Справа № 440/12551/23
Суддя: І.С. Шевяков
Дата ухвалення: 2023-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/12551/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шевякова І.С. розглянув у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги (з урахуванням уточненої позовної заяви /а.с. 25-27/):

1) визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо переведення ОСОБА_1 з пенсії за вислугу років на пенсію за віком в частині обчислення пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014-2016 роки.

2) визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 04.08.2023 №49;

3) зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 з 28 вересня 2021 року із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2018, 2019 та 2020 роки), та провести виплату з урахуванням фактично сплачених сум.

Під час розгляду справи суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі також позивач, ОСОБА_1 ) звернулася до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі також відповідач-1, ГУ ПФУ в Полтавській області), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі також відповідач-2, ГУ ПФУ в Донецькій області) про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 04.09.2023 позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 20.09.2023 поновлено позивачу строк звернення до суду з позовом; позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, а також призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Аргументи учасників справи

Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на те, що пенсійний орган безпідставно відмовив в перерахунку пенсії за віком ОСОБА_1 зі застосуванням показника середньої заробітної плати працівників у галузі економіки України за 2018-2020 роки, адже до цього вона отримувала пенсію за вислугу років на підставі норм Закону України "Про пенсійне забезпечення" (працівник освіти), а зі заявою про призначення пенсії згідно норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" звернулася вперше.

Відповідач-1 позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Заперечення відповідача вмотивовані тим, що показник середньої заробітної плати за 2018-2020 роки застосовується при призначення пенсій у 2021 році вперше, тоді як у спірних відносинах мало місце переведення позивача з одного виду пенсії на інший. Пояснював, що позивачу призначена пенсія з 08.12.2010 по вислузі років, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення". З 29.09.2021 позивач одержує пенсію за віком, на підставі поданої заяви про перерахунок пенсії від 29.09.2021, відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV. При цьому Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій" від 03.10.2017 № 2148-VIII, який набрав чинності 11.10.2017, внесено зміни до Закону №1058, згідно з якими з 01.10.2017 раніше призначені пенсії обчислюються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як їх середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки (3764,40 грн).

Крім того, відповідач-1 наголошував на пропущенні позивачем строку звернення до суду з позовом /а.с. 38-49/.

Відповідач-2 у відзиві на позов проти позову заперечував, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначав, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області, як отримувач пенсії з 08.12.2010 за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", з 29.09.2021 за віком відповідно до статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058).

ОСОБА_1 надано заяву від 04.08.2023 №1982 про перерахунок "зміна надбавки". Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ, а саме Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Згідно норм частини три статті 45 Закону №1058, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання з усіма необхідними документами та на підставі документів, що містяться в пенсійній справі на час переведення, а також додаткових документів, які додаються до заяви. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону №1058, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховується під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідач -2 наголошував, що переведення з одного виду пенсії на інший є зміна виду пенсії. При цьому, пенсійне законодавство не містить застереження щодо переведення з одного на інший вид пенсії лише в межах одного закону.

Що стосується показника заробітної плати при переході з одного виду пенсії на інший, то, враховуючи правила статті 45 Закону №1058, Головним управлінням винесено рішення про відмову в перерахунку від 08.08.2023 №49.

Крім того, відповідач-2 наголошував, що заявлені позовні вимоги стосуються періоду з 28.09.2021, тому, враховуючи день звернення до суду (який виходить за межі шестимісячного строку, встановленого статтею 122 КАС України), поважність причин пропущення строку звернення до суду не підтверджено позивачем жодними доказами /а.с. 78-80/.

Справа розглядається у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження на підставі пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Обставини справи, встановлені судом

З 08.12.2010 ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Полтавській області та з цієї дати позивачу призначена пенсія за вислугу років, як працівнику освіти, відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення".

29.09.2021 позивач звернулась до відповідача-1 зі заявою про призначення пенсії за віком згідно норм Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" /а.с. 60/.

Розгляд даної заяви, за принципом екстериторіальності було здійснено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Рішенням ГУ ПФУ в Тернопільській області від 30.09.2021 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону №1058 зі застосуванням середньої заробітної плати за 2014-2016 роки /а.с. 56-59/.

11.01.2022 ОСОБА_1 до відповідача-1 подана заява про перерахунок пенсії з урахуванням середнього заробітку по народному господарству за 2018-2020 роки /а.с. 66-67/.

Розгляд заяви від 11.01.2022 за принципом екстериторіальності було здійснено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 13.01.2022 №49 ОСОБА_1 було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати за 2018-2020 роки /а.с. 69/.

04.08.2023 позивач повторно звернулася зі заявою про перерахунок пенсії з урахуванням середнього заробітку за 2018-2020 роки /а.с. 72-73/.

Розгляд даної заяви за принципом екстериторіальності було здійснено Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 08.08.2023 №49 позивачу було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії за віком зі застосуванням середньої заробітної плати за 2018-2020 роки в зв`язку з відсутністю законних підстав /а.с. 74/.

