Справа № 686/24523/23
Суддя: Заворотна О. Л.
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/686/273/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого - судді Заворотної О.Л.,

секретаря судового засідання Сікори Ю.В.,

з участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП про скасування постанови, стягнення моральної шкоди,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області із позовом про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, стягнення моральної шкоди, в обґрунтування якого вказав, що постановою про накладення адміністративного стягнення серія ЕАС № 7342365 від 16.07.2023 позивача визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу 510,00грн. Позивач вважає вказану постанову протиправною, винесеною з порушенням вимог закону, при цьому зазначив, що правил дорожнього руху не порушував. Крім цього, інспектором поліції не вказано місце скоєння правопорушення, що є грубим порушенням вимог закону. Оскаржувана постанова не містить посилань на жодні належні та допустимі докази, зібрані під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, на підтвердження вини позивача, просить постанову скасувати, провадження у справі закрити, стягнути заподіяну моральну шкоду в розмірі 5000грн.

Ухвалою суду від 20.09.2023 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідно до ст. 257 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь - яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у ч. 4 цієї статті.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь якої зі сторін про інше. За клопотання однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Відповідно до ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

10.10.2023 до суду надійшов відзив від представника відповідача, у якому він вказав, що 15 липня 2023 року о 11.01 год. інспектором батальйону № 1 роти № 2 УПП у Волинській області ДПП лейтенантом поліції Лінником Романом Леонідовичем (далі - Інспектор) під час патрулювання автомобільної дороги Н-22 Волинська область, Ківерцівський район, 127 км. 700 м. було зафіксовано порушення правил дорожнього руху, а саме транспортний засіб HONDA CROSSTOUR д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в крайній лівій смузі, при вільній правій, на автодорозі яка має дві смуги для руху в одному напрямку.

Згідно п. 11.5 ПДР України, на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Відповідно, підставою зупинки вказаного т/з стало порушення правил дорожнього руху.

Після чого було подано сигнал про зупинку транспортного засобу на підставі ст. 35 ЗУ «Про Національну поліцію».

ОСОБА_1 було заявлено клопотання про ознайомлення з доказами, що свідчать про порушення вимог ПДР. Інспектором було повідомлено, що сам факт порушення зафіксований на нагрудний відеореєстратор патрульного і ведеться безперервна відеофіксація розмови, тому не можливо на місці відтворити даний відеозапис. З даного приводу Позивачем було здійснено дзвінок на 102 із скаргою, що останньому не надаю докази вчиненого ним правопорушення. По телефону працівники поліції повідомила Заявнику, про технічну неможливість відразу відтворити відеозапис на місці вчинення правопорушення, оскільки ведеться безперервна відеофіксація на нагрудний відеореєстратор і роз`яснили, що він має право ознайомитися з даним відеозаписом звернувшись за адресу УПП у Волинській області ДПП (вул. Залізнична, 15, м. Луцьк) наступного дня після зміни інспектора, для надання технічної можливості записати відеозапис з нагрудного відеореєстратора і ознайомитися з ним.

У зв`язку з вище зазначеним ОСОБА_1 було заявлено клопотання про відкладення розгляду справи для надання йому можливості ознайомитися з доказами саме з відеозаписом з нагрудного відеореєстратора поліцейського.

Інспектором було відкладено розгляд справи на 07.00 год. 16.07.2023 із зазначенням, що ОСОБА_1 необхідно з`явитися за адресою АДРЕСА_1 для розгляду справи про вчинення адміністративного правопорушення, про що було виписано Повідомлення про запрошення до підрозділу поліції від 15.07.2023.

ОСОБА_1 було повідомлено і роз`яснено, що у разі його неприбуття на розгляд справи та відсутності клопотання про відкладення розгляду справи, справа про адміністративне правопорушення буде розглядатися відповідно до вимог ст. 268 КУпАП.

Бідюк відмовився від підпису в даному повідомленні. (Повідомлення надається до матеріалів відзиву).

Інспектором при підготовці до розгляду справи було викачано фрагмент відеозапису який свідчить про порушення ОСОБА_1 Правил дорожнього рух) (а саме п. 11.5) 15.07.2023 о 11.01 год. на автомобільній дорозі Н-22 Волинська область Ківерцівський район, 127 км. 700 м.

16.07.2023 на 07.00 год. ОСОБА_1 не з`явився до УПП Волинській області ДПП за адресою м. Луцьк, вул. Залізнична, 15 і не повідомив про причину своєї неявки. Заяв і клопотань на адресу УПП у Волинській області ДПП від ОСОБА_1 не надходило.

