за умови підтвердження сплати страхових внесків до відповідних фондів держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, на території яких провадилася трудова діяльність. Відтак, відповідачем правомірно не враховано для обчислення пенсії позивача заробітну плату за періоди його роботи з червня 2005 року по квітень 2016 року згідно довідок про заробітну плату виданих ООО "ЛИОС" №20 від 17.08.2016 та в ООО "Вест Сиб Транс" №20/16 від 18.08.2016, так як у відповідача відсутня інформація про сплачені страхові внески із заробітної плати згідно зазначених довідок. Крім того представник відповідача зазначила про те, що з 13 квітня 2014 року на підставі рішення Ради нацбезпеки та оборони України розпочалася антитерористична операція (АТО) із залученням Збройних Сил України, у зв`язку з прямою військовою агресією з боку російської федерації, яка на даний момент переросла в широкомасштабну війну. Позивач свідомо тривалий час, до 26.04.2016 працював в країні-агресорі, відповідно відраховувались кошти в бюджет ворожої країни на підтримку її збройних сил, і за даних обставин позивач бажає отримати пенсію вже від України, що є об`єктивно недопустимим. З огляду на зазначене, просить суд у задоволенні позову відмовити.

Івано-Франківський окружний адміністративний суд ухвалою від 30.05.2023 відкрив провадження у цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) (а.с.36-37).

Відповідно до ч.3 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, розгляд яких проводився за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), заявами по суті справи є позов та відзив.

Суд, розглянувши у відповідності до вимог ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення її учасників (у письмовому провадженні), дослідивши письмові докази, зазначає наступне.

Судом встановлено, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27 жовтня 2022 року у справі №300/3856/22, яке набрало законної сили 23.02.2023, визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 07.09.2022 за №61 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи з 01.06.2005 по 27.09.2009, 01.02.2010 по 18.11.2010, з 25.03.2011 по 27.11.2012, з 28.11.2012 по 19.09.2015 та з 29.10.2015 по 26.04.2016. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до частини 1 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 19.08.2022.

Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на виконання цього судового рішення призначено ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Надалі, відповідачем на звернення позивач щодо його пенсійного забезпечення, надано відповідь від 11.05.2023 № 4102-3746/С-02/8-0900/23 про те, що на виконання судового рішення від 27 жовтня 2022 року у справі № 300/3856/22 до страхового стажу враховано періоди роботи в росії з 01.06.2005 по 27.09.2009, з 01.02.2010 по 18.11.2010, з 25.03.2011 по 27.11.2012, з 28.11.2012 по 19.09.2015, з 29.10.2015 по 26.04.2016, та 19.08.2022 йому призначено пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державнепенсійне страхування" з урахуванням страхового стажу 34 роки 7 місяців 2 дні (коефіцієнт страхового стажу - 0,34583) та заробітної плати взятої за період з 01.12.1985 по 30.11.1990 та з 01.07.2000 по 31.07.2022 згідно індивідуальних відомостей про застраховану особу, (з червня 2005 по квітень 2016 взято в нульовому варіанті) коефіцієнт заробітку - 0,55224. Також у рішенні відповідач вказав на те, що надані позивачем при зверненні за призначенням пенсії довідки про заробітну плату за періоди роботи в росії, до підрахунку не взяті. Крім того, звернуто увагу на те, що рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 27.10.2022 у справі № 300/3856/22 зобов`язань щодо врахування заробітної плати для обчислення розміру пенсії не покладено на Головне управління.

Уважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся із цим позов до суду.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що склалися в даній адміністративній справі, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України "Про пенсійне забезпечення" №1788-ХІІ від 05.11.1991 (далі - Закон №1788-ХІІ) та Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV) (в редакціях чинних на момент виникнення спірних правовідносин).

Частиною 1 статті 24 Закону №1058-ІV встановлено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 статті 24 Закону №1058-ІV).

При цьому, згідно з частиною 4 статті 24 цього Закону періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до частини 1 статті 40 Закону № 1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

У разі якщо страховий стаж становить менший період, ніж передбачено абзацом першим цієї частини, враховується заробітна плата (дохід) за фактичний страховий стаж.

