Справа № 460/14566/23
Суддя: О.Р. Гресько
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

13 листопада 2023 року м. Рівне №460/14566/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді О.Р. Греська, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1

доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області
про визнання дій неправомірнми,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі - відповідач), за змістом якого просив суд:

- стягнути з відповідача матеріальне забезпечення по листках непрацездатності з 05.07.2022 по 18.07.2022 №ЛН-4014567-1, з 19.07.2022 по 07.08.2022 №ЛН 4033290-1, з 17.08.2022 по 24.08.2022 №ЛН4379545-1, з 25.08.2022 по 26.08.2022 №ЛН4497033-1, з 27.08.2022 по 20.09.2022 №ЛН4513967-1, з 21.09.2022 по 30.09.2022 №ЛН5978641-1 на суму 197418,1грн;

- стягнути з відповідача 3% компенсаційних річних, інфляційні втрати та двухкратної ставки Нацбанку за період з 01.11.2022 по 01.06.2023 в сумі 187055грн, моральні збитки в сумі 1000000грн.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправною бездіяльністю відповідача, який попри отримання відповідної заяви-розрахунку від позивача не здійснив фінансування для виплати йому допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Ухвалою суду від 26.06.2023 позовна заява залишалася без руху. У встановлений судом строк, позивач усунув недоліки позовної заяви, а тому така вважається поданою у день її первинного подання до суду.

Ухвалою суду від 11.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), встановлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

07.08.2023 відповідач подав відзив на позовну заяву, за змістом якого просив у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування заперечень вказав, що Кабінетом Міністрів України не прийнято порядок який би регулював страхові виплати за страховими випадками застрахованим особам у період проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця або зняття з обліку після припинення діяльності особи, яка проводить незалежну професійну діяльність то ж на даний час у відповідача відсутня можливість проведення такого обрахунку та виплати.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області надійшли додаткові пояснення у справі, у яких зазначено що відповідно до службової записки начальника відділу призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг Головного управління заява з документами для виплати допомоги за листками непрацездатності №ЛН-4014567-1, з 19.07.2022 по 07.08.2022 №ЛН 4033290-1, з 17.08.2022 по 24.08.2022 №ЛН4379545-1, з 25.08.2022 по 26.08.2022 №ЛН4497033-1, з 27.08.2022 по 20.09.2022 №ЛН4513967-1, з 21.09.2022 по 30.09.2022 №ЛН5978641-1 від ОСОБА_1 до відділу призначення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг до відділу не надходила.

У зв`язку з цим, ухвалою суду від 04.10.2023 у сторін витребувано додаткові докази.

10.10.2023 та 19.10.2023 від сторін надійшли такі докази до суду.

Суд з`ясував зміст та підстави заяв по суті спору, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 у період з 01.07.2022 по 14.10.2022 був зареєстрований як фізична особа-підприємець з основним видом діяльності за КВЕД: 47.11 Роздрібна торгівля в неспеціалізованих магазинах переважно продуктами харчування, напоями та тютюновими виробами, що підтверджується відомостями з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

30.12.2022 позивач звернувся до Сарненського відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Рівненській області із заявою щодо надання матеріального забезпечення по листках непрацездатності під час здійснення підприємницької діяльності з 01.07.2022 по 13.10.2022.

До відповідної заяви позивач додав: копії паспорта, ідентифікаційного коду, посвідчення потерпілого від ЧАЕС 1 категорії, трудової книжки, листки непрацездатності №ЛН-4014567-1, №ЛН 4033290-1, №ЛН4379545-1, №ЛН4497033-1, №ЛН4513967-1, №ЛН5978641-1, довідку з ДПС про відсутність заборгованості з ЄСВ, довідку про сплату ЄСВ від 21.10.2021, звіт з ДПС за 2021 рік, звіт ліквідаційна, витяг про спрощену систему оподаткування.

Листом від 30.12.2022 №16-01-15/1314 Сарненське відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Рівненській області повідомило позивача про те, що з 01.01.2023 набирає чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» та Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №2620-ІХ. Відповідно до Закону, уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку з 01.01.2023 буде Пенсійний фонд України. У зв`язку з цим, рекомендовано для отримання матеріального забезпечення по листках непрацездатності під час здійснення підприємницької діяльності звернутись до Пенсійного фонду України.

