Справа № 580/7704/23
Суддя: Валентина ТИМОШЕНКО
Дата ухвалення: 2023-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року справа № 580/7704/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд в складі:

головуючого судді: Тимошенко В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України) про дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

встановив:

29 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Черкаського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України), в якому просить:

1) визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України) щодо не звільнення сержанта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , військовослужбовця в/ч НОМЕР_3 НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України, з військової служби у запас за його поданими рапортами у зв`язку з сімейними обставинами, визначеними абз. 5 п.п. г п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, а саме: у зв`язку з наявністю матері дружини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка має II (другу) групу інвалідності;

2) зобов`язати військову частину НОМЕР_3 ( НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону Державної прикордонної служби України) прийняти рішення, яким звільнити сержанта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з військової служби у запас за його поданими рапортами у зв`язку з сімейними обставинами, визначеними абз. 5 п.п. г п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу, а саме: у зв`язку з наявністю матері дружини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка має II (другу) групу інвалідності.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач протиправно відмовив у задоволенні рапорту щодо звільнення його з військової служби згідно з пп. "г" п. 2, ч. 4, ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", оскільки факт наявності матері дружини з числа осіб з інвалідністю ІІ групи позивач підтвердив шляхом надання додатків до рапорту. Враховуючи викладене, просить задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 15.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що відповідно до Конституції України та Сімейного кодексу України на позивача не покладений обов`язок піклуватися про матір дружини. Такий обов`язок покладений на дітей матері дружини, в т.ч. на дружину позивача. Позивач не надав будь яких доказів на підтвердження обов`язку з піклування та утримання ним матері дружини.

Документів, які передбачають, що саме позивачу необхідно здійснювати догляд за хворою матір`ю дружини до рапорту не додавались. Отже, відсутні підстави для звільнення позивача з військової служби під час дії воєнного стану.

На підставі викладеного, просить у задоволенні позову відмовити.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій з доводами відповідача не погоджується та вважає їх необгрунтованими. Просить задовольнити позовні вимоги.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає таке.

Позивач проходить військову службу у 15 мобільному прикордонному загоді Державної прикордонної служби України.

Згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 ОСОБА_3 є матір`ю ОСОБА_4 .

Відповідно до свідоцтва про шлюбу ОСОБА_5 та ОСОБА_3 серія НОМЕР_5 прізвище дружини після реєстрації шлюбу - ОСОБА_6 .

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 від 14.11.2015 між позивачем та ОСОБА_4 06.12.2022 був укладений шлюб.

Матір дружини позивача ОСОБА_2 , відповідно до довідки до акта огляду медико-соціальної експертної комісії від 23.05.2023, є інвалідом другої групи.

12 червня 2023 року позивач звернувся з рапортом до Заступника начальника прикордонної застави застосування засобів інженерного озброєння прикордонної комендатури інженерного облаштування ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстровано за №2.14/18530/23-Вн від 12.06.2023. В подальшому рапорт для розгляду по суті було направлено в.о. начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковнику ОСОБА_7 .

У вказаному рапорті позивач порушив клопотання про звільнення його, молодшого сержанта ОСОБА_1 , з військової служби відповідно до вимог підпункту «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу», через сімейні обставини, а саме у зв`язку з наявністю матері дружини, ОСОБА_2 , 1980 р.н, яка має інвалідність другої групи.

За результатами розгляду рапорту позивача листом начальника ІНФОРМАЦІЯ_4 полковника ОСОБА_8 №12/20684/23-Вн від 22.06.2023 повідомлено, що відповідно до рапорту військовослужбовця та доданих но нього документів встановлено наявність інших осіб, які можуть та повинні відповідно до законодавства України здійснювати догляд. У зв`язку з цим відсутні підстави для прийняття рішення про звільнення з військової служби.

13 липня 2023 року на адресу відповідача надійшла заява адвоката Стаценка Джамала Руслановича від 10 липня 2023 року подана в інтересах позивача про звільнення з військової служби у зв`язку з сімейними обставинами. У вказаній заяві аналогічні підстави, як і ті що зазначені в рапорті позивача від 12.06.2023.

За результатами розгляду заяви представника позивача листом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 від 18.07.2023 повідомлено, що відповідно ст. 14 Статуту внутрішньої служби ЗС України, із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника. Відповідно до пункту 288 Положення про проходження громадянами України служби у Державній прикордонній службі України, затвердженого Указом Президента України від 29.12.2009 р. № 1115, у разі прийняття рішення про звільнення військовослужбовець подає по команді рапорт та в разі необхідності документи, які підтверджують підстави звільнення. Таким чином, у разі звернення сержанта ОСОБА_9 , у визначеному законодавством порядку, за наявних підстав для звільнення відповідно до ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» та доданих документів, що підтвердять зазначені у рапорті підстави, порушене питання буде розглянуто по суті.

