Справа № 420/22678/23
Суддя: Танцюра К.О.
Дата ухвалення: 2023-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Танцюри К.О., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності Головного управління ДПС в Одеській області щодо списання заборгованості (недоїмки) ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 16786,66грн; зобов`язання Головне управління ДПС в Одеській області списати заборгованість (недоїмку) ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 16786,66грн.

Ухвалою суду від 04.09.2023 відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві зазначила, що не погоджується із бездіяльністю Головного управління ДПС в Одеській області щодо списання заборгованості (недоїмки) ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 16 786,66грн та просить суд задовольнити позов у повному обсязі. Позивач вказав, що звертався до суду із позовними вимогами про скасування вимог про сплату боргу та рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.02.2023 по справі №420/3166/22 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено, визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) від 11.06.2021 №Ф-63828-13У на суму 9351,54грн.; рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.03.2022 по справі №420/19167/21 визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) від 17.02.2021 №Ф-63828-13У на суму 7435,12грн. ОСОБА_2 вказав, що звернувся до Головного управління ДПС в Одеській області із заявою про списання заборгованості зі сплати єдиного внеску у розмірі 16 786,66грн., однак Головне управління ДПС в Одеькій області листом від 09.06.2023 №26847/6/15-32-13-08-06 відмовив у списанні заборгованості з огляду на відсутність відповідної вимоги у резолютивній частині судових рішень, ухвалених в межах справ №420/19167/21 та №420/3166/22. Позивач, посилаючись на норми діючого законодавства України та те, що відповідачем безпідставно не списано заборгованість (недоїмки) ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 16 786,66грн, просить суд задовольнити позов у повному обсязі.

25.09.2023 до суду від Головного управління ДПС в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву у якому відповідач зазначив, що не погоджується із позовними вимогами позивача та просив суд відмовити у задоволенні позову. Так, відповідач вказав, що Головним управлінням ДПС в Одеській області на виконання рішень Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/19167/21 від 30.03.2022 та по справі №420/3166/22 від 10.02.2023, вимогу про сплату боргу (недоїмки) №Ф-63828-13 від 17.02.2023 та вимога №Ф-63828-13У на суму 9351,54грн, скасовано. Щодо списання заборгованості по єдиному внеску ОСОБА_1 у резолютивній частині судом не зазначено.

Дослідивши письмові докази по справі, судом встановлено наступне.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10.02.2023 по справі №420/3166/22 задоволено позовну заяву ОСОБА_1 ; визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) від 11.06.2021 №Ф-63828-13У на суму 9351,54грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.03.2022 по справі №420/19167/21 задоволено позовну вимогу ОСОБА_1 ; визнано протиправною та скасовано вимогу Головного управління ДПС в Одеській області про сплату боргу (недоїмки) від 17.02.2021 №Ф-63828-13У щодо стягнення боргу у розмірі 7435,12 грн.

ОСОБА_1 звернувся до Головного управління ДПС в Одеській області із заявою про списання заборгованості зі сплати єдиного внеску у розмірі 16 786,66грн(а.с.24-25).

Листом Головного управління ДПС в Одеській області від 09.06.2023 №26847/6/15-32-13-08-06 відмовлено ОСОБА_1 у списанні заборгованості з огляду на відсутність відповідної вимоги у резолютивній частині судових рішень, ухвалених в межах справ №420/19167/21 та №420/3166/22(а.с.26-27).

Відповідно до вимог ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спірні правовідносини врегульовані нормами Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування від 08.07.2010 № 2464-VI (далі - Закон № 2464-VI), який визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону № 2464-VI єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відповідно до статті 2 Закону № 2464-VI його дія поширюється на відносини, що виникають під час провадження діяльності, пов`язаної із збором та веденням обліку єдиного внеску. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на зазначені відносини лише у випадках, передбачених цим Законом, або в частині, що не суперечить цьому Закону. Виключно цим Законом визначаються: принципи збору та ведення обліку єдиного внеску; платники єдиного внеску; порядок нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску; розмір єдиного внеску; орган, що здійснює збір та веде облік єдиного внеску, його повноваження та відповідальність; склад, порядок ведення та використання даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування; порядок здійснення державного нагляду за збором та веденням обліку єдиного внеску.

Частиною 14 ст.25 Закону № 2464-VI встановлено, що суми пені та штрафів, передбачених цим Законом, підлягають сплаті платником єдиного внеску протягом десяти календарних днів після надходження відповідного рішення. Зазначені суми зараховуються на рахунки податкових органів, відкриті в центральному органі виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, для зарахування єдиного внеску або на єдиний рахунок. При цьому платник у зазначений строк має право оскаржити таке рішення до податкового органу вищого рівня або до суду з одночасним обов`язковим письмовим повідомленням про це податкового органу, яким прийнято це рішення.

Оскарження рішення податкового органу про застосування фінансових санкцій зупиняє перебіг строку їх сплати до винесення центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, або судом рішення у справі. Строк сплати фінансових санкцій також зупиняється до ухвалення судом рішення у разі оскарження платником єдиного внеску вимоги про сплату недоїмки, якщо застосування фінансових санкцій пов`язано з виникненням або несвоєчасною сплатою суми недоїмки.

