Справа № 260/5443/23
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2023-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 листопада 2023 року м. Ужгород№ 260/5443/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Плеханова З.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66,м. Полтава,Полтавська область,36014), третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (пл.Народна, буд.4,м. Ужгород,Закарпатська область,88008) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

29 червня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду із позовом , в якому просить :

1. Визнати протиправним дії ГУПФУ в Полтавській області щодо відмови у виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі 10-ти місячних пенсій станом на день її призначення

2. Зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області виплатити позивачу грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню у розмірі 10 місячних пенсій станом на день її призначення.

Позиції сторін.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України у Закарпатській області із заявою про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, в розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до п.7-1 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Відповідач, листом від 01.06.2023 року повідомив позивача про те, що йому відмовлено у призначенні та виплаті такої одноразової грошової допомоги оскільки позивач працює на день досягнення пенсійного віку в ДВНЗ «Ужгородський Національний університет», який відноситься до III- ІУ рівнів акредитації.

Позивач з даним твердженням не погоджується, оскільки має понад 35 років страхового стажу в даному випадку (педагогічного), оскільки з 1988 року по даний час працював на посаді вчителя географії в Ужгородській середній школі № 19 комунальної форми власності.

21 липня 2023 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області надійшов відзив на позов, відповідно до якого ознайомившись зі змістом позовної заяви та обґрунтуванням заявлених вимог, ГУ ПФУ в Полтавській області вважає їх безпідставними та необґрунтованими, у звязку з тим, що за наслідками розгляду заяви позивача територіальним органом ПФУ прийнято рішення від 01.06.2023 №52, яким відмовлено Позивачу в проведенні перерахунку пенсії в зв`язку з відсутністю спеціального стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до п. 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Як вбачається з трудової книжки НОМЕР_1 від 10.09.1986 Позивач на момент досягнення пенсійного віку працював в ДВНЗ "Ужгородський національний університет". Як вбачається з оскаржуваного рішення та відкритих джерел в мережі Інтернет ДВНЗ "Ужгородський національний університет" належав до вищих навчальних закладів IV рівня акредитації. Водночас до Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 листопада 1993 року № 909, включені вищі навчальні заклади лише І-ІІ рівня акредитації. Із процитованого вбачається, що робота Позивача у вищому навчальному закладі ІІІ-ІУ рівня акредитації (ДВНЗ "Ужгородський національний університет") не підлягає зарахуванню до спеціального стажу, що дає право на пенсію за вислугу років.

Позивач починаючи з 03.09.2007 працював на посаді вчителя географії за сумісництвом. Разом з тим у матеріалах електронної пенсійної справи відсутні документи, які підтверджують, що Позивач починаючи з 03.09.2007 займався викладацькою роботою, а саме працював вчителем за сумісництвом у навчальних закладах з навантаженням не менше ніж 180 годин на навчальний рік, та обсягом роботи за сумісництвом на посадах педагогічних працівників не менше ніж на 0,25 посадового окладу. Інших документів на підтвердження вказаних обставин Позивачем до територіального органу ПФУ не подавались, а відтак ГУ ПФУ в Полтавській області не мало можливості встановити наявність чи відсутність обставин, що зумовлюють підстави для зарахування спеціального стажу у період роботи за сумісництвом па посадах що дають право на пенсію за вислугу років. ГУ ПФУ в Полтавській області звертає увагу, що право особи па одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію .

25 липня 2023 року від Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області надійшов відзив на позов, відповідно до якого Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, ознайомившись із заявою ОСОБА_1 не погоджується з доводами, викладеними в ній, виходячи з наступного.

Згідно з електронною базою даних та даних з Реєстру застрахованих осіб страховий стаж позивача за період з 01.02.1982 року по 31.12.2022 року становить 40 років 8 місяць 15 днів. Наявність страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії. ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області із заявою. Заяву ОСОБА_1 , засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області. За результатами розгляду вказаної заяви, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області 01 червня 2023 року прийнято рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги в розмірі десяти пенсій ОСОБА_1 .