Відповідно інспектором батальйону № 1 роти № 2 УПП у Волинській області ДПП лейтенантом поліції Лінником Романом Леонідовичем, на підставі зібраних доказів було винесено постанову серії ЕАС № 7342365 від 16.07.2023 без присутності Позивача, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у розмірі 510 грн.

Так, як вище вказаний громадянин на розгляд справи не з`явився, то відповідно копія постанови йому була направлена за допомогою поштового зв`язку за вих. № 9063/41/17-2023 від 18.08.2023 про що зазначено в копії постанови.

Доводи позивача щодо місця винесення постанови, а саме за адресою АДРЕСА_1 , а не на місці вчинення адміністративного правопорушення на автомобільній дорозі Н-22 Волинська область, Ківерцівський район, 127 км. 700 м. є грубим порушенням законодавства, є безпідставними.

З даного приводу зазначаємо, що сам правопорушник заявив клопотання про надання можливості йому ознайомитися з доказами. Дане клопотання було задоволено і перенесено розгляд справи на 07.00 год. 16.07.2023 із зазначенням, що ОСОБА_1 необхідно з`явитися до УПП у Волинській області ДПП за адресою м. Луцьк, вул. Залізнична, 15, для розгляду справи про вчинення адміністративного правопорушення.

ОСОБА_1 було повідомлено і роз`яснено, що у разі його неприбуття на розгляд справи та відсутності клопотання про відкладення розгляду справи, справа про адміністративне правопорушення буде розглядатися відповідно до вимог ст. 268 КУпАП.

Відповідно розгляд справи був проведений інспектором за адресою м. Луцьк, вул. Залізнична, 15 за відсутності особи правопорушника, оскільки за ч. 2 ст. 122 КУпАП, враховуючи положення ч. 2 ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності не є обов`язковою.

В позовній заяві Позивач зазначає, що інспектор допустив грубе порушення вимог ст. 283, а саме не вказав у постанові місце скоєння правопорушення.

Щодо окремих недоліків оформлення оскаржуваної постанови, а саме в п. 5 Час та місце скоєння, суть і обставини вчинення правопорушення, не зазначено місце скоєння правопорушення, а саме автомобільну дорогу Н-22 Волинська область, Ківерцівський район, 127 км. 700 м.

Дослідивши запис з нагрудного відеореєстратора інспектора, вбачається що дане правопорушення відбулося на автомобільній дорозі Н-22 Волинська область, Ківерцівський район, 127 км. 700 м. на якому знаходиться стаціонарний блокпост працівників поліції, для здійснення контролю за дорожнім рухом.

Також, факт зупинки саме «на автодорозі Н-22, 127 км. був зупинений інспектором поліції 1 бат. 2 роти Управління патрульної поліції у Волинській області Лінником Романом Леонідовичем» самим Позивачем не заперечується в Позовній заяві (арк. 1 адміністративного позову).

Зазначаємо, що інспектором помилково (людський фактор) не було зазначено дані відомості в постанові.

Згідно обставин справи, просить вважати місце скоєння правопорушення, автомобільну дорогу Н-22 Волинська область, Ківерцівський район, 127 км. 700 м.

Оскільки, окремі дефекти форми рішення контролюючого органу не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності спірного рішення і, як наслідок, про його скасування.

Оскаржувана постанова відповідає вимогам ст. 283 КУпАП, зазначаємо що всі інші дані відповідають обставинам справи і вчиненому правопорушенню.

Також позивачем жодним чином в адміністративному позові не обґрунтовано і позовну вимогу, а також не наведено аргументованих підстав, які б свідчили про відсутність в діях позивача ознак адміністративного правопорушення.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особі яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода - це негативні наслідки (втрати) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких фізична особа зазнала у зв`язку з посяганням на її права та інтереси.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При оцінці обґрунтованості вимог позивачів у справах про відшкодування моральної шкоди необхідно керуватися принципом розумності, тобто виходити з об`єктивно передбачуваних за обставин конкретної справи втілень моральної шкоди. Відповідно, як основний доказ заподіяння моральної шкоди слід розглядати достатньо переконливі з погляду розумності пояснення потерпілої сторони щодо характеру завданих їй немайнових втрат.

Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді. Разом з тим, з огляду на моральну зумовленість виникнення інституту відшкодування моральної шкоди, цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності.

Тобто Позивачем не доведено факту порушення його прав працівниками поліції та спричинення останньому моральних страждань, просить в позові відмовити.