За вибором особи, яка звернулася за призначенням пенсії, з періоду, за який враховується заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії, виключаються періоди до 60 календарних місяців страхового стажу, з урахуванням будь-яких періодів незалежно від перерв, що включаються до страхового стажу згідно з абзацом третім частини першої статті 24 цього Закону, та будь-якого періоду страхового стажу підряд за умови, що зазначені періоди в сумі складають не більш як 10 відсотків тривалості страхового стажу, врахованого в одинарному розмірі. Додатково за бажанням особи можуть бути виключені періоди строкової військової служби, навчання, догляду за особою з інвалідністю I групи або дитиною з інвалідністю віком до 18 років, за пенсіонером, який за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, за період з 1 липня 2000 року до 1 січня 2005 року, а також періоди, коли особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню відповідно до пунктів 7, 8, 9 і 14 статті 11 цього Закону та періоди страхового стажу під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з місяця запровадження карантину у 2020 році та шести календарних місяців після його завершення, періоди страхового стажу під час воєнного стану, введеного відповідно до Закону України "Про правовий режим воєнного стану", з місяця введення воєнного стану та протягом трьох календарних місяців після його припинення або скасування. У всіх випадках, крім випадку, передбаченого абзацом другим цієї частини, період, за який враховується заробітна плата, не може бути меншим, ніж 60 календарних місяців.

Для визначення розміру пенсії за віком відповідно до частини другої статті 27 цього Закону заробітна плата для обчислення частини пенсії за період страхового стажу до набрання чинності цим Законом визначається на умовах і в порядку, передбачених законодавством, що діяло раніше, а для обчислення частини пенсії за період страхового стажу після набрання чинності цим Законом - на умовах, передбачених абзацом першим цієї частини.

Заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок №22-1), зареєстрований в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846.

За змістом підпункту 3 пункту 2.1 Порядку №22-1 для підтвердження заробітної плати відділом персоніфікованого обліку надаються індивідуальні відомості про застраховану особу за період з 01 липня 2000 року.

За бажанням пенсіонера ним може подаватися довідка про заробітну плату (дохід) по 30 червня 2000 року (додаток 5) із зазначенням у ній назв первинних документів, на підставі яких її видано, їх місцезнаходження та адреси, за якою можливо провести перевірку відповідності змісту довідки первинним документам.

Пунктом 2.10 Порядку № 22-1 передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Суд зазначає, що у довідках про заробітну плату виданих ООО "ЛИОС" №20 від 17.08.2016 та в ООО "Вест Сиб Транс" №20/16 від 18.08.2016, підтверджено відомості нарахованої заробітної плати ОСОБА_1 за період роботи з червня 2005 року по квітень 2016 року (а.с.19, 20).

Зміст вказаних довідок свідчить, що такі довідки видані на основі первинних документів (особових рахунків).

Суд зазначає, що вказані довідки підписані відповідальними особами підприємства, на них проставлені печатки відповідного підприємства. Також ці довідки містить адресу місцезнаходження підприємства, яке видало вказані довідки.

З огляду на наведене, суд уважає що такі довідки відповідають вимогам законодавства, оскільки видані на підставі особових рахунків, містять чітко визначені періоди роботи, за які здійснювалася виплата заробітної плати позивачу, суми заробітної плати, відрахування із заробітної плати, а також містить інформацію щодо місцезнаходження і адреси підприємства, яким видано такі довідки.

Враховуючи вищенаведене суд зазначає, що відповідач протиправно не врахував для обчислення пенсії позивача заробітну плату за періоди його роботи з червня 2005 року по квітень 2016 року згідно довідок про заробітну плату виданих ООО "ЛИОС" №20 від 17.08.2016 та в ООО "Вест Сиб Транс" №20/16 від 18.08.2016.

Відповідно до абзацу 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і урядом російської федерації "Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і росії, які працюють за межами кордонів своїх країн"від 14.01.1993 (в редакції станом на день виникнення спірних правовідносин), трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалася трудова діяльність.

Частиною другою статті 4 Угоди про співробітництво в галузі трудової міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів від 15.04.1994, ратифікованої Законом України від 11.07.1995 №290/95-ВР, трудовий стаж, стаж на пільгових підставах і за спеціальністю, взаємно визнається Сторонами.

Отже, наведені положення вказаних Угод передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалася трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

Доказів, які б свідчили про недостовірність поданих позивачем довідок про заробітну плату, відповідачем суду не надано. При цьому, відповідачем не заперечується їх достовірність, а у відповіді на звернення позивача та у відзиві зазначено про те, що зазначені довідки про заробітну плату позивача не взяті до уваги, оскільки зарахування до страхового стажу з 1 січня 2004 періодів роботи на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, та врахування заробітної плати за періоди роботи на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, здійснюється за умови підтвердження сплати страхових внесків до відповідних фондів держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, на території яких провадилася трудова діяльність.