Не погодившись з такою позицією пенсійних органів, позивач звернулась до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Норми права, які підлягають застосуванню

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

01.01.2004 набув чинності Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV), який врегулював принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону № 1058-ІV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 40 Закону №1058-ІV регламентовано порядок визначення заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії.

Так, за приписами частини другої статті 40 Закону № 1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Відповідно до частини третьої статті 45 Закону № 1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Законом №2148-VIII від 03.10.2017 доповнено Розділ XV Закону № 1058-IV, зокрема, пунктом 4-3, згідно з яким пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

При здійсненні перерахунку пенсій відповідно до абзацу першого цього пункту використовується розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, установлений на 1 грудня 2017 року Законом України "Про Державний бюджет України на 2017 рік", збільшений на 79 гривень.

Відповідно до пункту "е" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років.

Статтею 7 Закону №1788, передбачено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком та по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу особою на час звернення за пенсією чи ні. Пенсія за вислугу років призначається лише при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Частиною третьою статті 45 Закону №1058 установлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший у пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами ПФУ.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в части першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Висновки щодо правозастосування

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Спір у цій справі стосується наявності підстав для перерахунку позивачу пенсії за віком на підставі норм Закону №1058-IV із застосуванням для обчислення пенсійної виплати показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням цього виду пенсії (2018, 2019, 2020 роки).

Зокрема, спірним є розуміння сторонами процедури призначення пенсій на підстав норм згаданого Закону.

Так, позивач вважає, що у 2021 році вона набула право на призначення пенсії за віком на підставі норм Закону №1058-IV вперше, а тому при обчисленні пенсійної виплати відповідач на підставі частини другої статті 40 Закону №1058-IV мав врахувати середній заробіток за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2018-2020 роки.

Натомість відповідач-2 виходив з того, що оскільки ОСОБА_1 до призначення пенсії за віком на підставі норм Закону №1058-IV у 2009 році вже призначалась пенсія за вислугу років відповідно до Закону №1788-ХІІ, то у спірних відносинах мало місце переведення позивача з одного виду пенсії на інший.

А тому, для обчислення пенсійної виплати слід було керуватись положеннями абзацу другого частини третьої статті 45 Закону №1058-IV, якими передбачено застосування показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Суд зазначає, що Законом №1058-IV у редакції, чинній станом на 08.12.2010 (дату призначення позивачу пенсії за вислугу років), не було передбачено такого виду пенсії, як пенсія за вислугу років.

Аналіз положень частини третьої статті 45 Закону №1058-IV свідчить про те, що зазначеною нормою регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом (пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника), на інший. Показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 08.12.2010 призначено пенсію за вислугу років відповідно до норм Закону №1788-ХІІ як працівнику освіти.

Натомість, за призначенням пенсії за віком відповідно до норм Закону №1058-IV ОСОБА_1 вперше звернулась у 2021 році.

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що для обчислення позивачу пенсії за віком у 2021 році пенсійний орган мав врахувати показник середньої заробітної плати за три календарних роки, що передують року призначення нового виду пенсії, оскільки пенсія за віком передбачена іншим законом, ніж пенсія за вислугу років.

Аналогічна правова позиція щодо застосування зазначених норм матеріального права вже була висловлена Верховним Судом України у постанові від 29.11.2016 у справі №133/476/15-а (№21-6331а15), який дійшов висновку про те, що у випадку призначення особі пенсії за вислугу років відповідно до Закону №1788-XII, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а в подальшому при виявленні такою особою бажання отримувати пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, має місце саме призначення пенсії за віком, а не переведення згідно частини третьої статті 45 Закону №1058-IV.

Вказана правова позиція Верховного Суду України підтримана Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 31.10.2018 у справі №876/5312/17 (у ЄДРСР вказаний номер справи 442/456/17), а також Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду у постановах від 13.02.2019 у справі №265/7301/16-а, від 09.12.2019 у справі №265/5293/17, від 02.03.2020 у справі №175/4084/16-а(2-а/175/86/16), від 16.06.2020 у справі №514/1675/16-а, від 24.06.2021 у справі №243/8903/16-а.

Згідно з частиною п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних відносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Крім того, як визначено частиною п`ятою статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права.

Отже, наведені вище висновки Верховного Суду мали бути враховані відповідачем-2 під час розгляду заяви ОСОБА_1 від 04.08.2023, а також ураховуються судом у ході розгляду цієї справи.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що при обчисленні позивачу пенсії за віком у 2021 році на підставі норм Закону №1058-IV пенсійний орган має врахувати показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням саме цього виду пенсії, тобто, за 2018-2020 роки.

А тому, відмова відповідача-2 у проведенні обчислення пенсійної виплати з урахуванням середньої заробітної плати по Україні за 2018-2020 роки є протиправною.

Щодо аргументів відповідачів про пропуск позивачем строку звернення до суду з позовом суд зазначає таке.

Дійсно, рішенням ГУ ПФУ в Тернопільській області від 30.09.2021 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до Закону №1058 із застосуванням середньої заробітної плати за 2014-2016 роки /а.с. 56-59/.