17.01.2023 позивач звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою про виплату матеріального забезпечення під час здійснення підприємницької діяльності з 01.07.2022 по 13.10.2022.

До заяви додав: копії паспорта, ідентифікаційного коду, посвідчення потерпілого від ЧАЕС 1 категорії, трудової книжки, довідку з ДПС про відсутність заборгованості з ЄСВ, довідку про сплату ЄСВ, звіт з ДПС за 2021 рік, звіт ліквідаційна, витяг про спрощену систему оподаткування, оригінал довідки ОК-5, довідку про реквізити в банку.

Листом від 15.02.2023 №5200-2832/Т-02/8/1700/23 відповідач повідомив позивача про те, що на даний час відсутня технічна реалізація програмного забезпечення в частині надання матеріального забезпечення за рахунок коштів фонду застрахованим особам у разі припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця. Відповідно до цього, можливості призначити допомогу по тимчасовій втрати працездатності з 05.07.2022 по 18.07.2022, з 17.08.2022 по 20.09.2022, з 21.09.2022 по 30.09.2022 немає. Зазначив, що після впровадження програмного забезпечення, у разі звернення до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про припинення підприємницької діяльності, буде призначено страхові виплати за страховими випадками, які настали до припинення підприємницької діяльності.

На повторне звернення позивача щодо виплати матеріального забезпечення по листках непрацездатності відповідач листом від 02.06.2023 №21442-19266/Т-02/8-1700/23 повідомив про те, що на даний час відсутнє програмне забезпечення в частині надання матеріального забезпечення за рахунок коштів Пенсійного фонду застрахованим особам у разі припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця. Відповідно, на даний час можливості призначити допомогу по тимчасовій непрацездатності за відповідні періоди немає.

Листом від 05.06.2023 №1700-0202-8/50403 відповідач повернув оригінали документів позивачу, які були долучені до заяви від 17.01.2023.

На звернення позивача від 14.06.2023 щодо надання допомоги по тимчасовій непрацездатності у разі припинення фізичної особи-підприємця за страховими випадками які настали до припинення фізичної особи-підприємця Пенсійний фонд України листом від 23.06.2023 №24232-26832/Т-05/8-2800/23 повідомив про те, що на сьогодні питання реалізації права застрахованої особи на страхові виплати за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності у випадку не реалізації свого права на страхову виплату у зв`язку з ліквідацією страхувальника без правонаступника врегульовано нормами Порядку надання матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування України застрахованим особам у разі ліквідації (реорганізації) підприємства, установи, організації, припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця або незалежної професійної діяльності, затвердженого постановою правління Фонду соціального страхування України від 10.10.2017 №54. Отже, для реалізації права на допомогу по тимчасовій непрацездатності необхідно звернутися до сервісного центру Пенсійного фонду України за місцем здійснення обліку ліквідованого страхувальника та надати відповідні документи визначені пунктом 4 Порядку №54.

Позивач вважає відмову щодо виплати матеріального забезпечення по листках непрацездатності протиправною, у зв`язку з чим звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Правові, фінансові та організаційні засади загальнообов`язкового державного соціального страхування, гарантії працюючих громадян щодо їх соціального захисту у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, вагітністю та пологами, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, охорони життя та здоров`я визначено Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23.09.1999 № 1105-XIV (далі - Закон № 1105-XIV, в редакції, на день виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до ч.1 ст.4 Закону № 1105-XIV, уповноваженим органом управління в системі загальнообов`язкового державного соціального страхування у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності та від нещасного випадку (далі - уповноважений орган управління) є Пенсійний фонд України.

Згідно з п.1 ч.2 ст.6 Закону № 1105-XIV, уповноважений орган управління та його територіальні органи зобов`язані забезпечувати фінансування та здійснення страхових виплат, надання соціальних послуг, передбачених цим Законом.

У силу вимог ст.11 Закону №1105-XIV, страхуванню з тимчасової втрати працездатності підлягають фізичні особи - підприємці.