З приводу цього суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до вказаного Закону.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону України №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог зазначеного Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно статті 20 Закону України №1058-IV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до вказаного Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені зазначеним Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Суд зазначає, що страхові внески є складовою умови існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

При цьому, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Таким чином, суд уважає, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, несплата підприємством страхових внесків не може бути підставою не врахування для обчислення пенсії позивача його заробітну плату за періоди роботи з червня 2005 року по квітень 2016 року згідно довідок про заробітну плату виданих ООО "ЛИОС" №20 від 17.08.2016 та в ООО "Вест Сиб Транс" №20/16 від 18.08.2016.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.03.2020 у справі №535/1031/16-а.

При цьому, із змісту наданих позивачем довідок про заробітну плату виданих ООО "ЛИОС" №20 від 17.08.2016 та в ООО "Вест Сиб Транс" №20/16 від 18.08.2016 судом встановлено те, що із всіх включених у довідки сум повністю проведено відрахування в Пенсійний фонд, фонд соціального страхування згідно встановлених тарифів.

Тобто, у зазначених довідках міститься інформація про сплату страхових внесків з відповідних сум зазначених у довідках.

Отже, з метою запобігання порушення права позивача на належну йому пенсію та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав, суд уважає за необхідне позов задовольнити.

Враховуючи вищевикладене, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню.

Щодо розподілу судових витрат у справі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно квитанції №5102-24-006/С від 24.05.2023 позивач сплатив 1073,60 грн судового збору за подання до суду цього позову.

З огляду на задоволення позову, позивачу належить відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області 1073,60 грн, судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви до суду.

Також згідно позовної заяви представник позивача просить стягнути з відповідача 3000,00 грн, витрат на професійну правничу допомогу.

Статтею 134 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Представник позивача на підтвердження понесення Струком Василем Степановичем витрат на правничу допомогу надав суду такі документи: договір про надання правової (правничої) допомоги від 04.04.2023 , укладений між позивачем та адвокатом Боднарчуком А.М.; ордер серії АТ № 1039980 на надання правничої допомоги адвокатом Боднарчуком А.М.; розрахунок винагороди згідно договору про надання правової (правничої) допомоги; акт приймання-передачі виконаної роботи до договору про надання правової (правничої) допомоги від 04.04.2023; довідку про сплату 3000,00 грн, за підготовку позовної заяви; копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ІФ № 001728 від 09.06.2020; квитанцію до прибуткового касового ордеру № 49 від 04.04.2023 про прийняття адвокатом Боднарчуком А.М. від ОСОБА_1 3000,00 грн.

Разом із тим, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої прийнято рішення, всі її витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом пропорційності, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу (документів), витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Суд проаналізував акт приймання-передачі виконаних робіт до договору про надання правової (правничої) допомоги від 04.04.2023, згідно якого надані такі послуги: ознайомлення з документами клієнта, усна консультація, адвокатський запит (1 год.) 1000,00 грн; складання позовної заяви, підготовка та друк необхідних документів, виготовлення копій (2 год.) 2000,00 грн. Загальна вартість виконаних робіт 3000,00 грн.

Оцінюючи характер наданої адвокатом Боднарчуком А.М. правничої допомоги відповідно до акту приймання-передачі виконаних робіт до договору про надання правової (правничої) допомоги від 04.04.2023, судом враховано, що справа цієї категорії, з огляду на численну судову практику, по суті є типовою. Тому ознайомлення з документами клієнта, усна консультація, підготовка друк необхідних документів, складання позовної заяви (за змістом позовної заяви індивідуальними є лише особисті дані позивача та дати), всього витрачено 3 год. 00 хв. часу, з огляду на усталену судову практику в справах щодо перерахунку пенсії на підставі оновленої довідки, потребує мінімального часу та зусиль.

З огляду на це, суд дійшов висновку, що розмір витрат на правничу допомогу, заявлений до відшкодування за рахунок відповідача, є завищеним та неспівмірним із складністю справи.

Підсумовуючи свої міркування, суд вважає справедливим відшкодування позивачу судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови в перерахунку та виплаті з 19.08.2022 пенсії за віком ОСОБА_1 з урахуванням довідок про заробітну плату виданих ООО "ЛИОС" №20 від 17.08.2016 та в ООО "Вест Сиб Транс" №20/16 від 18.08.2016.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести з 19.08.2022 перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, з урахуванням довідок про заробітну плату виданих ООО "ЛИОС" №20 від 17.08.2016 та в ООО "Вест Сиб Транс" №20/16 від 18.08.2016, з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1073 грн (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2000 (дві тисячі) гривень.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), адреса: АДРЕСА_1 ;

відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (ідентифікаційний код юридичної особи 20551088), адреса: вул. Січових Стрільців 15, м. Івано-Франківськ, 76008.

Суддя /підпис/ Скільський І.І.