Справа № 275/1273/23
Суддя: Миколайчук П. В.
Дата ухвалення: 2023-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 275/1273/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 листопада 2023 року смт. Брусилів

Брусилівський районний суд Житомирської області

у складі головуючого судді Миколайчука П.В,

із секретарем судового засідання Довгаленко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Житомирській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позиції позивача

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, у якому просить суд скасувати постанову інспектора ВП № 2 Житомирського РУП ГУНПК узинського В.В., серії БАД № 560964 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.1, ст.121, ч. 2 ст.122 КУпАП.

В обґрунтування позову ОСОБА_1 вказав, що 26.09.2023 працівником поліції складено постанову серії БАД № 560964 про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.1, ст.121, ч. 2 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Вважає постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню, з тих підстав, що позивач заперечує вчинення інкримінованих адмінправопорушень при керування автомобілем 26.09.2023 в смт. Брусилів, в оскаржувані постанові відсутні посилання на докази вчинення правопорушень, копія постанови нечитабельна.

Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 03.10.2023 у справі відкрито спрощене провадження з викликом сторін, витребувано докази у відповідача.

12.10.2023 від представника відповідача ГУНП в Житомирській області надійшов відзив на позов, у якому він просить відмовити у задоволенні позову. Вказує, що факт керування позивачем транспортним засобом та порушення ним ПДР України та згода водія з вчиненням правопорушень підтверджується відеозаписом з нагрудної камери поліцейського та відеореєстратора службового автомобіля, які додаються до відзиву. Окрім цього, в постанові (п.7) є посилання на докази відеозапис з камер поліцейських. Тому просив у задоволенні позову відмовити. Також з відзивом надано фотокопію оскаржуваної постанови від 26.09.2023 та надано заяву про розгляд справи без участі представника відповідача.

26.10.2023 до суду надійшла відповідь представника позивача на відзив відповідача. Представник ОСОБА_2 зазначає, що з наданих з відзивом доказів не вбачається наявність підстав для зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 26.09.2023, нема доказів непристебнення ним паском безпеки, порушення вимог ПДР щодо неввімкнення «аварійної сигналізації» та керування авто без правої блок-фари також не доведені, як вимоги про ввімкнення повороту чи сигналізації після зупинки - безпідставні.

В судове засідання представник позивача не з`явився, 14.11.2023 подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримав з наведених в позові та відповіді на відзив мотивів.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в відзиві на позов просив розглядати справу без його участі.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, в зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені судом

Відповідно до копії постанови серії БАД № 560964 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч.1 ст.121, ч. 2 ст.122 КУпАП та на підставі ст. 36 КУпАП накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Згідно копії постанови, 26.09.2023 о 16 год. 02 хв. в смт. Брусилів по вул. Львівська водій ОСОБА_1 керував т/з ВАЗ 21099 обладнаним засобами безпеки, але не був пристебнутий ним, в т/з відсутня права блок-фара, після зупинки не ввімкнув покажчик повороту та аварійну світлову сигналізацію, чим порушив п.2.3 «в» та 9.2 ПДР України.

У долученому представником відповідача диску з відеозаписами події, яка сталась 26.09.2023, зафіксовано рух транспортного засобу ВАЗ, в ході руху прямо на ньому ввімкнений покажчик лівого повороту, після зупинки водій ОСОБА_1 не ввімкнув аварійної сигналізації, вийшов з водійського авто, на запитання поліцейського щодо задньої фари відповів, що вона в багажнику, в ході оформлення постанови не заперечив, що ігнорував паски безпеки при русі. На нагрудну камеру поліцейського зафіксовано, що під час спілкування поліцейський роз`яснив позивачу права, передбачені чинним законодавством, суть правопорушення, зазначив про фіксацію події.

Норми права, які застосував суд

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За положеннями ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Пунктом 2.3 «в» Правил дорожнього руху передбачено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки.

Відповідно до ч.5 ст.121 КУпАП, порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами тягне за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Як вбачається з п. 9.2 ПДР України, в одій повинен подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом.

Відповідно ч. 2 ст. 122 КУПАП, відповідальність за цією нормою настає за, зокрема, порушення правил користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку.

Частина 1 статті 121 КУпАП передбачає накладення адміністративного стягнення, зокрема: за керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби) чи інші технічні несправності, з якими відповідно до встановлених правил експлуатація його забороняється.

Згідно ст.36 КУпАП, при вчиненні однією особою двох або більше адміністративних правопорушень адміністративне стягнення накладається за кожне правопорушення окремо.

Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Стаття 251 КУпАП вказує, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію"(надалі - Закон № 580-VIII), поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Так, положення Закону № 580-VIII надають право поліції використовувати інформацію відеозапису та фотокартки в якості речових доказів наявності або відсутності факту правопорушення.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статті 78 цього Кодексу

За положеннями частини 3 статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Оцінка аргументів сторін, висновки суду

Суд відхиляє доводи представника позивача про відсутність жодних доказів вчинення правопорушень, оскільки ці докази (відеозапис події) зазначені в п. 7 оскаржуваної постанови та надані суду.

Щодо притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП, суд зазначає, що в порушення статті 77 КАС України, доказів того, що керуючи транспортним засобом ВАЗ 21099 26.09.2023 о 16 год. 02 хв. в смт. Брусилів по вул. Львівській водій ОСОБА_1 не був пристебнутий ременем пасивної безпеки, стороною відповідача суду не надано.