Право на страхові виплати за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності мають застраховані особи - громадяни України, іноземці, особи без громадянства та члени їхніх сімей, які проживають в Україні, якщо інше не передбачено міжнародним договором України, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Це право виникає з настанням страхового випадку в період роботи (включаючи час випробування та день звільнення), зайняття підприємницькою та іншою діяльністю, якщо інше не передбачено законом (ч.1 ст.12 Закону № 1105-XIV).

Термін "застрахована особа" у Законі №1105-XIV вживається у значеннях, наведених у Законі України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" від 08.07.2010 №2464-VI (далі Закон №2464-VI).

Так, п.3 ч.1 ст.1 Закону №2464-VI визначено, що застрахована особа це фізична особа, яка відповідно до законодавства підлягає загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню і сплачує (сплачувала) та/або за яку сплачується чи сплачувався у встановленому законом порядку єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі ЄСВ, єдиний внесок).

Статтею 13 Закону № 1105-XIV встановлено, що за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності надаються такі види страхових виплат: 1) допомога по тимчасовій непрацездатності, включаючи догляд за хворою дитиною, догляд за дитиною віком до 14 років або дитиною з інвалідністю віком до 18 років на весь період надання реабілітаційної допомоги, за наявності медичного висновку про необхідність стороннього догляду за дитиною; 2) допомога по вагітності та пологах; 3) допомога на поховання (крім поховання пенсіонерів, безробітних та осіб, які померли внаслідок нещасного випадку на виробництві).

Умови надання допомоги по тимчасовій непрацездатності та тривалість її виплати визначені статтею 15 Закону № 1105-XIV за змістом частини 1 якої така допомога надається застрахованій особі у формі страхових виплат, які повністю або частково компенсують втрату заробітної плати (доходу).

Так, пунктом 1 частини 1 статті 15 Закону №1105-XIV передбачено надання допомоги по тимчасовій непрацездатності у разі настання тимчасової непрацездатності внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві, а також тимчасова непрацездатність на період реабілітації внаслідок захворювання або травми, не пов`язаної з нещасним випадком на виробництві.

Відповідно до ч.2 статті 15 Закону №1105-XIV, допомога по тимчасовій непрацездатності у випадках, зазначених у пунктах 1 і 7 частини першої цієї статті, виплачується уповноваженим органом управління застрахованим особам з шостого дня непрацездатності за весь період до відновлення працездатності або до встановлення медико-соціальною експертною комісією (далі - МСЕК) інвалідності (встановлення іншої групи, підтвердження раніше встановленої групи інвалідності), незалежно від звільнення, припинення підприємницької або іншої діяльності застрахованої особи в період втрати працездатності, у порядку та розмірах, встановлених законодавством.

Оплата перших п`яти днів тимчасової непрацездатності у випадках, зазначених у пунктах 1 і 7 частини першої цієї статті, здійснюється за рахунок коштів роботодавця у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з частиною 1 статті 23 Закону № 1105-XIV, підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є сформований на основі медичного висновку про тимчасову непрацездатність або документа, що засвідчує факт усиновлення дитини, встановлення опіки над дитиною, листок непрацездатності. У разі роботи за сумісництвом, за трудовим договором (контрактом) одночасно із здійсненням підприємницької чи іншої діяльності підставою для призначення допомоги є копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою (за наявності) за основним місцем роботи. Для застрахованих осіб, які одночасно здійснюють підприємницьку та іншу діяльність і не працюють на умовах трудового договору (контракту), копію листка непрацездатності засвідчує установа охорони здоров`я, яка його видає. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я, за погодженням з уповноваженим органом управління.

Отже, Законом №1105 -XIV визначено дві умови для набуття особою права на отримання спірної допомоги: особа є застрахованою та настав страховий випадок, зокрема тимчасова непрацездатність, підтверджена виданим у встановленому порядку листком непрацездатності.

Частиною 1 статті 16 Закону № 1105-XIV встановлено підстави для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності, а саме:

1) у разі одержання застрахованою особою травми або її захворювання при вчиненні нею кримінального правопорушення;

2) у разі навмисного заподіяння шкоди своєму здоров`ю з метою ухилення від роботи чи інших обов`язків або симуляції хвороби;

3) за час перебування під арештом і за час проведення судово-медичної експертизи;

4) за час примусового лікування, призначеного за судовим рішенням;

5) у разі тимчасової непрацездатності у зв`язку із захворюванням або травмою, що сталися внаслідок алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або дій, пов`язаних із таким сп`янінням;

6) за період перебування застрахованої особи у відпустці без збереження заробітної плати, творчій відпустці, додатковій відпустці у зв`язку з навчанням;

7) за період тимчасової непрацездатності, зазначений у листку непрацездатності, визнаному необґрунтованим.