Розділом « 1 Освіта» Переліку закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909 (далі-Перелік 909) «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років», де передбачені вищі навчальні заклади І-ІІ рівнів акредитації. Аналіз наданих документів свідчить, що на момент досягнення пенсійного віку позивач, працював в ДВНЗ «Ужгородський національний університет», який відноситься до ІІІ-ІУ рівня акредитації.

Обставини встановлені судом.

08 лютого 2023 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком, надавши документи зазначені в розписці-повідомленні, і йому було надано строк до 07 травня 2023 року для подання додаткових документів: довідки про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 року та документів про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній , затв. ПКМУ № 737 від 12.08.93.На день подання заяви позивач працював.

16 лютого 2023 року відповідачем прийнято Рішення № 08 "Про призначення пенсії" у відповідності до ЗУ "Про загальнообовязкове державне пенсійне страхування" .Триваліть стажу 40 років 8 місяців 6 днів.

Згідно матеріалів пенсійної справи №08, позивачу призначено пенсію за віком з 25.12.2022 по 07.02.2023 року , з 08.02.2023 року - довічно.

Згідно наданої 04.04.2023 року позивачу відповіді ГУПФУ в Закарпатській області він звертався до даного територіального пенсійного органу з приводу вказаних питань 05.03.2023 року, де зазначається, що проводиться додаткова перевірка для підтвердження спеціального стажу для вирішення питання щодо виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткування у розмірі 10-ти місячних пенсій .

З огляду на матеріали електронної пенсійної справи підтверджується наступне.

Як вбачається з трудової книжки НОМЕР_2 від 10,09.1986 Позивач працював:

- з 04.09.1986 по 15.08.1988 вчителем географії в Ужгородській ЗОШ І-ІИ ступеня №12;

- з 15.08.1988 по 03.09.2007 вчителем географії а Ужгородській ЗОНІ І-ПІ ступеня №19;

За змістом довідки №29/02.1-07 від 07.02.2023 Позивач працював вчителем географії в Ужгородській середній школі починаючи з 15.08.1988 поданий час.

Актом ГУ ПФУ в Закарпатській області №0700-1001-1/1518 від 30.03.2023 за результатами перевірки правильності надання довідки про підтвердження спеціального стажу №29/02.1-07 від 07.02.2023 встановлено факт роботи Позивача на посаді вчителя географії Ужгородської ЗОШ I- III ступеня №19 за наступні періоди:

- з 15.08.1988 по 03.09.2007 за основним місцем роботи;

- з 03.09.2007 по 20.01.2016 за сумісництвом з неповним тижневим навантаженням;

- з 08.02.2016 по 16.06.2022 за сумісництвом;

- з 01.09.2022 по теперішній час за зовнішнім сумісництвом з неповним тижневим навантаженням.

За результатами перевірки Ужгородської ЗОШ І-ІІІ ступеня №19 видано нову довідку для підтвердження спеціального стажу №62/02.1-07 від 30.03.2023 за даним якої Позивач з 15.08.1988 по даний час працює на посаді вчителя географії в закладах і установах освіти робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, до пункту "е" ст. 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені Постановою КМ України від 04.11.1993 р. №909Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років .

25 травня 2023 Позивач звернувся до територіального органу ПФУ (ГУ ПФУ в Закарпатській області) із заявою про перерахунок (допризначенням) пенсії, а саме стосовно виплати грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

До заяви позивач додав: довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру; заяву про призначення пенсії; паспорт; документи про стаж , що визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженим постановою КМ України від 12.08.93 №637.

Рішенням від 01.06.2023 №52 Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області за наслідками розгляду, відмовлено Позивачу в проведенні перерахунку пенсії в зв`язку з відсутністю спеціального стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки позивач працює на день досягнення пенсійного віку в ДВНЗ «Ужгородський Національний університет» який відноситься до III- ІУ рівнів акредитації.

Мотиви та норми права застосовані судом.

Відповідно до вимог ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст. 22 Конституції України, права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-ІV).

