Справа № 460/6609/23
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2023-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 рокуЛьвівСправа № 460/6609/23 пров. № А/857/13947/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові, апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12 липня 2023 року, ухвалене суддею Гресько О.Р., у м. Рівне, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у справі № 460/6609/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Рівненській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення перерахунку і підвищення пенсії позивачу на 5% як звільненому за станом здоров`я через хворобу, згідно з п.2 ч. 1 ст. 77, абз. 2 п. 15 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію», п. «а» ч. 1 ст. 13, ч. 2 ст. 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»;

- зобов`язати відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату з 01.12.2021 року пенсії у розмірі 55% грошового забезпечення поліцейського за відповідною посадою, як звільненому за станом здоров`я через хворобу, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 77, абз. 2 п. 15 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію», п. «а» ч. 1 ст. 13, ч. 2 ст. 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

12 липня 2023 року Закарпатський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким позов задовольнив частково.

Визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області щодо не здійснення перерахунку і підвищення пенсії на 5% ОСОБА_1 , як звільненому за станом здоров`я через хворобу, згідно з п.2 ч. 1 ст. 77, абз. 2 п. 15 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію», п. «а» ч. 1 ст. 13, ч. 2 ст. 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» неправомірною.

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату з 01.11.2022 року пенсії у розмірі 55% грошового забезпечення поліцейського за відповідною посадою, як звільненому за станом здоров`я через хворобу, згідно з п. 2 ч. 1 ст. 77, абз. 2 п. 15 розділу XI Закону України «Про Національну поліцію», п. «а» ч. 1 ст.13, ч. 2 ст. 51, 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні інших позовних вимог відмовив.

Стягнув на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судовий збір в сумі 1073,60 грн.

Стягнув на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 2000 грн.

Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, який звільнений зі служби в поліції через хворобу, має право на пенсію у розмірі 55 відсотків його грошового забезпечення. Водночас, відповідач неправомірно призначив її у розмірі 50 відсотків грошового забезпечення. При цьому суд задовольнив позовні вимоги з 01.11.2022 року, тобто з моменту звернення до відповідача із заявою про перерахунок пенсії.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та постановити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити.

У обґрунтування вимог апеляційної скарги, відповідач зазначає те, що призначив пенсію позивачу, на підставі пункту «б» частини 1 статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», як такому, що має 26 років вислуги в органах внутрішніх справ.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що позивачу з 01.01.2008 року призначена пенсія за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» у розмірі 50% від усіх складових грошового забезпечення.

27.02.2008 року начальник УМВС України в Рівненській області наказом № 27 о/с вніс часткові зміни до наказу УМВС від 27.12.2007 року № 209 о/с, яким вирішено вважати позивача звільненим в запас Збройних Сил України за пунктом 64 «б» (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затверджене Постановою КМ Української СРС від 29.07.1991 року № 114.

01.11.2022 року позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку розміру та виплати призначеної пенсії з 50% до 55% відповідних сум грошового забезпечення з 07.11.2015 року, з урахуванням виплачених сум у зв`язку із звільненням зі служби через хворобу.

У відповідь на вказане звернення, відповідач, листом від 25.11.2022 року № 23933-24561/М-03/8-1700/22 повідомив позивача, що, з врахуванням того, що позивач проходив службу в ОВС з якої звільнений у запас через хворобу, а зміни щодо умов звільнення зі служби в органах Національної поліції України визначені статтею 77 Закону України «Про Національну поліцію» стосуються лише осіб, що звільнилися зі служби в межах дії Закону України «Про Національну поліцію», розмір його пенсії за вислугу років з дати призначення встановлено як 50% грошового забезпечення за 20 років служби. Підстав для нарахування додаткових 5% та виплати недоотриманих коштів з 07.11.2015 року немає.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Згідно з пунктами а та б статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції на момент призначення позивачу пенсії 01.01.2008 року) пенсія за вислугу років призначається:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, незалежно від віку в разі, якщо вони мають на день

звільнення зі служби вислугу 20 років і більше, за винятком осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону;

б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, в разі досягнення ними на день звільнення зі служби 45-річного віку, крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону, за наявності у них страхового стажу 25 років і більше, з яких не менше ніж 12 календарних років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ, державній пожежній охороні, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

Апеляційний суд встановив те, що пенсія позивачу призначена на підставі пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на наявності 20 років вислуги незалежно від віку.

Пунктом «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Апеляційний суд встановив, що позивач звільнений з служби в органах внутрішніх справ (міліції) 27.12.2007 року на підставі пункту 64 «б» (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затверджене Постановою КМ Української СРС від 29.07.1991 року № 114.

