Справа № 289/2054/23
Суддя: Кириленко О. О.
Дата ухвалення: 2023-11-14 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/289/18/23
Справа №289/2054/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.11.2023 м. Радомишль

Радомишльський районний суд Житомирської області у складі: головуючого судді Кириленка О.О., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, ГУНП в Львівській області, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача - інспектора відділення поліції №2 Червоноградського районного відділу поліції ГУНП в Львівській області сержанта поліції Бойко А.П., про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із указаним позовом, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №749866 від 10.08.2023, стягнути понесені судові витрати. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 10.08.2023 відповідачем було винесено оскаржувану постанову, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 680 грн. Позивач вважає постанову незаконною, оскільки адміністративним правопорушенням за порушення п. 9.1 Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів являється відсутність погодження маршруту руху транспортного засобу під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів, але не всіх небезпечних вантажів, а тільки тих, які є вантажами підвищеної небезпеки. Вантажами підвищеної небезпеки з огляду на положення п. 7 Правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, являються тільки такі небезпечні вантажі, що можуть бути використані не за призначенням, а в терористичних цілях та відповідно призвести до тяжких наслідків, зокрема масової загибелі людей або великих руйнувань, перелік яких визначається згідно з главою 1.10 додатка А до ДОПНВ. Окрім того, позивач звертає увагу суду на те, що за оскаржуваною постановою на нього накладено адміністративне стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, розмір якого перевищує розмір визначений санкцією вказаної статті.

Ухвалою судді від 04.09.2023 справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Ухвалою від 25.09.2023 залучено до участі другого відповідача - ГУНП в Львівській області.

Ухвалою від 02.10.2023 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача - інспектора відділення поліції №2 Червоноградського районного відділу поліції ГУНП в Львівській області сержанта поліції Бойко А.П.

Від відповідачів та третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача не надходило відзивів та пояснень.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 з 25.05.2023 прийнятий на посаду водія автотранспортних засобів (а.с. 12).

Оскаржуваною постановою від 10.08.2023 позивача піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в сумі 680 грн. за вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, а саме за те, що останній 10.08.2023 о 13:42 год. по вул. Я. Мудрого в м. Сокаль керував транспортним засобом DAF XF 460 FT, державний номерний знак НОМЕР_1 та перевозив вантаж, який належить до категорії небезпечних вантажів, не мав схеми погодженої маршруту руху, чим порушив п. 22 ПДР України (а.с. 47).

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постаново Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил. Згідно з п. 1.9 Правил дорожнього руху особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно вимог ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Положення статті 8 Закону України «Про перевезення небезпечних вантажів» визначають, що перевізник небезпечних вантажів зобов`язаний: у разі дорожнього перевезення розробити та погодити з органами Національної поліції, маршрути і режими перевезення небезпечних вантажів; забезпечити своєчасний огляд транспортних засобів територіальними органами Міністерства внутрішніх справ України, та отримання відповідного свідоцтва про допуск до перевезення небезпечного вантажу; під час перевезення не відхилятися від узгодженого маршруту, додержуватися безпечних умов руху та постійно контролювати стан транспортного засобу і вантажу.

Відповідно до п. 9 розділу І Правил №656 при перевезенні небезпечних вантажів на транспортній одиниці мають бути, крім перелічених у ПДР, зокрема, такі документи: при перевезенні небезпечних вантажів, які є вантажами підвищеної небезпеки,- погодження маршруту руху транспортного засобу під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів, видане уповноваженим підрозділом поліції в паперовій або за наявності технічної можливості в електронній формі, зразок якого наведено в додатку 1 до цих Правил; у випадках, передбачених ДОПНВ на транспортній одиниці мають бути додатково такі документи: свідоцтво про допущення транспортних засобів до перевезення визначених небезпечних вантажів, передбачене розділом 9.1.3 додатка B до ДОПНВ, на кожну транспортну одиницю або транспортний засіб, що входить до її складу, зразок якого наведено в додатку 2 до цих Правил (свідоцтво має бути стандартного формату А4 (210 х 297 мм), білого кольору з рожевою діагональною смужкою). Згідно п. 1 розділу ІІ Порядку погодження та оформлення маршруту руху транспортного засобу під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів, затвердженого наказом МВС України від 04.08.2018 року №656, перевезення небезпечних вантажів, які згідно з ДОПНВ належать до вантажів підвищеної небезпеки, територією України здійснюються за наявності погодження маршруту руху транспортних засобів під час дорожнього перевезення небезпечних вантажів, виданого Національною поліцією України. Таким чином, перевезення небезпечних вантажів потребує отримання спеціального дозволу та узгодження руху по спеціальному маршруту.

