Справа № 520/1827/2020
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2023-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 р. Справа № 520/1827/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Жигилія С.П. , Русанової В.Б. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.05.2023, головуючий суддя І інстанції: Мельников Р.В., м. Харків, повний текст складено 30.05.23 по справі № 520/1827/2020

за позовом ОСОБА_1

до Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі по тексту ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Улянівської сільської ради Богодухівського району Харківської області (далі по тексту Улянівська СР Богодухівського р-ну Харківської області, відповідач), у якому просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача у вирішенні заяви позивача про затвердження проекту землеустрою щодо відведення у власність земельної ділянки сільськогосподарського призначення орієнтовною площею 2,0 га для ведення особистого селянського господарства в межах населеного пункту на території с. Воскресенівка, Богодухівського району Харківської області;

- зобов`язати Улянівську сільську раду Богодухівського району Харківської області затвердити поданий позивачем проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :00:001:0070) у власність загальною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення в межах населеного пункту с. Воскресенівка, Богодухівського району Харківської області;

- зобов`язати Улянівську сільську раду Богодухівського району Харківської області подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення; стягнути з відповідача суму судових витрат.

Позивачем у позовній заяві було заявлено клопотання про стягнення судових витрат на його користь та подальше подання доказів на підтвердження понесення таких витрат в порядку, визначеному ст. 139 КАС України.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 року по справі № 520/1827/2020 задоволено клопотання представника відповідача та закрито провадження у справі. Роз`яснено позивачу, що спір належить розглядати за правилами цивільного судочинства.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 06.07.2020 року по справі № 520/1827/2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 року по справі № 520/1827/2020 задоволено.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 06.04.2020 року по справі № 520/1827/2020 скасовано.

Справу № 520/1827/2020 направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 06 жовтня 2020 року по справі № 520/1827/2020 заяву Улянівської сільської ради Богодухівського району Харківської області про закриття провадження у справі - задоволено; провадження у справі №520/1827/2020 за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Улянівської сільської ради Богодухівського району Харківської області (площа Марії Буркун, буд. 1, с. Улянівка, Богодухівський район, Харківська область, 62113) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - закрито.

Постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 19.02.2021 року по справі № 520/1827/2020 апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 06.10.2020 по справі № 520/1827/2020 скасовано, справу направлено до Харківського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 15.04.2021 заяву представника позивача про заміну відповідача правонаступником задоволено.

Замінено первинного відповідача - Улянівську сільську раду Богодухівського району Харківської області (площа Марії Буркун, буд. 1, с. Улянівка, Богодухівський район, Харківська область,62113, код ЄДРПОУ 0439713) на правонаступника - Богодухівську міську раду Богодухівського району Харківської області (62103, Харківська обл., Богодухівський р-н, місто Богодухів, пл. Соборності, буд. 2, ).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.05.2023 року по справі № 520/1827/2020 адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області (62103, Харківська обл., Богодухівський р-н, місто Богодухів, пл. Соборності, буд. 2) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення №797-VII від 24.09.2020 року ХХХIV позачергової сесії VII скликання Улянівської сільської ради Богодухівського району Харківської області "Про відмову ОСОБА_1 в затвердженні проекту землеустрою та в передачі земельної ділянки у власність".

Зобов`язано Богодухівську міську раду Богодухівського району Харківської області (62103, Харківська обл., Богодухівський р-н, місто Богодухів, пл. Соборності, буд. 2, ) повторно розглянути поданий ОСОБА_1 проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки (кадастровий номер :00:001:0070) у власність загальною площею 2,00 га для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення в межах населеного пункту с. Воскресенівка, Богодухівського району Харківської області з урахуванням висновків суду у даній справі.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

16.05.2023 до суду першої інстанції представником позивача подано клопотання про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, в якому просив ухвалити додаткове судове рішення у справі № 520/1827/2020, яким стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області (код за ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) розмір понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 60000,00 грн (шістдесят тисяч гривень 00 коп.).

В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що у позовній заяві було заявлено намір відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та вказано орієнтовну суму таких витрат, яка буде визначена відповідно до умов договору про надання правничої допомоги, з поданням детального опису наданих послуг відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, тобто протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Зауважив, що у зв`язку з дуже тривалим розглядом справи у загальному порядку, остання неодноразово поверталась на розгляд суду апеляційної інстанції, за наслідками якого справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції, а відтак відшкодуванню підлягають витрати на правову допомогу за супровід справи, як в суді першої, так і в суді апеляційної інстанцій.

