Справа № 240/23720/23
Суддя: Нагірняк Микола Федорович
Дата ухвалення: 2023-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року м. Житомир справа № 240/23720/23

категорія 108020200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Нагірняк М.Ф.,

секретар судового засідання Мельниченко В.В.,

за участю: представника позивача - Касянчук С.В.,

представника відповідача - Подибайло В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Дельтатрейд Україна" до Житомирської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасування рішення,

встановив:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дельтатрейд Україна" звернулося з позовом до Житомирської митниці Державної митної служби України про визнання протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів від 28.06.2023 року №UA101020/2023/000104/1.

Ухвалою суду від 14.08.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її призначено до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Ухвалою суду від 12.09.2023 року відкладено проведення судового засідання по причині неявки представника Позивача.

Ухвалою суду від 03.10.2023 року у справі оголошено перерву на стадії дослідження письмових доказів по причині витребування судом додаткових доказів.

В судовому засіданні представник Позивача свої позовні вимоги підтримав в повному обсязі і пояснив, що 27.06.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Дельтатрейд Україна", Позивач по справі, відповідно до договору (зовнішньоекономічного контракту) з компанією Norgauto MB від 19.06.2023 року через уповноважену особу з метою проведення митного оформлення придбаного товару (транспортного засобу) Житомирській митниці було надано вантажно-митну декларацію №23UA30U4, в якій була заявлена ціна відповідно до договору та всі необхідні документи. Після вивчення поданих документів, як пояснив представник Позивача, уповноваженою особою Відповідача безпідставно були винесені оскаржувані картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні виписку чи пропуску товарів і рішення про коригування митної вартості товарів, яким було визначено іншу загальну вартість товару - 26200 євро, замість 17500 євро згідно договору, що призвело до збільшення сум сплачених митних платежів.

Представник Житомирської митниці, Відповідача по справі, проти позову заперечив і пояснив, що при проведенні митного оформлення зазначеного Позивачем товару уповноваженими особами Житомирської митниці було встановлено, що подані для митного оформлення документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей щодо ціни товару. Ціна товару не містилася в самому договорі. Для підтвердження заявленої Позивачем митної вартості товару (транспортного засобу) було запропоновано надати додаткові документи, перелік яких був зазначений уповноваженим працівником митниці, про що був зроблений відповідний запис у вантажно-митній декларації ( договір (угоду, контракт) із третіми особам про поставку товару, в якому містилася б вартість товару, рахунки по здійсненню платежів третіми особами на користь продавця для підтвердження вартості товару, висновок про вартостні та якісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною комісією та копію митної декларації країни відправлення). На вимогу митного органу декларантом було надано копію митної декларації країни відправника від 24.06.2023 року та звіт експертного авто-транспортного дослідження. Подання декларантом зазначених додаткових документів не призвело до спростування сумнівів у достовірності інформації про ціну товару та сплату коштів саме за вказаним контрактом.

За результатами проведених консультацій з декларантом встановлено, що методи 2а та 2б не можуть бути застосовані по причині відсутності цінової інформації на ідентичні та подібні товари, а методи 2в та 2г - через відсутність основи для віднімання та додавання вартості. Як зазначив представник Відповідача, митна вартість була визначена за резервним методом відповідно до вартості товару, зазначеного в вантажно-митній декларації №UA205150/2022/004536 від 19.05.2022 року.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представника Позивача та заперечення представника Відповідача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню за таких підстав.

Правовідносини щодо переміщення товарів через митний кордон України, процедури митного контролю та оформлення, митного регулювання, пов`язаного з встановленням та справлянням податків та зборів регулюються Митним кодексом України.