Зазначений перелік підстав для відмови в наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Відповідачем не встановлено та не надано до суду доказів на підтвердження будь-якої з наведених вище підстав для відмови позивачу у наданні допомоги по тимчасовій непрацездатності.

Частиною 2 статті 16 Закону № 1105-XIV визначено випадок, коли застраховані особи втрачають право на допомогу по тимчасовій непрацездатності.

Так, відповідно до ч.2 вказаної статті Закону № 1105-XIV застраховані особи, які в період отримання допомоги по тимчасовій непрацездатності порушують режим, встановлений лікарем, не виконують інструкцій, рекомендацій фахівців з реабілітації, необхідних для надання реабілітаційної допомоги відповідно до індивідуального реабілітаційного плану, погодженому цією особою, або не з`являються без поважних причин у призначений строк на медичний огляд, у тому числі лікарсько-консультативною комісією (далі - ЛКК) чи МСЕК, втрачають право на таку допомогу з дня допущення порушення на строк, що встановлюється рішенням органу, який призначає допомогу по тимчасовій непрацездатності.

Відповідачем не надано суду жодних доказів на підтвердження настання випадку, за якого застрахована особа втрачала б право на допомогу по тимчасовій непрацездатності.

Статтею 26 Закону №1105-XIV встановлено порядок фінансування страхувальників уповноваженим органом управління.

Частиною першою зазначеної статті встановлено, що фінансування страхувальників для надання страхових виплат за страхуванням у зв`язку з тимчасовою втратою непрацездатності застрахованим особам здійснюється територіальними органами уповноваженого органу управління в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України.

Згідно з ч.3 ст.22 Закону №1105-XIV, у період проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця або зняття з обліку після припинення діяльності особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, страхові виплати за страховими випадками застрахованим особам призначаються та здійснюються територіальним органом уповноваженого органу управління за місцем здійснення обліку такої діяльності чи реєстрації місця проживання таких осіб у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У листах від 15.02.2023, від 02.06.2023 та відзиві на позовну заяву відповідач посилається на відсутність порядку, який би регулював страхові виплати за страховими випадками застрахованим особам у період проведення державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця або зняття з обліку після припинення діяльності особи, яка проводить незалежну професійну діяльність, а також на відсутність програмного забезпечення в частині надання матеріального забезпечення за рахунок коштів Пенсійного фонду застрахованим особам у разі припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.

Однак, суд зазначає, що відсутність такого порядку та відповідного програмного забезпечення не може бути підставою для відмови у наданні (виплаті) спірного матеріального забезпечення, оскільки Законом №1105-XIV встановлено чіткі підстави для такої відмови.

Разом з тим, Призначення та виплата застрахованим особам (або одержувачам допомоги) матеріального забезпечення здійснюються відділеннями управлінь виконавчої дирекції Фонду (далі робочі органи Фонду) за місцем обліку ліквідованого підприємства, установи, організації, припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця або незалежної професійної діяльності, як страхувальника на підставі наказу керівника робочого органу Фонду згідно Порядку надання матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування України застрахованим особам у разі ліквідації (реорганізації) підприємства, установи, організації, припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця або незалежної професійної діяльності, затвердженим постановою правління Фонду соціального страхування України 10.10.2017 № 54 (далі - Порядок № 54, який є чинним на момент виникнення спірних правовідносин так і на момент розгляду справи).

У силу вимог п. 2 Порядку №54, призначення та виплата матеріального забезпечення за рахунок коштів Фонду соціального страхування України у разі припинення підприємницької діяльності фізичної особи підприємця здійснюються на підставі наказу керівника робочого органу Фонду.

Згідно з п.3.1 Порядку №54, підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності.