Повідомив, що сума витрат, яка обумовлена сторонами у Додатковій угоді від 22.10.2020 до договору про надання правової допомоги від 03.02.2020 та складає фіксований розмір 30000 грн за супровід справи в суді першої інстанції, та 15000 грн за супровід справи в суді апеляційної інстанції (15000 *2 судових провадження у Другому апеляційному адміністративному суді).

Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 30.05.2023 у справі № 520/1827/2020 клопотання представника ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу по адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) суму судових витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 30000 (тридцять тисяч) грн. 00 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області (62103, Харківська обл., Богодухівський р-н, місто Богодухів, пл. Соборності, буд. 2, ).

У задоволенні решти вимог клопотання відмовлено.

Не погодившись з вказаним додатковим рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.05.2023 по справі № 520/1827/2020 в частині задоволення клопотання представника ОСОБА_1 про стягнення на користь ОСОБА_1 суми судових витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30000,00 грн (тридцять тисяч грн. 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Богодухівської міської ради Харківської області; ухвалити нове рішення - в частині задоволення клопотання представника ОСОБА_1 про стягнення на користь ОСОБА_1 суми судових витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 30 000,00 грн. (тридцять тисяч грн. 00коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Богодухівської міської ради Харківської області - відмовити. В іншій частині додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.05.2023р. по справі № 520/1827/2020 - залишити без змін.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги, пославшись на положення статті 134 КАС України, зазначив про право суду перевіряти дотримання позивачем вимог частини 5 статті 134 КАС України щодо співмірності заявлених до стягнення витрат на професійну правничу допомогу, що з огляду на позицією Верховного Суду, викладену у додатковій постанові від 12 вересня 2018 року (справа № 810/4749/15), свідчить про те, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, необхідно враховувати надання стороною належних та допустимих доказів у підтвердження обсягу фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Наголосив, що судом першої інстанції залишено поза увагою, що стороною позивача не був наданий ані детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, ані визначений конкретний обсяг наданих адвокатом послуг, а відтак відсутнє документальне підтвердження витрат, понесених на правову допомогу. Крім того, всупереч ст. 74, 77 КАС України в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження значення даної справи для позивача, впливу її вирішення на репутацію сторони або публічного інтересу до справи, як того вимагає ст. 139 КАС України, а також документи, на підставі яких визначено обсяг правової допомоги у заявленому розмірі, що повинно враховуватись під час визначення обґрунтованого розміру гонорару.

Посилаючись на сталу практику суду касаційної інстанції, зазначив, що при визначенні суми відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи (правова позиція Великої Палати Верховного Суду у додатковій постанові від 19.02.2020р. по справі №755/9215/15-ц, Верховного Суду у додатковій постанові від 05.09.2019р. по справі №826/841/17).

У надісланому до суду відзиві на апеляційну скаргу позивач заперечував проти задоволення її вимог, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін. В обґрунтування власної позиції зазначив, що відповідачем не вказано з чим конкретно у додатковому рішенні він не погоджується та у зв`язку з чим витрати на правову допомогу є неспівмірними, натоміть висловлено лише вимогу про залишення трирічної роботи адвоката, через неправомірні дії відповідача та попереднього відповідача, не оплаченою. Також, апелянт не зазначив, яким чином неподання іншою стороною попереднього (орієнтовного) розрахунку сум судових витрат заважає висловити відповідачу міркування щодо неспівмірності таких витрат.

Звернув увагу, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 листопада 2022 року по справі № 922/1964/21 відступила від правового висновку КЦС ВС щодо змісту детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, необхідного для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу, визначивши, що учасник справи повинен деталізувати опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, лише тією мірою, якою досягається функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінюванні такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У разі встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги.

Просив врахувати, що суд першої інстанції задовольнив лише половину від обґрунтовано заявленої суми, 30000 гривень за 3,5 роки роботи адвоката - це 8500 гривень на рік.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що зі змісту поданого представником позивача клопотання та доданих до нього доказів вбачається, що позивачем було понесено витрати на правову допомогу у розмірі 60000,00 грн.

Так, між позивачем та адвокатом Ашуровою Аліною Рашидівною 03.02.2020 було укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого адвокат зобов`язується надавати правову допомогу замовнику на підставах, в порядку і в обсязі, визначеному у договорi за погодженням сторін.

На виконання умов зазначеного договору сторонами було укладено додаткову угоду від 22.10.2020 року, згідно умов якої Сторони погодили, що адвокат взяв на себе зобов`язання від імені та в інтересах клієнта здійснювати необхідні та доречні дії щодо представлення інтересів клієнта у адміністративній справі №520/1827/20 з дати відкриття провадження у справі 14.02.2020 року.