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до п. «е» ст.55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають: працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати:

з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців;

з 1 квітня 2016 року по 31 березня 2017 року - не менше 26 років;

з 1 квітня 2017 року по 31 березня 2018 року - не менше 26 років 6 місяців;

з 1 квітня 2018 року по 31 березня 2019 року - не менше 27 років;

з 1 квітня 2019 року по 31 березня 2020 року - не менше 27 років 6 місяців;

з 1 квітня 2020 року по 31 березня 2021 року - не менше 28 років;

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців;

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців;

з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

Пунктом 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статті 26 цього Кодексу, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» - «ж» частини 1 статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення; виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України; порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 затверджено Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі Порядок №1191), який визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV.

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 № 1191,до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», що передбачені Переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 04.11.1993 №909.

Згідно із пунктом 7 Порядку № 1191 виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати.

Відповідно до пункту 5 Порядку №1191 грошова допомога надається особам яким, починаючи з 01.10.2011 року, призначається пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого ст. 26 зазначеного Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е» і «ж» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», і мають страховий стаж (для чоловіків 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію.

Для визначення розміру грошової допомоги враховується місячний розмір пенсії, обчислений згідно із статтями 27 і 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», станом на день її призначення. Виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати (пункти 6, 7 Порядку №1191).

Таким чином, право на отримання грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій мають особи за наявності таких умов: досягнення особою пенсійного віку, передбаченого статтею 26 Закону №1058-IV; робота в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів «е»-«ж» статті 55Закону № 1788-XII;не отримання ними будь-якої пенсії до цього.

Постановою Кабінету Міністрів України «Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років» №909 від 04.11.1993 затверджено вичерпний перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, (далі Перелік №909).

Розділ "Освіта" :

-Загальноосвітні навчальні заклади- учителі

-Вищі навчальні заклади І - II рівнів акредитації , професійно-технічні навчальні заклади" - зокрема, викладачі

Відповідно до пункту З Примітки Переліку №909 передбачено, що робота за спеціальністю в закладах, установах і па посадах до 1 січня 1992 р., яка давала право на пенсію за вислугу років відповідно до раніше діючого законодавства, зараховується до стажу для призначення пенсії за вислугу років.

КМУ прийняв Постанову від 1 червня 1992 р. N 303 Про акредитацію вищих навчальних закладів відповідно до Закону України "Про освіту" ( 1060-12 ) (Постанова втратила чинність на підставі Постанови КМ N 200 ( 200-96-п ) від 12.02.96 ) , яким затвердив Положення про акредитацію вищих навчальних закладів ( Далі Положення № 303).

Пунктом 11 Положення 303 визначено, що за результатами акредитації вищому навчальному закладу надається право присвоювати випускникам кваліфікацію певного рівня і видавати диплом установленого державою зразка. Крім того, залежно від наслідків акредитації за рекомендацією Міжгалузевої республіканської акредитаційної комісії орган державного управління освітою може надати вищому навчальному закладу відповідно до визначеного рівня підготовки автономію у вирішенні таких питань (в повному обсязі або у певній галузі):

I рівень акредитації - вузу надається право присвоювати випускникам кваліфікацію молодшого спеціаліста. За рішенням органу державного управління освітою йому може бути надана автономія щодо:

самостійної розробки і затвердження навчальних програм;

використання різних систем оплати праці у межах фонду заробітної плати;

додаткового фінансування за встановлюваними щорічно підвищуваними нормативами та пріоритетного матеріально-технічного забезпечення у межах коштів, виділених Міністерству на утримання підвідомчих вищих навчальних закладів;

установлення підвищеного розміру стипендій за рахунок загальної суми, передбаченої для цієї мети;

ІI рівень акредитації - вузу надається право присвоювати випускникам кваліфікацію бакалавра. За рішенням органу державного управління освітою йому може бути надана автономія щодо:

самостійного визначення форм організації навчального процесу (денна, без відриву від виробництва, екстернат);

запрошення на контрактній основі викладачів і вчених із різних регіонів України та зарубіжних країн;

створення у своєму складі науково-виробничих установ різних типів;

III рівень акредитації - вузу надається право присвоювати кваліфікацію спеціаліста. За рішенням органу державного управління освітою йому може бути надана автономія щодо:

визначення змісту освіти (навчальні плани і програми);

визначення структури спеціальностей у межах затвердженого плану прийому і встановлення правил прийому;

створення у складі вузу навчальних закладів і науково-виробничих організацій різних типів;

установлення різних рівнів посадових окладів у межах фонду заробітної плати;

організації навчальних підрозділів підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів;

використання для заохочення викладачів частини коштів, які надходять за підготовку спеціалістів;

IV рівень акредитації - вузу надається право присвоювати кваліфікацію магістра.