За приписами ст.53 Митного кодексу України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом, та подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Сторони по даній справі не заперечують проти виду товару (транспортний засіб, легковий автомобіль, б/в, марка TOYOTA, модель RAV-4, номер кузова НОМЕР_1 , двигун гібридний (бензо-електро), робочий об`єм двигуна -2487, ти кузова -АС/універсал, колір чорний, кількість місць-5, рік виготовлення 2020, модельний рік 2020, дата введення в експлуатацію -2.12.2020) ( надалі - Товар), що переміщувався Позивачем через митний кордон та підлягає митному контролю, його кількості та щодо видів документів, які надавалися для проведення митного оформлення.

Суть спору між сторонами по даній справі зведена виключно до правомірності коригування ціни вказаного товару.

В судовому засіданні безспірно встановлено, що 27.06.2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Дельтатрейд Україна", Позивач по справі, відповідно до договору (зовнішньоекономічного контракту) з компанією Norgauto MB від 19.06.2023 року через уповноважену особу з метою проведення митного оформлення придбаного товару (транспортного засобу) Житомирській митниці було надано вантажно-митну декларацію №23UA80U2 (UA101020/2023/002328) від 27.06.2023 року, а не митну декларацію №23UA30U4 віл 28.06.2023 року, як зазначено в позові.

В поданій декларації була заявлена ціна Товару в сумі 17500 євро та додано відповідні документи, а саме:

- зовнішньоекономічний договір (контракт) № INOR 0047 від 19.06.2023року;

- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) № 19/06/2023-1 від 19.06.2023року;

- рахунок-фактура (інвойс) № INOR 0047 від 19.06.2023;

- декларація про походження товару № INOR 0047 від 19.06.2023;

- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу № НОМЕР_2 від 02.12.2020р.;

- внутрішній договір-доручення № б/н від 19.06.2023року ОСОБА_1 на транспортування автомобіля;

- довідка про відповідність авто екологічним нормам від 26.06.2023року №266771.

Такий перелік поданих документів відображено в графі 40 дослідженої судом копії митної декларації №23UA80U2 від 27.06.2023 року (а.с.63).

Як зазначено в ст.53 Митного кодексу України, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару, тощо.

Під час вивчення поданих декларантом документів уповноваженою особою митного органу було встановлено розбіжності в поданих документах.

Так, а саме відповідно до зовнішньоекономічного контракту № INOR 0047 від 19.06.2023 року такий контракт від імені покупця, ТОВ "Дельтатрейд Україна", укладається його директором ОСОБА_2 , а литовською мовою такий контракт від імені покупця, ТОВ "Дельтатрейд Україна", укладається його директором ОСОБА_3 . Вказаний контракт не містить визначення ціни товару (а.с.28-33).

Згідно з даними граф 18,21,25,26 МД №23UA80U2 від 27.06.2023 року Товар переміщувався на митну територію України іншим транспортним засобом, але всупереч вимогам ч.1 ст.335 Митного кодексу України до митного оформлення не було долучено транспортні (перевізні) документи (міжнародні товаротранспортні накладні).

За приписами ч.1 ст.254 Митного кодексу України документи, необхідні для здійснення митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України при здійсненні зовнішньоекономічних операцій, подаються митному органу українською мовою, офіційною мовою митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування.

Митні органи вимагають переклад українською мовою документів, складених іншою мовою, ніж офіційна мова митних союзів, членом яких є Україна, або іншою іноземною мовою міжнародного спілкування, тільки у разі, якщо дані, які містяться в них, є необхідними для перевірки або підтвердження відомостей, зазначених у митній декларації. У такому разі декларант забезпечує переклад зазначених документів за власний рахунок.

Всупереч вказаним вимогам наданий декларантом рахунок-фактура (інвойс) № INOR 0047 від 19.06.2023 року виконаний на іноземній мові, а переклад на українську мову митному органу не був наданий.

Як пояснив представник Відповідача, саме вказані документи свідчили про розбіжності в поданих декларантом документах, а також призвели до виникнення у митного органу сумнівів щодо достовірності заявленої декларантом митної вартості зазначеного товару та про здійснення такої оплати саме відповідно до вказаного контракту.