Представництво прав та інтересів клієнта здійснюється у судовому порядку в суді першої інстанції, відповідному суді апеляційної інстанції, Верховному суді.

Адвокатом забезпечується підготовка необхідних, процесуальних документів, ознайомлення із матеріалами справи, участь у судових засіданнях тощо. Перелік процесуальних прав, якими наділяється адвокат визначається договором.

Сторони погодили, що гонорар адвоката за надання правової допомоги згідно п. 1- 2 даного додатку становить:

- 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень за супровід судового процесу, вказаного у п.1 даного додатку у суді першої інстанції у випадку розгляду справи у порядку спрощеного провадження;

- 30000 (тридцять тисяч) гривень за супровід судового процесу, вказаного у п.1 даного додатку у суді першої інстанції у випадку розгляду справи у порядку загального провадження;

- 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень за супровід судового процесу вказаного у п.1 даного додатку у суді апеляційної інстанції з питання оскарження ухвал суду першої інстанції, що перешкоджають подальшому розгляду;

- 30000 (тридцять тисяч) гривень за супровід судового процесу, вказаного у п.1 даного додатку у суді апеляційної інстанції з питання оскарження остаточного судового рішення.

Також, сторони погодили, що гонорар за надання правової допомоги згідно умов п.п. 1 - 3 даного додатку сплачується клієнтом адвокату протягом трьох місяців з дня ухвалення судом першої або апеляційної інстанції остаточного судового рішення у відповідній справі. Факт виконання Договору у межах цього додатку пов`язаний із датою ухвалення судом першої або апеляційної інстанції остаточного судового рішення у відповідній справі та не потребує укладення акту приймання-передачі.

Задовольняючи частково клопотання представника позивача про ухвалення додаткового рішення, суд першої інстанції, оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої/правової допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19 та 20 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність, а також врахувавши предмет позову, його складність та обставини справи, суть виконаних послуг, дійшов висновку, що послуги надані позивачу, пов`язані із розглядом даної справи та розмір їх вартості послуг адвоката не є співмірним, у зв`язку з чим наявні підстави для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу до суми 30000,00 грн.

Надаючи оцінку вказаному додатковому рішенню першої інстанції, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За приписами ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву (ч. 7 ст. 139 КАС України).

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 143 КАС України, якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше п`ятнадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Положеннями ч.ч. 3 та 4 ст. 134 КАС України визначено, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині п`ятій статті 134 КАС України. Так, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 5 ст. 134 КАС України).

Згідно з ч. 6 ст. 135 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 7 ст. 135 КАС України).

З аналізу положень ст. 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі. Сторона, яка хоче компенсувати судові витрати, повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, пов`язаних безпосередньо з розглядом певної судової справи, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Положеннями ст. 19 цього Закону передбачено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.

Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність").

Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Так, надаючи оцінку понесеним позивачем витратам на правничу допомогу колегія суддів зазначає, що суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Також, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи зокрема на складність справи, витрачений адвокатом час.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 02 липня 2020 року в справі № 362/3912/18 (провадження № 61-15005св19).

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «East/WestAllianceLimited» проти України, заява № 19336/04, п. 269).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28 листопада 2002 року зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено в суді апеляційної інстанції, що на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу представником позивача до матеріалів справи надано копії договору про надання правової допомоги від 03.02.2022, додаткової угоди до вказаного договору від 22.10.2020, акт приймання-передачі правової допомоги (послуг) від 07.10.2020, ордер серія АХ №1009258 від 10.02.2020, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серія ХВ № 002308.

Так, відповідно до п.1.1 та п. 1.2 Договору про надання правової допомоги від 03.02.2020 адвокат зобов`язується надавати правову допомогу Замовнику на підставах, в порядку і в обсязі, визначеному у Договорі за погодженням Сторін. Правова допомога, що надається на підставі цього Договору, може мати одноразовий чи систематичний характер і складається з комплексу дій чи самостійних операцій, необхідних і достатніх для досягнення мети, поставленої Клієнтом.

Згідно з п. 1.3 вказаного Договору види, характер, обсяг, порядок надання і строки правової допомоги визначаються Сторонами в додатках до даного Договору.

Відповідно до п. 1.4 Договору від 03.02.2020 окремі вимоги щодо Предмету даного Договору не встановлені у п. 2.1., 2.2. Договору, визначаються у додатку до нього. Якщо інші вимоги щодо обсягу правової допомоги не обумовлені Сторонами і не зафіксовані в додатку до Договору, комплекс правової допомоги включає: підготовку аналітичних висновків з питань застосування законодавства України, експертних висновків стосовно законності вчинення правочинів, розробку проектів нормативно-правових актів, договорів, локальних документів суб`єкта господарювання, участь та/або представлення Клієнта у розгляді і вирішенні господарських, цивільних, адміністративних, земельних, трудових, сімейних спорів, зокрема й у судовому порядку, в тому- числі підготовку процесуальних документів (позовних заяв, клопотань, скарг, пояснень тощо), надання усних та письмових консультацій, інформаційних довідок, а також представництво інтересів Клієнта у міжнародних комерційних і третейських судах, органах державної влади та місцевого самоврядування, правоохоронних органах.