В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав, вказав, що правил дорожнього руху не порушував, докази правопорушення відсутні, клопотання про відкладення розгляду справи на подавав, а навпаки наполягав на розгляді справи на місці вчинення, а тому відмовився від підпису повідомлення про дату розгляду справи, в постанові не зазначено місце вчинення адміністративного правопорушення, щодо моральної шкоди зазначив, що в той день їхав на прийом до лікаря, у зв`язку із зупинкою транспортного засобу запізнився на прийом до лікаря, змушений був їхати на наступний тиждень, крім цього витрачає свій час на судові засідання, державного виконавця, що створює йому незручності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце судового розгляду у встановленому законом порядку, подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

Суд, заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив наступні обставини та відповідні правовідносини.

Судом встановлено, що постановою інспектора батальйону № 1 роти № 2 УПП у Волинській області ДПП лейтенантом поліції Лінника Р.Л. серія ЕАС № 7342365 від 16.07.2023, ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП із застосуванням до нього адміністративного стягнення у виді штрафу в сумі 510,00грн.

Згідно даної постанови 15.07.2023 об 11 год. 01 хв. водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом HONDA CROSSTOUR д.н.з. НОМЕР_1 , рухався в крайній лівій смузі, при вільній правій, на автодорозі яка має дві смуги для руху в одному напрямку.

За правилами ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Частиною 2 ст.122 КУпАП встановлено, що порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

В п.1.3.ПДР України, визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

п.1.9.ПДР України, передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п.11.5 ПДР на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

В ст.7 КУпАП, видно, що ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Згідно з п.1 ст.247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Тобто, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Згідно зі ст.ст. 73, 74 КАС України належними та допустимими є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст.ст. 75, 76 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Відповідно до висновку Верховного Суду викладеного у постанові від 26.04.2018 у справі №338/1/17 вказано, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

В п. 7 оскаржуваної постанови зазначено, що до постанови додається відео з камери № 475642, пояснення водія.

З відеозапису з боді-камери поліцейського який знаходиться в матеріалах справи видно, що транспортний засіб HONDA CROSSTOUR д.н.з. НОМЕР_1 , водієм якого є ОСОБА_1 рухається у крайній лівій смузі при вільній правій.

Надані відповідачем докази на підтвердження правомірності оскарженої позивачем постанови є належними, достовірними та достатніми доказами у розумінні статей 73,75,76 КАС України.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні транспортним засобом зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України.

Варто зауважити, що згідно з п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю та здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Що стосується доводів позивача про недоліки які викладені в оспорюваній постанові про накладення адміністративного стягнення, то суд зазначає, що ключовим питанням при наданні оцінки процедурним порушенням, допущеним під час прийняття суб`єктом владних повноважень рішення, є співвідношення двох базових принципів права: «протиправні дії не тягнуть за собою правомірних наслідків» і, на противагу йому, принцип «формальне порушення процедури не може мати наслідком скасування правильного по суті рішення».

Межею, що розділяє істотне (фундаментальне) порушення від неістотного, є встановлення такої обставини: чи могло бути іншим рішення суб`єкта владних повноважень за умови дотримання ним передбаченої законом процедури його прийняття.

При цьому, не зазначення в постанові місця вчинення правопорушення не вносить в оспорювану постанову зміни в кваліфікацію правопорушення чи мотивацію прийняття рішення.

В Постанові Верховного Суду в справі № 459/180/17 викладені висновки «що аналіз наведених правових норм та обставин справи дають підстави для висновку, що зазначення інспектором в оспорюваній постанові неправильних даних, не спростовує порушення позивачем правил дорожнього руху, та є опискою».

Наведені доводи позивача не спростовують встановленого факту порушення ним Правил дорожнього руху та відповідно складу адміністративного правопорушення, дії відповідача відповідають законодавчо встановленій процедурі розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, за таких обставин, судом встановлено, що оскаржена постанова у справі про адміністративне правопорушення є законною та в діях ОСОБА_1 є склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, у зв`язку з чим зазначена постанова підлягає залишенню без змін.

Враховуючи, що відсутні підстави для скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, відсутні підстави і для задоволення вимог щодо відшкодування моральної шкоди.

Керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 287 - 293 КУпАП, ст. ст. 2, 5, 19, 25, 90, 168, 246, 258, 293 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

вирішив:

В позові ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП про скасування постанови, стягнення моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Волинській області ДПП, вул. Залізнична, 15, м. Луцьк, 43005, .

Дата складання повного тексту рішення : 13.11.2023.

Суддя: