Справа № 464/4325/23
Суддя: Чорна С. З.
Дата ухвалення: 2023-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 464/4325/23
пр.№ 2-а/464/64/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10.11.2023 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Чорна С.З.

при секретарі судових засідань Гринюк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сихівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Львова про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

за участі сторін:

представника позивача Сибаль О.Б.,

представника відповідача Синюшко Р.Д.,

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Сихівського районного територіальнеого центру комплектування та соціальної підтримки м. Львова в якому просить скасувати постанову начальника Сихівського РТЦК та СП м. Львова полковника Радзіковського Андрія Сергійовича, №131 від 20.06.2023 про накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 700 грн. за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст. 210 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовної заяви покликається на те, що відповідно до постанови від 20.06.2023 року №131 начальника Сихівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_2 його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.Позивач зазначає, що викладені у постанові обставини про вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.210 КУпАП не відповідають дійсності, оскільки він не отримував жодних викликів прибути в районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки і не розписувався в таких документах, правил військового обліку не порушував, а про перебування у розшуку йому нічого не відомо. Враховуючи вищенаведене, просить скасувати постанову від 20.06.2023. №131, провадження у справі закрити.

Ухвалою суду від 30.06.2023 було відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду.

Представник позивача у судовому засідання позовну заяву підтримав та просить таку задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просила відмовити в задоволенні позову, посилаючись лише на те, що відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних позивач ОСОБА_1 з 03.03.2023 перебував в розшуку.

Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про задоволення позову, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що начальником Сихівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Радзіковського А.С. відносно ОСОБА_1 винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення №131 від 20.06.2023, якою встановлено, що ОСОБА_1 20.06.2023 був доставлений до Сихівського РТЦК та СП м.Львів, як особа подана у розшук за вчинення правопорушення передбачені статтями 210, 210-1 КУпАП, де відмовився від проведення звірки персональних даних передбачених ст. 7 ЗУ «Про єдиний державний реєстр призовників, військовозобовязаних та резервістів», чим порушив п.2, п.8 статті 1 додатку 2 постанови Кабінету міністрів України від 30.12.2022 №1487 «Про затвердження Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобовязаних та резервістів» в частині не явки за попереднім викликом начальника РТЦК та СП за місцем перебування на вйськовому обліку, що стало причиною подання зазначеної особи в розшук та відмова від звірки персональних даних та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 210 КУпАП та накладено на ОСОБА_1 штраф у сумі 1700 грн.

За змістом ч.2 ст. 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період.

За змістом ч.1 ст. 210 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку.

Позивач вказує, що у встановленому законодавством порядку йому не вручали повістки для явки до Сихівського районного територіальнеого центру комплектування та соціальної підтримки м. Львова, а також те, що він перебував у розшуку йому нічого не було відомо.

Доказів того, що позивача належним чином було оповіщено про час та дату прибуття до Сихівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м. Львова матеріали справи не містять. Проте притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Також, з постанови про адміністративне правопорушення №131, вбачається, що ОСОБА_1 свою вину визнає, однак підпис особи, яка притягається до адміністративної відповідальності у оскаржуваній постанові відсутній. А також особі, що притягується до адміністративної відповідальності, не роз`яснено її права та обов`язки, у тому числі право на захист, не надано можливості заявити клопотання та надати пояснення, що є порушенням вимог закону.

Відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження факту вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 210 КУпАП.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, відповідачем не доведено та не підтверджено належними доказами факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, та як наслідок, не доведено факту порушення позивачем правил військового обліку в особливий період.

При цьому, сама по собі постанова начальника Сихівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_2 не може бути доказом вчинення адміністративного правопорушення, так як у вказаній постанові міститься лише описання правопорушення. Постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за своєю правовою природою є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Отже, суд приходить до висновку в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень, обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Позивач заперечує вчинення ним правопорушення, оскільки правила військового обліку ним не були порушені.

Представник відповідача покладений на нього обов`язок не виконав - не надав суду належних доказів, які б підтверджували правомірність його рішення.

За таких обставин, враховуючи відсутність доказів, які підтверджують наявність події і складу адміністративного правопорушення, а також те, що відповідачем не були вжиті заходи щодо повного, всебічного і об`єктивного дослідження всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до п.3 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до положень ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі №543/775/17, провадження № 11-1287апп18, відступила від раніше прийнятого висновку, який передбачав, що судовий збір при оскарженні постанов про адміністративне правопорушення сплаті не підлягає, та зазначила, що чинне законодавство містить ставку судового збору, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги у справі про оскарження постанови про адміністративне правопорушення та подальшому оскарженні позивачем та відповідачем судового рішення. Розмір судового збору, який підлягає стягненню у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення, складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина п`ята статті 4 Закону № 3674-VI).

Згідно абзацу 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2684 гривні.

Таким чином, за подання даної позовної заяви до суду, оскільки позивач оскаржує одну постанову, підлягав сплаті судовий збір у розмірі 536,80 грн. Тому, при задоволенні вказаного позову з відповідача слід стягнути на користь позивача 536,80 грн. судового збору.

Керуючись ст.ст.2,5,9,72-76,243,246,250,286 КАС України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Сихівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Міністерства оборони України про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову за справою про адміністративне правопорушення №131 від 20.06.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 210 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 гривень скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань з Сихівського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки м.Львова суму понесених судових витрат зі сплати судового збору в розмірі 536,80 (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок) грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач:Сихівський районний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки м.Львова, , місцезнаходження: м.Львів, вул. Стрийська,105.

Суддя Чорна С.З.