Також, сторони у п. 4.1 Договору погодили, що гонорар Адвоката за надання правової допомоги згідно п. 1.4 даного Договору становить: - 1000 гривень за одну годину правової допомоги Адвоката щодо підготовки документів, у т.ч. судово-процесуальних, ознайомлення із матеріалами справи у суді; - 1500 гривень за одну годину правової допомоги Адвоката щодо здійснення судового представництва Клієнта в суді будь якої інстанції. Мінімальна вартість за забезпечення судового представництва Клієнта у судовому засіданні тарифікується від однієї години.

Згідно з п. 4.2 сторони погодили, що гонорар за надання правової допомоги згідно умов п. 4.1. Договору сплачується Клієнтом Адвокату протягом п`яти банківських днів з дня підписання акту приймання-передачі правової допомоги (послуг) за Договором.

З наведеного слідує, що за умовами договору про надання правової допомоги від 03.02.2020 розмір вартості адвокатських послуг визначався, виходячи з кількості годин, витрачених адвокатом на їх надання, тобто встановлено погодинну оплату.

Разом з цим, в Додатковій угоді від 22.10.2020 сторони погодили фіксований розмір адвокатських послуг, а саме гонорар Адвоката за надання правової допомоги становить:

- 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень за супровід судового процесу, вказаного у п.1 даного додатку у суді першої інстанції у випадку розгляду справи у порядку спрощеного провадження;

- 30000 (тридцять тисяч) гривень за супровід судового процесу, вказаного у п.1 даного додатку у суді першої інстанції у випадку розгляду справи у порядку загального провадження;

- 15000 (п`ятнадцять тисяч) гривень за супровід судового процесу вказаного у п.1 даного додатку у суді апеляційної інстанції з питання оскарження ухвал суду першої інстанції, що перешкоджають подальшому розгляду;

- 30000 (тридцять тисяч) гривень за супровід судового процесу, вказаного у п.1 даного додатку у суді апеляційної інстанції з питання оскарження остаточного судового рішення.

Також, сторони погодили, що факт виконання Договору у межах цього додатку пов`язаний із датою ухвалення судом першої або апеляційної інстанції остаточного судового рішення у відповідній справі та не потребує укладення акту приймання-передачі.

Колегія суддів зазначає, що відповідно до п. 7.3 Договору від 03.02.2020 сторони посвідчили, що у тексті цього Договору зафіксовано усі істотні умови. Внесення змін і доповнень у Договір вчиняється Сторонами шляхом підписання Додаткової угоди до цього Договору. Всі зміни до Договору є невід`ємними його частинами.

Крім того, згідно з п. 6 Додаткової угоди від 22.10.2020 у випадку, якщо даний додаток суперечить попереднім частинам Договору або іншим додаткам до Договору, то застосовуються положення даного додатку в такій частині.

Отже, враховуючи вищенаведене, розмір адвокатського гонорару за виконання послуг по договору від 03.02.2020 встановлено у фіксованому розмірі, з урахуванням положень Додаткової угоди від 20.10.2020.

Зі змісту норм частин 4, 5 та 6 статі 134 КАС України вбачається, що від учасника справи вимагається надання доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (саме така позиція викладена в постанові Верховного Суду від 13.12.2018 у справі № 816/2096/17).

При цьому, колегія суддів зауважує, що при розгляді питання про відшкодування витрат на правничу допомогу учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань і саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній із сторін без відповідних дій з боку такої сторони (саме така позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц).

Так, в поданому до суду першої інстанції відзиві на клопотання представника позивача про ухвалення додаткового рішення відповідач вказував на надмірність суми витрат на правову допомогу в розмірі 60000,00 грн, оскільки вважав, що остання не відповідає критерію розумності, а також обсягу та складності фактично наданих послуг.

За правилами оцінки доказів, встановлених ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Вирішуючи питання обґрунтованості розміру заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції та пропорційності їх складності правовому супроводу справи, колегія суддів, враховуючи заперечення відповідача, зазначає наступне.

Так, суд першої інстанції, зменшуючи витрати на правову допомогу з 60000 грн до 30000 грн врахував предмет позову, його складність, обставини справи та суть виконаних послуг.