Суд погоджується із доводами представника Відповідача, що вказані обставини в розумінні вимог ч.3 ст.53 Митного кодексу України дали право уповноваженій особі митниці запропонувати декларанту для підтвердження заявленого рівня митної вартості товару надати додаткові документи, а саме: договір (угоду, контракт) із третіми особам про поставку товару, в якому містилася б вартість товару, рахунки по здійсненню платежів третіми особами на користь продавця для підтвердження вартості товару, висновок про вартостні та якісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною комісією та копію митної декларації країни відправлення.

Зазначена правова норма ч.3 ст.53 Митного кодексу України одночасно зобов`язує декларанта або уповноважену ним особу на письмову вимогу органу доходів і зборів надати запитувані додаткові документи протягом 10 календарних днів.

Таким чином, доводи Позивача та його представника в суді щодо невідповідності дій уповноважених осіб митного органу вимогам ст.53 Митного кодексу України є безпідставними.

Судом встановлено та визнається сторонами, що на вимогу митного органу Позивачем в особі декларанта було надано:

- платіжну інструкцію №91 від 21.06,2023 року на підтвердження оплати продавцеві вартості товару;

- копію митної декларації країни відправника №23PL301010Е0849902 від 24.06.2023 року (без перекладу на українську мову);

- доручення на водія від 23.06.2023 року;

- звіт експертного авто-транспортного дослідження автомобіля від 27.06.2023року.

Інші запитувані документи на запит митного органу Позивачем в особі декларанта не були надані, що підтверджується копією листа декларанта ОСОБА_4 від 27.06.2023року (а.с.90).

Загальновідомо, що відповідно до вимог ст. 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Суд враховує, що відповідно до пункту 2 частини шостої статті 54 Митного кодексу України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Суд враховує доводи Відповідача, що звіт експертного авто-транспортного дослідження автомобіля від 27.06.2023 року зроблено самим декларантом, тобто ОСОБА_4 , що викликало обґрунтований сумнів в його об`єктивності.

Більш того, в ході дослідження в судовому засіданні копії митної декларації країни відправника №23PL301010Е0849902 від 24.06.2023 року з перекладом на українську мову встановлено, що згідно графи 2 цієї декларації відправником Товару (транспортного засобу) зазначено іншу особу, яка не є продавцем товару згідно зовнішньоекономічного договору (контракту) № INOR 0047 від 19.06.2023року.

Неподання декларантом всіх витребуваних митним органом документів та наявні розбіжності в поданих документах щодо ціни товару правомірно слугували підставою для прийняття Відповідачем картки відмови в митному оформленні товару за поданою декларантом МД №23UA80U2 від 27.06.2023 року і за заявленою в ній митній вартості товару.

Вказане рішення Відповідача Позивачем не оскаржено і не оскаржується в межах даної справи, а тому є чинним і таким, що підтверджує відсутність підстав для митного оформлення товару за заявленою митною вартістю 17500 євро.

Суд також враховує, що за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Наявні розбіжності в поданих декларантом документах правомірно призвели до виникнення у митного органу сумнівів щодо достовірності заявленої декларантом митної вартості зазначеного товару та про здійснення такої оплати саме відповідно до вказаного контракту. Ненадання декларантом на вимоги митного органу додаткових документів правомірно слугували підставою для здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості Товару та її коригування.

Алгоритм дій митного органу щодо здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товарів визначений правовими нормами глави 9 Митного кодексу України.

За приписами статті 57 Митного кодексу України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Як вже зазначалося, в судовому засіданні встановлено, що за наданими декларантом документами та ненадання додаткових документів встановити дійсну ціну товару, заявлену у вантажно-митній декларації МД №23UA80U2 від 27.06.2023 року, та її відповідність ціні договору (контракту), було неможливо по причині розбіжності в поданих декларантом документах.

Тобто, митна вартість зазначеного товару не могла бути визначена згідно з положеннями статті 58 цього Кодексу за ціною, зазначеною в контракті, так як використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не були підтверджені документально.