Вищі навчальні заклади більш високого рівня акредитації користуються усіма правами навчальних закладів попередніх рівнів акредитації.( п. 12 Положення)

Відповідно до ст. 43 Закону України "Про освіту" (1060-12 )з метою підтвердження якості освітньої діяльності за певною спеціальністю та на певному рівні вищої освіти, що відповідає стандартам вищої освіти, вищі навчальні заклади мають право проходити процедуру акредитації освітньої програми, за якою вони здійснюють підготовку фахівців.

Вищі навчальні заклади здійснюють підготовку фахівців за такими ступенями:

-молодший бакалавр і бакалавр - забезпечують коледжі;

-бакалавр, магістр, доктор філософії, доктор наук - забезпечують університети, академії та інститути.

Постановою від 12 лютого 1996 р. N 200 "Про ліцензування, атестацію та акредитацію навчальних закладів " на виконання Указу Президента України від 10 жовтня 1995 р. N 942 ( 942/95 ) "Про заходи щодо вдосконалення діяльності органів освіти" було затверджено Положення про Державну акредитаційну комісію та її персональний склад, Положення про ліцензування навчальних закладів, Положення про акредитацію вищих навчальних закладах( далі Положення № 200) та Положення про атестацію професійно-технічних навчальних закладів .

Відповідно до п. 18. Положення № 200 статус вищого закладу освіти відповідно до Закону України "Про освіту" ( 1060-12 ) визначається рівнем його акредитації.

Акредитованому з певного напряму (спеціальності) вищому закладу освіти надається право видавати диплом про вищу освіту за зразком, затвердженим Кабінетом Міністрів України відповідно до освітньо-кваліфікаційного рівня:

1) I рівень - молодшого спеціаліста (технікуми, училища, інші заклади освіти еквівалентного рівня);

2) II рівень - бакалавра (коледжі, інститути, інші заклади освіти еквівалентного рівня);

3) III рівень - спеціаліста (університети, академії, інститути, консерваторії, інші заклади освіти еквівалентного рівня).

4) IV рівень - магістра (університети, академії, інститути, консерваторії, інші заклади освіти еквівалентного рівня).

Вищі заклади освіти кожного рівня акредитації користуються всіма правами вищих закладів освіти попередніх рівнів акредитації.

ПОЛОЖЕННЯ ( № 200) про акредитацію вищих навчальних закладів втратило чинність на підставі Постанови КМ N 978 ( 978-2001-п ) від 09.08.2001 )

Постановою КМУ від 9 серпня 2001 р. N 978 затверджено Положення про акредитацію вищих навчальних закладів і спеціальностей у вищих навчальних закладах та вищих професійних училищах , де визначався порядок проведення акредитації, права та обов`язки акредитованого навчального закладу ,фінансування проведення акредитації .

Рівні акредитації вищих навчальних закладів визначалися Законом України «Про вишу освіту» від 17.01.2002 №2984-111. (Закон втратив чинність на підставі Закону N 1556-VII ( 1556-18 ) від 01.07.2014, ВВР, 2014, N 37-38, ст.2004 )

Відповідно до статті 24 Закону України «Про вищу освіту» встановлюються такі рівні акредитації вищих навчальних закладів:

вищий навчальний заклад першого рівня акредитації - вищий навчальний заклад, у якому здійснюється підготовка фахівців за спеціальностями освітньо-кваліфікаційного рівня молодшого спеціаліста;

вищий навчальний заклад другого рівня акредитації - вищий навчальний заклад, у якому здійснюється підготовка фахівців за спеціальностями освітньо-кваліфікаційного рівня молодшого спеціаліста та за напрямами підготовки освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавра;

вищий навчальний заклад третього рівня акредитації - вищий навчальний заклад, у якому здійснюється підготовка фахівців за напрямами освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавра, спеціальностями освітньо-кваліфікаційного рівня спеціаліста, а також за окремими спеціальностями освітньо-кваліфікаційного рівня магістра;

вищий навчальний заклад четвертого рівня акредитації - вищий навчальний заклад, у якому здійснюється підготовка фахівців за напрямами освітньо-кваліфікаційного рівня бакалавра, спеціальностями освітньо-кваліфікаційних рівнів спеціаліста, магістра.