Підпунктом 3 гл.1 розділу VI Порядку ведення податковими органами оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, затвердженого Наказом Міністерства фінансів України 12 січня 2021 року № 5 визначено, що первинними документами, які є підставою для списання податкового боргу (заборгованості з платежів до бюджетів), заборгованості зі сплати єдиного внеску, є рішення про списання безнадійного податкового боргу.

Разом з тим, відповідно до п.2 Порядку розділу І №5 інтегрована картка платника (далі - ІКП) - форма оперативного обліку податків, зборів, платежів та єдиного внеску (далі - платежі), що ведеться за кожним видом платежу.

Пунктом 1 розділу ІІ Порядку №5 встановлено, що з метою обліку нарахованих і сплачених, повернутих та відшкодованих сум платежів територіальними органами ДПС відкриваються ІКП за кожним платником та кожним видом платежу, які мають сплачуватися такими платниками на рахунки, відкриті в розрізі адміністративно-територіальних одиниць.

Пунктом 2 підрозділу 13 розділу ІV Порядку №5 передбачено, що інформація щодо початку/продовження та результатів адміністративного або судового оскарження податкового повідомлення-рішення вноситься до інформаційної системи працівником структурного підрозділу територіального органу ДПС, яким податкове повідомлення-рішення було сформовано, на підставі документів, зазначених у розділі VII цього Порядку (заяви - оскарження податкового повідомлення-рішення, ухвали суду про відкриття провадження, рішення про результати розгляду скарги (заяви), рішення суду, прийнятого по суті), протягом трьох днів з дати отримання такого документа.

На підставі інформації про початок/продовження у законодавчо встановлені строки процедури адміністративного оскарження (скарга (заява) платника податків) або про початок/продовження процедури судового оскарження нарахована сума податків вважається неузгодженою, а в ІКП відображаються облікові показники (операції) щодо її виключення.

За результатами адміністративного або судового оскарження:

у разі часткового скасування сум формується нове податкове повідомлення-рішення на суму, що залишилась;

у разі збільшення донарахованої суми формується податкове повідомлення-рішення на суму збільшення без анулювання первинного документа та вручається платнику податків (вноситься дата вручення до інформаційної системи та виконуються процеси, описані у підрозділі 12 цього розділу).

У разі якщо за результатами адміністративного/судового (рішення суду, прийняте по суті) оскарження нарахована сума податку у повному обсязі підтверджується та якщо з урахуванням законодавчо встановлених строків вона вважається узгодженою, то в ІКП відображаються облікові показники (операції) щодо її поновлення.

У разі якщо за результатами судового оскарження нарахована сума у повному обсязі скасовується, то в ІКП відображення облікових показників щодо поновлення такої суми не проводиться.

Суд вважає, що відображення контролюючим органом в інтегрованій картці платника податків відомостей щодо своєчасного нарахування та сплати податкових зобов`язань створює певні наслідки для платника податків та наявність у останнього матеріально-правового інтересу, щоб дані інтегрованих карток правильно відображали фактичний стан розрахунків з бюджетом.

Відповідно, у разі скасування вимоги про сплату податкового боргу, контролюючий орган повинен вчинити дії щодо відображення/коригування в інтегрованій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 19 лютого 2019 року (справа №825/999/17) та від 26 лютого 2019 року (справа №805/4374/15-а).

Враховуючи викладене та те, що підставою для списання податкового боргу (заборгованості з платежів до бюджетів), заборгованості зі сплати єдиного внеску, є саме рішення про списання безнадійного податкового боргу, суд приходить до висновку, що відмовляючи у списанні безнадійного податкового боргу, з огляду на відсутність такого рішення суду, контролюючий орган діяв правомірно.

Саме вчинення дій щодо відображення/коригування в інтегрованій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом в даному випадку є належним способом захисту порушеного права.

Разом з тим, оскільки позивач не оскаржує в межах справи рішення, дії чи бездіяльність контролюючого органу щодо коригування в інтегрованій картці позивача дійсного стану зобов`язань перед бюджетом, з урахуванням рішень суду, а також матеріали справи не містять докази порушення права позивача на відображення вказаної інформації в інтегрованій картці позивача, суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог позивача, з урахуванням можливості застосування судом ч.2 ст.9 КАС України.

Враховуючи викладене, позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління ДПС в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності Головного управління ДПС в Одеській області щодо списання заборгованості (недоїмки) ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 16 786,66грн; зобов`язання Головне управління ДПС в Одеській області списати заборгованість (недоїмку) ОСОБА_1 зі сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування в розмірі 16786,66грн, є безпідставними та задоволенню не підлягають.

Ухвалюючи дане судове рішення суд керується ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення "Серявін та інші проти України") та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов є таким, що задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 241-246, 250, 255, 295,382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення набирає законної сили згідно ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими ст.ст. 293, 295 та п. 15-5 розділу VII Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя К.О. Танцюра

.