11.01.2022 ОСОБА_1 до відповідача-1 подана заява про перерахунок пенсії з урахуванням середнього заробітку по народному господарству за 2018-2020 роки /а.с. 66-67/.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 13.01.2022 №49 ОСОБА_1 було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати за 2018-2020 роки /а.с. 69/.

04.08.2023 позивач повторно звернулася зі заявою про перерахунок пенсії з урахуванням середнього заробітку за 2018-2020 роки /а.с. 72-73/.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 08.08.2023 №49 ОСОБА_1 було відмовлено в проведенні перерахунку пенсії за віком зі застосуванням середньої заробітної плати за 2018-2020 роки.

При цьому, суд звертає увагу відповідачів, що предметом розгляду справи №440/12551/23 є саме правомірність прийняття рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 08.08.2023 №49 і шестимісячний строк від дати прийняття цього рішення не сплинув.

Суд акцентує на тому, що навіть у випадку коли позивач дізналася про порушення своїх прав з дати призначення пенсії, однак своєчасно не вчинила дій щодо їх захисту, це не свідчить про те, що пенсіонер не зможе відновити свої порушені права у майбутньому, а змушений буде і надалі отримувати пенсію у розмірі, який визначений з порушенням норм закону.

Тому ОСОБА_1 реалізувала своє право шляхом звернення зі заявою про перерахунок пенсії від 04.08.2023.

Отримавши рішення про відмову в проведенні перерахунку пенсії за віком із застосуванням середньої заробітної плати за 2018-2020 роки, позивач у межах шестимісячного строку звернулася за захистом своїх прав до суду з позовом про скасування рішення.

Отже, у взаємозв`язку з викладеним, визначаючись щодо дати відновлення порушених прав позивача, суд враховує, що рішення ГУ ПФУ в Тернопільській області від 30.09.2021 про переведення ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до Закону №1058 із застосуванням середньої заробітної плати за 2014-2016 роки є чинним та позивачем не оскаржувалося.

Однак, наявність цього рішення не свідчить про неможливість відновити порушені права у подальшому

Позивач звернулася до відповідача-1 зі заявою про перерахунок пенсії з урахуванням середнього заробітку за 2018-2020 роки 04.08.2023.

Таким чином, суд доходить висновку, що права позивача мають бути відновлені з дати звернення - 04.08.2023, а не як просить позивач - з дати призначення пенсії 28.09.2021.

При цьому, суд зазначає, що права позивача порушені саме рішенням відповідача-2, а не діями відповідача-1, як стверджує позивач.

У силу частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з частинами першою, другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Отже, право вибору способу захисту порушеного або оспорюваного права належить позивачу, тоді як перевірка відповідності цього способу наявному порушенню і меті судового розгляду є обов`язком суду, який має приймати рішення в межах позовних вимог та з урахуванням фактичних обставин конкретної справи, беручи до уваги можливість у той чи інший спосіб захистити порушене право (за наявності підстав для цього).

Поряд з цим, правила адміністративного судочинства допускають випадки, коли суд може вийти за межі вимог позову, зокрема, у випадку, якщо спосіб захисту, який пропонує позивач, є недостатнім або неправильно ним обраним для повного та ефективного захисту його прав, свобод та інтересів.

Так, відповідно до частини другої статті 9 КАС України суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зауважує, що принцип диспозитивності в адміністративному процесі має своє специфічне змістове наповнення, що пов`язано з публічно-правовим характером спірних відносин та активною участю суду в процесі розгляду адміністративних справ, тому адміністративний суд може і зобов`язаний в окремих випадках вийти за межі позовних вимог, якщо спосіб захисту, який обрав позивач, є недостатнім для захисту його прав, свобод і законних інтересів, порушення яких встановлено судом.

За наведених обставин, суд визнає належним та необхідним способом захисту порушеного права позивача у спірних відносинах визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 08.08.2023 №49, зобов`язавши ГУПФ України в Донецькій області (орган, який розглядав заяву від 04.08.2023) здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 з 04.08.2023 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2018, 2019, та 2020 роки), та провести виплату з урахуванням фактично сплачених сум.

Обраний судом у конкретному випадку спосіб захисту порушеного права ОСОБА_1 відповідає завданням адміністративного судочинства, вимогам справедливості й забезпечить ефективне поновлення позивача в правах.

Зважаючи на встановлені у ході судового розгляду фактичні обставини справи та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими урегульовані спірні відносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 з одночасним виходом за межі позовних вимог.

Розподіл судових витрат

Згідно з частиною третьою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем при зверненні до суду з даним позовом сплачено судовий збір у розмірі 1073,60 грн, отже, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача-2 на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 536,80 грн.

Керуючись статтями 2, 3, 6-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, Полтавський окружний адміністративний суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (с. Мозоліївка, Глобинський район, Полтавська область, 39042, рнокпп НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66, м. Полтава, Полтавська область, 36014, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (площа Соборна, 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 08.08.2023 №49.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок пенсії за віком ОСОБА_1 з 04.08.2023 зі застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії (2018, 2019, та 2020 роки), та провести виплату з урахуванням фактично сплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду з урахуванням статті 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на дане рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.С. Шевяков