На долученому відповідачем до відзиву відеозаписі не зафіксовано, що ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом, не був пристебнутий ременем безпеки, фіксація не охоплює ці обставини, а абстрактна згода ОСОБА_3 з некористуванням пасками безпеки, зафіксована вже при складанні матеріалів, не може бути достатньою підставою для притягнення його до адмінвідповідальності (згідно висновків, зазначених у постанові Касаційного адміністративного суду ВС від 15 травня 2019 року по справі № 537/2088/17 ).

Також, згідно постанови, ОСОБА_3 притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП, йому інкримінується те, що він «після зупинки не ввімкнув покажчик повороту та аварійну світлову сигналізацію», чим було порушено п. 9.2 ПДР та скоєно правопорушення.

Водночас, частина 2 статті 122 КУпАП є бланкетною правовою нормою, має загальний зміст, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших нормативно-правових актів.

Конкретизований зміст диспозиції бланкетної правової норми передбачає певну деталізацію її положень іншими нормативно-правовими актами для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.

Пункт 9.2 ПДР України (зазначений у постанові) передбачає обов`язок водія подавати сигнали світловими покажчиками повороту відповідного напрямку: а) перед початком руху і зупинкою; б) перед перестроюванням, поворотом або розворотом, і жодним чином не регулює дії водія після зупинки транспортного засобу, про порушення яких зазначено в фабулі оскаржуваної постанови.

Тобто виносячи постанову і кваліфікуючи порушення, вчинене позивачем під час керування транспортним засобом, інспектор поліції не зазначив у спірній постанові про порушення водієм вимог п.9.6 ПДР (щодо користування аварійною сигналізацією після зупинки авто поліцейськими), а також фабула не містить обставин порушення інших правил користування світловими сигналами (що могло б бути порушенням п. 9.2 у разі інкримінування таких дій), а зазначений п.9.2 ПДР, як вже зазначалось, жодним чином не стосується фабули правопорушення, яке зазначене в постанові (не ввімкнення сигналів після зупинки).

Що стосується вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.121 КУпАП, як вбачається в зв`язку з відсутністю задньої блок фари в авто, то оскаржувана постанова взагалі не містить посилання на будь-яку норму ПДР, порушену ОСОБА_1 , хоча вимоги до технічного стану транспортного засобу та їх обладнання регулюється Розділом 31 ПДР України.

Враховуючи бланкетний характер диспозиції ч. 1 ст. 121 КУпАП, відсутність посилання на порушений пункт ПДР також вказує на необгрунтованість та поверховість висновків особи, яка винесла оскаржувнц постанову пр. кваліфікації дій ОСОБА_1 .

Тому викладені у спірній постанові про адміністративне правопорушення обставини є недостатніми для кваліфікації дій позивача як порушення ч.1 ст.121 та ч. 2 ст. 122 КУпАП, отже відповідачем порушено вимогу ст. 245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи та вирішення її в точній відповідності з законом.

Аналогічний висновок сформульований Верховний судом у постанові від 24 березня 2021 року у справі №347/694/17.

Суд також враховує, що не зазначення в постанові, які конкретно приписи ПДР України порушено позивачем як складової об`єктивної сторони правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 121 та ч. 2 ст. 122 КУпАП є перешкодою, для розгляду такої справи по суті, як посадовою особою, яка виносить рішення по справі про адміністративне правопорушення так і судом, який розглядає позов особи про неправомірне притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Суд наголошує, що він не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у постанові про притягнення особи до адміністративної відповідальності. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача або захисника, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Отже, спірна постанова про притягнення до адміністративної відповідальності в цій частині не відповідає вимогам ч. 2 ст. 283 КУпАП України, фабула правопорушення не відповідає зазначеним порушеним в ній пунктам ПДР України (в частині притягнення до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП), не містить посилання на відповідні пункти ПДР (в частині притягнення до відповідальності ч. 1 ст. 121 КУпАП) та винесена за відсутності доказів вчинення правопорушення (в частині притягнення до відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП), внаслідок чого позивача притягнуто до відповідальності не на підставі та у спосіб, визначений законом.

При цьому наявність відеофіксації події не спростовує висновки суду, оскільки зміст вказаного доказу хоч і відображає певні ознаки складу адміправопоуршень в діях ОСОБА_1 , однак не усуває недоліків кваліфікації дій позивача та оформлення оскаржуваної постанови, про які суд зазначав вище.

Таким чином, постанова серії БАД № 465516 в частині притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч. 2 ст.122, ч. 1 ст. 121 КУпАП підлягає скасуванню, провадження у справі закриттю за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Розподіл судових витрат

Враховуючи, що позов задоволено, у відповідності до ст.139 КАС України, суд стягує на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 536,80 грн., які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Керуючись статтями 241, 242, 246, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції України в Житомирській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову серії БАД № 560964 від 26.09.2023 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121, ч. 2 ст.122, ч. 1 ст. 121 КУпАП - скасувати та справу про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Відомості про учасників справи.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Головне управління Національної поліції в Житомирській області, юридична адреса: 10008, м. Житомир, вул. Старий бульвар, 5/37, код ЄДРПОУ - 40108625.

Суддя П.В. Миколайчук