Справа № 240/10049/23
Суддя: Романченко Євген Юрійович
Дата ухвалення: 2023-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
О К Р Е М А У Х В А Л А
Житомирський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Романченка Є.Ю., розглянувши заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Військова частина НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, треті особи: Міністерство оборони України Військова частина НОМЕР_2 та заяви про постановлення окремої ухвали в порядку статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України,
ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою у порядку статті 383 КАС України, у якій просить:
- визнати протиправним та скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 11 жовтня 2023 № 195 " Про розгляд рапортів військовослужбовців";
- зобов"язати військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення про звільнення з військової служби за підпунктом б пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України " Про військовий обов"язок та військову службу" як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за станом здоров"я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку.
Окрім цього, ОСОБА_1 подав заяву, в якій просить постановити окрему ухвалу в порядку статті 249 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України):
- про стягнення в дохід Державного бюджету України штрафу з посадових осіб військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 за зловживання процесуальними правами, неналежне виконання професійних обов"язків;
- викласти виявлені під час розгляду заяви порушення закону, яку донести до відома Міністерства оборони України для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли встановленому судом порушенню закону та сприяли невиконанню рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28.08.2023;
- щодо посадових осіб військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , в якій викласти виявленні під час розгляду заяви порушення закону посадовими особами, які мають ознаки кримінального правопорушення з ознаками злочину за статтею 382 Кримінального кодексу України, зокрема за ознаками умисного невиконання службовою особою рішення рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28.08.2023, що набрало законної сили та перешкоджання його виконанню, яку надіслати прокурору або органу досудового розслідування, яким встановити строк на надання відповіді про вжиті ними заходи.
Суд вважає за можливе розглянути подані заяви у порядку письмового провадження на підставі частини 5 статті 383 КАС України.
Вивчивши доводи заяв, з урахуванням матеріалів справи, суд дійшов наступних висновків.
В силу статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
Положеннями частини 1 статті 370 КАС України наголошується на тому, що судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Європейський суд з прав людини у справі "Горнсбі проти Греції" наголосив, що, відповідно до усталеного прицедентного права, пункт 1 статті 6 гарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, - а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію.
Відтак, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.
Суд зазначає, що особа, якій належить виконати рішення суду, що набрало законної сили, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання у чіткій відповідності до висновків суду, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечитиме принципу верховенства права.
Отже зазначені приписи чинного законодавства України свідчать, що судове рішення, що набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.
Відповідно до частини 1 статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.
За відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.
Аналіз вищезазначених норм права свідчить, що правовий інститут контролю за виконанням рішення суду, механізм якого унормований у тому числі і приписами ст.383 КАС України, підлягає застосуванню у разі наявності протиправних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень щодо виконання рішення суду, що порушує права та законні інтереси позивача. Застосування судом до суб`єкта владних повноважень заходів процесуального впливу можливе у випадку встановлення факту невиконання таким суб`єктом владних повноважень дій зобов`язального характеру, визначених рішенням суду на користь особи-позивача.
Встановлено, що рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, треті особи: військова частина НОМЕР_2 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо належного розгляду рапорту ОСОБА_1 від 14.03.2023, поданого на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 , щодо звільнення ОСОБА_1 з військової служби у відставку за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку згідно підпункту б) пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу та зобов"язано військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 14.03.2023, поданий на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 , щодо звільнення з військової служби у відставку за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку згідно підпункту б) пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України Про військовий обов`язок та військову службу, з урахуванням окреслених у судовому рішенні висновків, та правової оцінки суду.
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 18.09.2023 рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 залишено без змін.
Рішення суду набрало законної сили.

З викладеного слідує, що військова частина НОМЕР_1 зобов`язана виконати рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 у справі №240/10049/23, яке набрало законної сили, не лише в чіткій відповідності до покладених на неї цим рішенням зобов`язань резолютивною частиною, а також з урахуванням окреслених у судовому рішенні висновків та правової оцінки суду.

З метою виконання вказаного судового рішення, командиром військової частини НОМЕР_1 прийнято наказ від 11.10.2023 № 195, яким рапорт майора ОСОБА_1 від 14.03.2023, поданого на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 , щодо звільнення з військової служби у відставку за станом здоров`я, визнано розглянутим та залишеним без руху до моменту повернення майора ОСОБА_1 до (військової частини) місця служби.

Водночас мотивувальна частина рішення містить висновки про те, що постанови ВЛК щодо військовослужбовців, які визнані непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку в обов`язковому порядку надсилаються командиру військової частини, у якій проходить службу військовослужбовець, що пройшов медичний огляд, які в свою чергу підлягають негайній реалізації. Відтак, посилання представника відповідача на ту обставину, що для вирішення питання про звільнення з військової служби військовослужбовець повинен особисто з`явитися до місця служби не мають жодного правового підгрунття.

Вказане, на переконання суду, свідчить про спроби військової частини НОМЕР_1 формально виконати судове рішення без урахування окреслених у судовому рішенні висновків та правової оцінки суду доводів сторін.

Відтак, суд дійшов висновку про необхідність визнання протиправним наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 11.10.2023 № 195, що прийнятий на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 у справі №240/10049/23, в частині залишення без руху рапорта ОСОБА_1 від 14.03.2023, поданий на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 , щодо звільнення з військової служби у відставку за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку згідно підпункту б) пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" до моменту повернення майора ОСОБА_1 до (військової частини) місця служби.