Пунктом 4 Порядку №54 передбачено, що для отримання матеріального забезпечення по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах застрахована особа подає до робочого органу Фонду такі документи:

заяву у довільній формі про надання матеріального забезпечення із зазначенням реквізитів банківської установи та номера поточного рахунка;

листок непрацездатності;

реєстраційний номер своєї облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний орган державної податкової служби і мають відмітку у паспорті);

копію трудової книжки;

копію першої - четвертої, одинадцятої - шістнадцятої сторінок паспорта;

довідку з архівної установи про нараховану заробітну плату за відповідний розрахунковий період (помісячно) із зазначенням видів виплат та кількості відпрацьованих днів (годин), засвідчену в установленому порядку (далі - архівна довідка) за страховими випадками, які настали до 31.12.2010;

за необхідності для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності в розмірі ста відсотків середньої заробітної плати (доходу) застраховані особи, зазначені в пункті п`ятому частини першої статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", додають копії відповідних посвідчень або інші документи, які підтверджують право на пільгу;

за необхідності для підтвердження страхового стажу застрахованої особи - інформацію про сплачені суми єдиного внеску, отриману відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування";

за необхідності копію свідоцтва про народження дитини (для встановлення віку дитини при оплаті листка непрацездатності по догляду за хворою дитиною).

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що Порядок №54 регламентує призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності у разі припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за страховими випадками, які настали до такого припинення.

Суд зазначає, що у спірних правовідносинах існує випадок припинення позивачем підприємницької діяльності та звернення його із заявою від 17.01.2023 до відповідача після такого припинення.

Судом встановлено, що до заяви від 17.01.2023 позивач додав: копії паспорта, ідентифікаційного коду, посвідчення потерпілого від ЧАЕС 1 категорії, трудової книжки, довідку з ДПС про відсутність заборгованості з ЄСВ, довідку про сплату ЄСВ, звіт з ДПС за 2021 рік, звіт ліквідаційна, витяг про спрощену систему оподаткування, оригінал довідки ОК-5, довідку про реквізити в банку.

Однак, відповідачем зазначені документи досліджено не було, зміст заяви на предмет нарахування сум матеріального забезпечення не проаналізовано.

Таким чином, дії відповідача щодо відмови нарахування (виплати) матеріального забезпечення по листках непрацездатності є протиправними.

Поряд з цим, суд критично оцінює посилання позивача на справу № 460/634/20, оскільки судами можуть враховуватися висновки щодо застосування норм права, якщо вони викладені у постановах Верховного Суду.

Враховуючи викладене, суд вважає, що належним захистом прав позивача буде зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 17.01.2023 із врахуванням висновків суду, у викладених у цьому рішенні.

Отже, позовна вимога про зобов`язання відповідача виплатити матеріальне забезпечення по листах непрацездатності з 05.07.2022 по 18.07.2022 №ЛН-4014567-1, з 19.07.2022 по 07.08.2022 №ЛН 4033290-1, з 17.08.2022 по 24.08.2022 №ЛН4379545-1, з 25.08.2022 по 26.08.2022 №ЛН4497033-1, з 27.08.2022 по 20.09.2022 №ЛН4513967-1, з 21.09.2022 по 30.09.2022 №ЛН5978641-1 на суму 197418,1грн та похідні вимоги про зобов`язання нарахувати та виплатити компенсацію в розмірі 3% річних та інфляційні втрати та двухкратної ставки Нацбанку за період з 01.11.2022 по 01.06.2023 та моральні збитки в сумі 1000000грн до задоволення не підлягають.

Згідно з частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За вказаних обставин, виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України у суду відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дій неправомірними задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо відмови у виплаті страхових виплат застрахованій особі ОСОБА_1 на підставі листків непрацездатності з 05.07.2022 по 18.07.2022 №ЛН-4014567-1, з 19.07.2022 по 07.08.2022 №ЛН 4033290-1, з 17.08.2022 по 24.08.2022 №ЛН4379545-1, з 25.08.2022 по 26.08.2022 №ЛН4497033-1, з 27.08.2022 по 20.09.2022 №ЛН4513967-1, з 21.09.2022 по 30.09.2022 №ЛН5978641-1.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 17.01.2023 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7,м. Рівне,Рівненська обл.,33028. ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Повний текст рішення складений 13.11.2023.

Суддя Олег ГРЕСЬКО