В зв`язку із цим між декларантом та митним органом була проведена процедура консультації, що підтверджується підписом декларанта на ВМД та рішенні про коригування митної вартості.

Як зазначено в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості на зазначений товар, методи 2а та 2б не могли бути застосовані у зв`язку із відсутністю цінової інформації на ідентичні та подібні товари, а методи 2в та 2г - через відсутність основи для віднімання (додавання) вартості.

Більш того, всупереч ч.7 ст.57 Митного кодексу України жодних клопотань від Позивача чи його декларанта про застосування методів на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) до митного органу не надходило.

Відповідно до вимог ст.ст.57 і 64 Митного кодексу України Відповідачем при коригуванні митної вартості на вказаний товар був застосований резервний метод, в основу якого було покладено раніше визнану митним органом митну вартість (МД №UA202150/2022/004536 від 19.05.2022 року), тобто скориговану митну вартість ввезеного раніше ідентичного товару (легковий автомобіль, б/в, марка TOYOTA, модель RAV-4, двигун гібридний (бензо-електро), робочий об`єм двигуна -2487 (а.с.125).

Суд погоджується із доводами представника Відповідача, що зазначена в даній митній декларації (МД №UA202150/2022/004536 від 19.05.2022 року) вартість автомобіля 805529,48гривень відповідає 26200 евро (курс 30,7454).

Жодних доводів (документів) щодо відсутності підстав для врахування Відповідачем саме вказаної митної вартості за (МД №UA202150/2022/004536 від 19.05.2022 року) декларантом до митного органу не було подано.

В судовому засіданні представником Позивача було заявлено, що на митну вартість товару за (МД №UA202150/2022/004536 від 19.05.2022 року) могли вплинути різні фактори, в тому числі різні умови контракту. Такі доводи представника Позивача судом розцінюється виключно як припущення, так як на їх підтвердження суду не надано жодних належних та допустимих доказів.

Перевіряючи доводи представника Позивача, суд приходить до висновку, що Відповідач має повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості товару за наявності підстав сумніву митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України. В даних спірних правовідносинах у митниці виник обґрунтований сумнів щодо правильності заявленої митної вартості товару, що підтверджується дослідженими судом письмовими доказами.

З урахуванням наведеного митниця мала обґрунтовані підстави для витребування додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості товару. При витребуванні додаткових документів митниця діяла відповідно до вимог Митного кодексу України. При цьому Відповідач відповідно до наведених законодавчих норм надавав Позивачу можливість підтвердження заявленої митної вартості чи коригування митної вартості шляхом надання додаткових документів (виписку із бухгалтерської документації, копію митної декларації країни відправлення та висновок про вартостні та якісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною комісією).

Така ж правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року (№21-5204а-15), яка відповідно до вимог ст.242 КАС України підлягає обов`язковому врахуванні.

Більш того, суд враховує, що Позивачем не оскаржено рішення Відповідача щодо відмови в митному оформленні товару за поданою декларантом МД №23UA80U2 від 27.06.2023 року і за заявленою в ній митній вартості товару (175000євро).

Таким чином, суд вважає, що приймаючи оскаржуване рішення про коригування митної вартості зазначеного товару, Житомирська митниця, Відповідач по справі, діяла в межах повноважень, на підставі вимог чинного законодавства та у спосіб визначний чинним законодавством. Доводи Позивача не ґрунтується на матеріалах справи, не відповідають вимогам чинного законодавства, а тому задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст.139-143 КАС України, судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись 9, 77, 90, 139, 242-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

В задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Дельтатрейд Україна" до Житомирської митниці Державної митної служби України відмовити в повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати до Сьомого апеляційного адміністративного суду апеляційну скаргу на рішення суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя М.Ф. Нагірняк

Повне судове рішення складене 09 листопада 2023 року