17 липня 2023 року позивач в порядку підпорядкування до безпосереднього командира звернувся з повторним рапортом до начальника відділення інженерної техніки прикордонної застави застосування засобів інженерного озброєння прикордонної комендатури інженерного облаштування НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону старшого лейтенанта ОСОБА_10 . Рапорт зареєстровано за №2.14/25205/23-Вн від 17.07.2023. В подальшому рапорт для розгляду по суті було направлено в.о. начальника НОМЕР_2 мобільного прикордонного загону полковнику ОСОБА_11 . У вказаному рапорті позивач зокрема просив звільнити його з військової служби у запас у зв`язку з сімейними обставинами, визначеними абз. 5 п.п. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про 5 військовий обов`язок і військову службу», а саме: у зв`язку з наявністю матері його дружини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка має II (другу) групу інвалідності, що підтверджується Довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією, яка видається інваліду, серія 12 ААГ № 362466 від 23.05,2023, видана Вінницькою обласною МСЕК № 1.

За результатами розгляду повторного рапорту позивача листом начальника ІНФОРМАЦІЯ_5 №12/25795/23-Вн від 24.07.2023 повідомлено, що відсутні визначені законодавством України підстави для звільнення з військової служби, а також документи, які підтверджують законні підстави для звільнення з військової служби військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період.

Вважаючи такі відмови відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

При вирішені спору суд виходить із того, що Закон України "Про військову службу і військовий обов`язок" здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Згідно з ч. 1, 2 ст. 1 Закону України "Про військову службу і військовий обов`язок" захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про військову службу і військовий обов`язок" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Пунктом 6 ст. 2 Закону України "Про військову службу і військовий обов`язок" передбачені наступні види військової служби: строкова військова служба; військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період; військова служба за контрактом осіб рядового складу; військова служба за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військова служба (навчання) курсантів вищих військових навчальних закладів, а також вищих навчальних закладів, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - вищі військові навчальні заклади та військові навчальні підрозділи вищих навчальних закладів); військова служба за контрактом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб офіцерського складу; військова служба за призовом осіб із числа резервістів в особливий період.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» (затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-ІХ), введено в Україні воєнний стан із 05 год. 30 хв. 24.02.2022 строком на 30 діб.

На момент розгляду адміністративної справи строк дії воєнного стану в Україні продовжено.

Як зазначалось, позивач проходить військову службу у 15 мобільному прикордонному загоді Державної прикордонної служби України.

В той же час, позивач виявив своє небажання продовжувати проходити військову службу та подав рапорт про звільнення з військової служби на підставі пп. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» за сімейними обставинами, у зв`язку із наявністю матері дружини із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Так, підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону України "Про військову службу і військовий обов`язок".

Відповідно до абз. 5 пп. «г» п. 2 ч. 4 статті 26 Закону військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби на підставах: під час воєнного стану: через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу), зокрема у зв`язку з наявністю дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Системний аналіз абз. 5 пп. «г» п. 2 ч. 4статті 26 Закону України "Про військову службу і військовий обов`язок" дає підстави для висновку, що під час воєнного стану військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації звільняються за сімейними обставинами (якщо вони не висловили бажання продовжувати військову службу) за таких підстав: 1) в разі наявності одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

При цьому, вказана норма не ставить звільнення з військової служби у залежність від наявності певної групи інвалідності, а передбачає таку можливість в силу того, що один із подружжя є інвалідом, без конкретизації якої саме групи є інвалідність; 2) та/або одного із своїх батьків чи батьків дружини (чоловіка) із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Суд встановив, що ОСОБА_2 є матір`ю дружини позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження дружини позивача та свідоцтвом про шлюб від 06.12.2022 серія НОМЕР_6

У свою чергу, відповідно до довідки МСЕК Серії ААГ №362466 від 23.05.2023, ОСОБА_2 матері дружини позивача встановлено ІІ групу інвалідності.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення позивача з військової служби за пп. «г» п. 2 ч. 2, ч. 4, ст. 26 Закону №2232-ХІІ, оскільки мати його дружини є особою із числа осіб з інвалідністю I чи II групи.

Відповідно до частин 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази на підтвердження правомірності дій та докази, долучені в обґрунтування позову, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Позивач звільнений від сплати судового збору, тому підстави для розподілу судових витрат відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295

Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову військової частини НОМЕР_3 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України) щодо задоволення рапорту сержанта ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо звільнення з військової служби за підпунктом «г» пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Зобов`язати військову частину НОМЕР_3 ( НОМЕР_2 мобільний прикордонний загін Державної прикордонної служби України) прийняти рішення, яким звільнити сержанта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з військової служби у запас за його поданими рапортами у зв`язку з сімейними обставинами, визначеними абз. 5 п.п. «г» п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», а саме: у зв`язку з наявністю матері дружини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка має II (другу) групу інвалідності.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду у строк, встановлений статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Валентина ТИМОШЕНКО