ДВПЗ "Ужгородський національний університет" належав до вищих навчальних закладів IV рівня акредитації.

З аналізу вищевказаного законодавства суд дійшов висновку, що Ужгородський національний університет на час прийняття ( 2007 рік) туди позивача викладачем на роботу відносився до вищого навчального закладу 3 та 4 рівня акредитації у відповідності до діючого на той час Закону України «Про вишу освіту» від 17.01.2002 №2984-111, що відповідало 1 та 2 рівню акредитації у відповідності до Постанови від 1 червня 1992 р. N 303 Про акредитацію вищих навчальних закладів відповідно до Закону України "Про освіту" ( 1060-12 ) (Постанова втратила чинність на підставі Постанови КМ N 200 ( 200-96-п ) від 12.02.96 ) , яким затвердив Положення про акредитацію вищих навчальних закладів .

Частина перша статті 10 Закону України «Про освіту» визначає невід`ємними складниками системи освіти такі: дошкільна освіта; повна загальна середня освіта; позашкільна освіта; спеціалізована освіта; професійна (професійно-технічна) освіта; фахова передвища освіта; вища освіта; освіта дорослих, у тому числі післядипломна освіта.

Постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 №963 затверджено Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, серед яких і посада асистента вищих навчальних закладів ІІІ-ІV рівня акредитації.

За змістом Переліку посад педагогічних та науково- педагогічних працівників, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 року № 963 викладачі вищих навчальних закладів 1ІІ-ІУ рівня акредитації належать до науково-педагогічних працівників.

При цьому, суд звертає увагу на те, що відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як вже зазначалось судом, записами із трудової книжки позивача підтверджується стаж роботи позивача в ДВПЗ "Ужгородський національний університет" та у вчителем географії в ЗОШ №19 у м. Ужгород .

За викладених обставин, суд приходить до переконання, що у позивача наявний спеціальний педагогічний стаж, його посада вчитель географії в ЗОШ №19 у м. Ужгород відноситься до посад педагогічних працівників, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років, до призначення пенсії за віком не отримував будь-яку пенсію, а тому він має право на нарахування та виплату грошової допомоги, яка передбачена п. 7-1 Розділу XV Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та постанови Кабінету Міністрів України від 23.1 1.2011 року № 1191.

Оскільки відповідно до Порядку обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1191 виплата грошової допомоги здійснюється органами Пенсійного фонду України одноразово у розмірі десяти місячних пенсій за рахунок коштів Державного бюджету України одночасно з першою виплатою пенсії, яка призначена до виплати, то виплатити дану допомогу позивачу зобовязано те управління ПФУ , яке винесло рішення про призначення пенсії , тобто в даному випадку ГУ ПФУ в Закарпатській області.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини суд доходить висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на що позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. 2, 5, 6, 14, 77, 134, 241-246, 255, 263, 295, 370 КАС України суд

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66,м. Полтава, Полтавська область,36014, ), третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області ( пл. Народна, буд. 4,м. Ужгород, Закарпатська область,88008, ЄДРГІОУ 20453063 ) про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати протиправним рішення від 01.06.2023 №52 Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області(вул. Соборності, буд. 66,м. Полтава, Полтавська область,36014, ) у про відмову ОСОБА_1 у виплаті грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

3. Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області( вул. Минайська, буд.15, кв.22,м.Ужгород,Закарпатська область,88000,РНОКПП ) виплатити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_3 ) грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії за віком.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного Управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, буд. 66,м. Полтава, Полтавська область,36014, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ,РНОКПП НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адмінсуду.

СуддяЗ.Б.Плеханова