Колегія суддів зазначає, що відповідач вважав безпідставним стягнення з нього витрат на правову допомогу на користь позивача з огляду на відсутність в матеріалах справи акту приймання-передачі виконаних робіт, наданих послуг, а також детального опису виконаних робіт ( послуг)

Разом з цим, судом апеляційної інстанції встановлено, що за умовами додаткової угоди від 20.10.2020, сторони визначили, що факт виконання Договору від 03.02.2020 у межах цього додатку пов`язаний із датою ухвалення судом першої або апеляційної інстанції остаточного судового рішення у відповідній справі та не потребує укладення акту приймання-передачі, а відтак, враховуючи принцип свободи договору, ненадання такого документу не є підставою для відмови у задоволенні клопотання про стягнення судових витрат на користь позивача.

При цьому, колегія суддів зазначає, що матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді першої інстанції, а також в суді апеляційної інстанції під час оскарження ухвал суду про закриття провадження, а саме представником позивача складені та підписані наступні документи: позовна заява з додатками, завіреними представником позивача з дотриманням положень статті 94 КАС України, заяви про відкладення судових засідань або проведення їх без участі позивача, додаткові пояснення, клопотання про витребування доказів, заперечення на клопотання про закриття провадження, апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції заява про ознайомлення з матеріалами справи, заява про вступ у справу як представника.

Суд апеляційної інстанції також враховує, що наявними в матеріалах справи протоколами судових засідань підтверджується участь адвоката Ашурової А.Р. в даній справі.

З огляду на викладене, доводи апелянта щодо відсутності документального підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу колегія суддів вважає безпідставними.

З приводу доводів відповідача щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень частини четвертої статті 134 КАС України, суд апеляційної інстанції звертає увагу на зміст цієї норми, яка запроваджена «для визначення розміру витрат», в той час як в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним. Обґрунтованих доводів відповідача щодо неспівмірності витрат на правову допомогу відзив на клопотання про ухвалення додаткового рішення та апеляційна скарга не містять.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28.12.2020 у справі №640/18402/19.

Крім того, відповідно до висновків Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21 розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини (пункт 28 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц; пункт 19 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 07.07.2021 у справі № 910/12876/19).

Фіксований розмір гонорару у цьому контексті означає, що у разі настання визначених таким договором умов платежу - конкретний склад дій адвоката, що були вчинені на виконання цього договору й призвели до настання цих умов, не має жодного значення для визначення розміру адвокатського гонорару в конкретному випадку.

Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права.

Отже, у випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат, зокрема, посилаючись на його неспівмірність зі складністю справи, ціною позову, обсягом матеріалів у справі, кількістю підготовлених процесуальних документів, кількістю засідань, тривалістю розгляду справи судом тощо.

Під час перегляду даної справи, суд апеляційної інстанції також враховує великий обсяг процесуальних документів, які були підготовлені представником позивача для представлення його інтересів, а також те, що розгляд справи тривав майже 3 з половиною роки, що було зумовлено неправомірними діями відповідача та ухваленням судом першої інстанції двох незаконних ухвал про закриття провадження, внаслідок чого позивач був змушений звертатися двічі за правововою допомогою з написання апеляційних скарг та правовому супроводу в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи вищенаведені висновки суду касаційної інстанції, а також умови договору про надання правової допомоги в частині визначення фіксованого гонорару адвоката, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах позивача, тривалість його роботи, значення справи для позивача, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі, визначеній судом першої інстанції - 30000 грн є реальними, співмірними з обсягом виконаної роботи, та підтвердженими матеріалами справи.

Колегією суддів також взято до уваги, що відповідачем в апеляційній скарзі не вказано розміру витрат на правничу допомогу, який він вважає обґрунтованим, а також не наведено конкретних доводів, а не загальних посилань, які б дійсно свідчили про неспівмірність визначеної судом першої інстанції суми витрат на правничу допомогу зі складністю справи, характером та обсягом виконаних адвокатом робіт. Відповідач лише стверджував про відсутність підстав для стягнення з нього будь-яких витрат на правову допомогу, не зважаючи на те, що судом першої інстанції було частково задоволено вимоги позивача.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи судом апеляційної інстанції, спростовані зібраними по справі доказами та встановленими обставинами, з наведених підстав висновків суду не спростовують.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.05.2023 у справі № 520/1827/2020 - без змін.

Керуючись ст. ст. 134, 139, ч. 4 ст. 241, ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Богодухівської міської ради Богодухівського району Харківської області - залишити без задоволення.

Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 30.05.2023 по справі № 520/1827/2020 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді С.П. Жигилій В.Б. Русанова