Тобто, позивач на час призначення пенсії мав право на пенсію за віком у розмірі 55 процентів, як такий, що звільнений через хворобу і має вислугу років 20 років і більше.

Однак, відповідач, всупереч цьому, призначив позивачу пенсію у розмірі 50 процентів, як такому, що має вислугу років 20 років і більше.

31 жовтня 2022 року позивач подав заяву про перерахунок пенсії у розмірі 55 процентів.

Відповідач, у відповідь на заяву, відмовив позивачу у призначенні пенсії у вказаному розмірі, з огляду на те, що на час подання цієї заяви пункт «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» діє у редакції, згідно із якою, пенсії за вислугу років призначаються особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт «а» статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я, особам, звільненим зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Тобто, на думку відповідача, для призначення (перерахунку) позивачу пенсії в розмірі 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення, на підставі, пункту «а» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» у редакції на час подання заяви про перерахунок пенсії (31.10.2022 року) необхідне дотримання наступних умов:

- наявність права на пенсію за пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (у випадку позивача це право пов`язано із наявністю 20 календарних років вислуги).

- звільнення зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію».

Апеляційний суд встановив, що на час звернення позивача із заявою про перерахунок пенсії, умова щодо наявності у позивача права на пенсію за пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (наявність 20 календарних років вислуги) була дотримана.

Що стосується іншої умовив, а саме звільнення зі служби в поліції на підставі пунктів 2, 3 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», то апеляційний суд зазначає, що ці зміни були внесені у статтю 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» разом із прийняття Закону України «Про Національну поліцію», який набрав чинності 07.11.2015 року.

Згідно із пунктами 2, 3 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється:

2) за станом здоров`я (через хворобу) - за рішенням медичної комісії про непридатність до служби в поліції;

3) за віком - у разі досягнення встановленого для нього цим Законом граничного віку перебування на службі в поліції.

Апеляційний суд встановив, що позивач був звільнений зі служби в органах внутрішніх справ (міліції) 27.12.2007 року на підставі пункту 64 «б» (через хворобу) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затверджене Постановою КМ Української СРС від 29.07.1991 року № 114, тобто на час коли Закон України «Про Національну поліцію» не був прийнятий.

Згідно із пунктом 64 «б» цього Положення, особи середнього, старшого і вищого начальницького складу звільняються зі служби в запас (з постановкою на військовий облік) через хворобу - у разі визнання їх непридатними до військової служби в мирний час (у військовий час - обмежено придатними 2-го ступеня) за рішенням військово-лікарської комісії.

Отже, пункт 2 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» та пункту 64 «б» Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України, затверджене Постановою КМ Української СРС від 29.07.1991 року № 114 передбачають можливість звільнення зі служби за станом здоров`я (через хворобу).

Водночас, пункту 64 «б» Положення передбачає, як підставу звільнення, наявність рішення військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби, а пункт 2 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» - рішення медичної комісії про непридатність до служби в поліції

У постанові від 06.04.2022 року по справі № 461/1316/17 Верховний Суд зазначив, що підставою для призначення відповідачем пенсії, на підставі пункту «а» частини першої статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», у підвищеному розмірі, є факт звільнення особи на підставі пункту 2 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (через хворобу), а не зміст висновку військово-лікарської комісії.

Отже, на думку апеляційного суду, позивач має право на пенсію в розмірі 55 відсотків, не заважаючи на те, що формально підстава для отримання такої пенсії змінилася (п.2 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», а не пункту 64 «б» Положення), однак її зміст залишився таким, як і на час призначення позивачу пенсії, а саме звільнення зі служби через хворобу.

Апеляційний суд вважає помилковими висновки відповідача про те, що позивач звільнився зі служби в органах внутрішніх справ (міліції) до прийняття Закону України «Про Національну поліцію» та, за діючим, на час звільнення, законодавством, правом на пенсію у розмірі 55% відсотків не скористався, тому на час звернення до відповідача 31 жовтня 2022 року, позивач таке право втратив.

Таким чином, апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції в тому, що відповідач зобов`язаний здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату з 01.11.2022 року (часу звернення із заявою про перерахунок пенсії) пенсії у розмірі 55% грошового забезпечення поліцейського за відповідною посадою, як звільненому за станом здоров`я через хворобу, на підставі п. «а» ч. 1 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

Цей висновок є підставою для задоволення позову з часу звернення із заявою про перерахунок пенсії 01.11.2022 року.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області залишити без задоволення, а рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 12 липня 2023 року в справі № 460/6609/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених статтею 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Постанова складена 10.11.2023 року