Диспозиція ч. 1 ст. 132-1 КУпАП передбачає відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу на водіїв у розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, відповідальних за технічний стан, обладнання, експлуатацію транспортних засобів, уповноважених з питань безпеки перевезення небезпечних вантажів, громадян - суб`єктів господарської діяльності - у розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз зазначених правових норм вказує на те, що Національна поліція України уповноважена через своїх працівників притягувати учасників дорожнього руху до адміністративної відповідальності за вчинення ними визначених законом адміністративних правопорушень у сфері безпеки дорожнього руху, зокрема за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів, правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами.

Частинами 2, 4 ст. 285 КУпАП регламентовано, що протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких відноситься до компетенції Національної поліції. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Стаття 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Однак, всупереч вимогам ст. 77, 78 КАС України відповідачами у даній справі суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем порушення, передбаченого ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, зокрема у матеріалах справи відсутні матеріали фото - чи відео зйомки вчиненого порушення, покази свідків або інші докази, якими суб`єкт владних повноважень обґрунтовує правомірність прийнятого ним рішення. Одна тільки постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення ним правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого порушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26.04.2018 у справі № 338/1/17.

Тобто, суд констатує, що відповідач не надав суду жодних доказів щодо обґрунтованості притягнення позивача до адміністративної відповідальності та винесення оскаржуваної постанови.

Відділенням поліції №2 Червоноградського РВП ГУНП у Львівській області на запит адвоката Д. Коковіна було надано, зокрема диск з наявними відеоматеріалами, які відображають обставини події, які мали місце 10.08.2023 (а.с. 51).

Згідно правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Судом встановлено, що в постанові про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС № 7498667 від 10.08.2023 в графі «До постанови додаються» не зазначено про наявність відеозапису, що нівелює доказове значення наданого відповідачем на запит позивача відеозапису.

До того ж судом встановлено, що розмір стягнення за правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 132-1 КУпАП, яке було накладено на позивача як водія, не відповідає санкції вказаної статті.

Враховуючи вищенаведене, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 7498667 від 10.08.2023, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

У відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України суд стягує за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Львівській області на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Позивачем сплачено 1073,60 грн. судового збору при подачі позову, тобто в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

З огляду на це судовий збір в сумі 536,80 грн. підлягає поверненню позивачеві.

Керуючись ст. ст. 7, 132-1, 245, 247, 280, 293 КУпАП, ст. ст. 2, 9, 77, 90, 139, 241-246, 255, 257, 286, 294, 295, 297, 325 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (місцезнаходження: вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, 03048, ), ГУНП в Львівській області (місцезнаходження: пл. Генерала Григоренка, 3, м. Львів, 79007, ), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору на стороні відповідача - інспектора відділення поліції №2 Червоноградського районного відділу поліції ГУНП в Львівській області сержанта поліції Бойко А.П. (місцезнаходження: вул. Міцкевича, 9, м. Сокаль, Львівська область, 80001), про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7498667 від 10.08.2023 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 132-1 КУпАП та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Львівській області на користь ОСОБА_2 судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

Повернути позивачу ОСОБА_3 сплачений судовий збір в сумі 536 грн. 80 коп. згідно квитанції №9829-8760-4128-0023 АТ «ТАСКОМБАНК» від 21.08.2023 у розмірі 1073 грн. 60 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Сьомого апеляційного адміністративного суду безпосередньо протягом десяти днів з дня його складення.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Олег КИРИЛЕНКО