Так, відповідно до ч. ст.383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Згідно ч.1 ст.249 КАС України суд, виявивши під час розгляду справи порушення закону, може постановити окрему ухвалу і направити її відповідним суб`єктам владних повноважень для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

У разі необхідності суд може постановити окрему ухвалу про наявність підстав для розгляду питання щодо притягнення до відповідальності осіб, рішення, дії чи бездіяльність яких визнаються протиправними.

З метою забезпечення виконання вказівок, що містяться в окремій ухвалі, суд встановлює у ній строк для надання відповіді залежно від змісту вказівок та терміну, необхідного для їх виконання. Окрему ухвалу може бути винесено судом першої інстанції, судами апеляційної чи касаційної інстанцій. Окрема ухвала може бути оскаржена особами, яких вона стосується.

Таким чином, окрема ухвала є формою реагування суду на порушення норм права, причини та умови, що спричинили (зумовили) ці порушення, з метою їх усунення та запобігання таким порушенням у майбутньому.

З приводу доводів ОСОБА_1 про наявність підстав для постановлення окремої ухвали про стягнення в дохід Державного бюджету України штрафу з посадових осіб військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 за зловживання процесуальними правами, неналежне виконання професійних обов"язків; донесення до відома Міністерства оборони України для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли встановленому судом порушенню закону та сприяли невиконанню рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28.08.2023 та про порушення закону посадовими особами військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , які мають ознаки кримінального правопорушення з ознаками злочину за статтею 382 Кримінального кодексу України, зокрема за ознаками умисного невиконання службовою особою рішення рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 28.08.2023, що набрало законної сили та перешкоджання його виконанню, яку надіслати прокурору або органу досудового розслідування, яким встановити строк на надання відповіді про вжиті ними заходи, суд зазначає наступне.

Забезпечення виконання рішення суду, яке набрало законної сили дійснюється, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що при виконанні рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, державний виконавець при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Після закінчення наданого строку, державний виконавець перевіряє виконання рішення суду. У разі невиконання рішення суду, державним виконавцем складається акт, після чого виноситься постанова про накладання штрафу в якій зазначає розмір штрафу, вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів та попередження про кримінальну відповідальність.

У разі повторного невиконання рішення державним виконавцем складається акт, після чого виноситься постанова про накладання штрафу в якій зазначає розмір штрафу та попередження про кримінальну відповідальність, після чого звертається до органу досудового розслідування з повідомленням про вчинення боржником кримінального правопорушення за ст. 382 Кримінального кодексу України.

Матеріали справи свідчать, що виконавчий лист позивач звернув до виконання у примусовому порядку відповідно до Закону України «Про виконавче провадження».

Положеннями статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

У зв`язку із вказаним, суд наголошує, що позивачем не надано суду доказів, що державним виконавцем використано всі передбачені чинним законодавством засоби щодо належного та повного виконання судового рішення, відтак вимоги про накладення штрафу, доведення виявлених порушень закону до відома Міністерства оборони України, а також наявність у діях посадових осіб військової частини НОМЕР_1 , НОМЕР_2 ознак злочину за статтею 382 Кримінального кодексу України є передчасними, оскільки повнота та правомірність виконання рішення суду у порядку Закону України «Про виконавче провадження» першочергово підлягає контролю зі сторони державного виконавця.

Також слід зазначити, що суд не наділений повноваженнями при розгляді заяви, що подана в порядку статті 383 КАС України, зобов"язувати прийняти суб"єкта владних повноважень певне рішення (рішення про звільнення з військової служби за підпунктом б пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України " Про військовий обов"язок та військову службу" як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану, за станом здоров"я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку).

Відтак, суд прийшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення заяви позивача в порядку статті 383 КАС України, оскільки на даний час рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 не виконано, чим порушенні вимоги статті 129-1 Конституції України, статей 14, 370 КАС України.

Керуючись статтями 243, 248, 249, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Заяви ОСОБА_1 , що подані в порядку стеттей 249, 383 Кодексу адміністративного судочинства України - задовольнити частково.

Визнати протиправним наказ командира військової частини НОМЕР_1 від 11.10.2023 № 195, що прийнятий на виконання рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 у справі №240/10049/23, в частині залишення без руху рапорта ОСОБА_1 від 14.03.2023, поданий на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 , щодо звільнення з військової служби у відставку за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку згідно підпункту б) пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" до моменту повернення майора ОСОБА_1 до (військової частини) місця служби.

Зобов"язати військову частину військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт ОСОБА_1 від 14.03.2023, поданий на ім`я командира військової частини НОМЕР_1 , щодо звільнення з військової служби у відставку за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку згідно підпункту б) пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України "Про військовий обов`язок та військову службу" без повернення майора ОСОБА_1 до (військової частини) місця служби.

У задоволенні решти вимог заяв - відмовити.

Направити окрему ухвалу на адресу військових частини НОМЕР_1 та НОМЕР_2 для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Встановити строк для надання відповіді щодо вжитих заходів тридцяти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвала суду може бути оскаржена до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Є.Ю. Романченко