Справа № 308/11810/23
Суддя: Фазикош О. В.
Дата ухвалення: 2023-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2023 місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі головуючого судді - Фазикош О.В., за участю ОСОБА_1 , позивача ОСОБА_2 , його представника Пайда М.І., представника відповідача Головного управління Національної поліції в Закарпатській області Олексій В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, позовну заяву ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Пайда Марк Іванович, до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, Департамент патрульної поліції, Головне управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАС №6998706 від 16.05.2023 року за ч. 2 ст. 122 КУпАП,-

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до ч. 3 ст. 243 Кодексу адміністративного судочинства України в судовому засіданні 07.11.2023 року проголошено вступну та резолютивну частини ухвали, повний текст ухвали складено 10.11.2023 року.

Позивач, ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Пайда Марк Іванович, звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовом до відповідачів Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАС №6998706 від 16.05.2023 року за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.07.2023 позовна заява залишена без руху.

18 липня 2023 року ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області у справі відкрито провадження. Питання визнання поважними причин пропуску строку звернення до суду та поновлення його постановлено вирішити під час розгляду справи по суті та з`ясування всіх обставин.

Позовна заява мотивована тим, що 03.07.2023 року представником ОСОБА_2 , в ході ознайомлення з матеріалами справи №308/10456/23 було виявлено копію постанови про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАС №6998706 від 16.05.2023 року, якою ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн.

Згідно вказаної постанови, ОСОБА_2 визнано винним у тому, що він 16.05.2023 року о 00:50 год. за адресою: Закарпатська обл., Ужгородський р-н, смт. Середнє, вул. Закарпатська, керуючи транспортним засобом Toyota Camry, д. н. з. НОМЕР_1 , не подав сигнал світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті, чим порушив п. 9.2.6. ПДР - порушення попереджувальних сигналів при зміні напрямку руху.

У зв`язку з цим, інспектором капітаном поліції відділу поліції №1 (с. Оноківці) Ужгородського районного Управління поліції ГУНП в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Свида Віталієм Андрійовичем зроблено висновок про вчинення ОСОБА_2 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП

У позовній заяві вказано, що з вказаною постановою ОСОБА_2 категорично не згідний, оскільки він у вищевказаний день та час не керував транспортним засобом та відповідно правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП не вчиняв.

Стосовно обставин події ОСОБА_2 пояснив, що у вищевказаний день та час, він перебував в припаркованому автомобілі та слухав в ньому музику, після чого побачив, що до його автомобіля під`їхав інший автомобіль з якого вийшли працівники поліції та підійшли до його автомобіля. Працівники поліції звернулися до нього з проханням надати свої документи та документи на автомобіль, а також попросили оглянути його автомобіль, посилаючись при цьому на воєнний стан.

Після перевірки всіх документів та проведення огляду автомобіля, працівники поліції провели огляд ОСОБА_2 на стан алкогольного сп`яніння та склали відносно нього адміністративний протокол за ч. 1 ст. 130 КУпАП.

За твердженням позивача, жодних інших порушень Правил дорожнього руху працівниками поліції ОСОБА_2 не було озвучено, в тому числі і не подання сигналу світловим покажчиком повороту відповідного напрямку при повороті під час керування транспортним засобом.

Окрім того, позивач стверджує, що будь-якої постанови про адміністративне правопорушення у вищевказаний день ОСОБА_2 не вручалося та не було надано для ознайомлення.

У позовній заяві вказано, що як повідомив ОСОБА_2 , у вищевказаний день та час він взагалі не керував транспортним засобом, а тому і не міг вчинити правопорушення, яке безпосередньо пов`язане з керуванням транспортним засобом.

У зв`язку з цим, така постанова є надуманою, безпідставно та такою, що винесена працівником поліції всупереч КУпАП, а тому вона підлягає скасуванню. При винесені даної постанови поліцейським не відбиралися у ОСОБА_2 пояснення, права передбачені 268 КУпАП йому не роз`яснювалися, постанова була винесена у його відсутності, а тому є не об`єктивною та упередженою.

Позивач вказує на те, що оскаржувана постанова не містить доказів на підставі яких працівник поліції дійшов висновку про наявність у діях ОСОБА_2 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Жодні свідки, які б могли підтвердити факт вчинення ОСОБА_2 вищевказаного правопорушення відсутні. Разом з тим, у графі 7 Постанови «до постанови додаються» не зазначено жодних додатків, а відтак висновок поліцейського стосовно вчинення ОСОБА_2 правопорушення зроблений ним виключно на припущеннях без належного підтвердження відповідними доказами, що є неприпустимим.

На переконання позивача відповідач допустив неповне і необ`єктивне з`ясування обставин даної справи та не вирішив її в точній послідовності із законом. Висновок працівника поліції про допущене ОСОБА_2 порушення ПДР не відповідає дійсності, оскільки такого ним не вчинялося, таке не підтверджується жодними належними і допустимими доказами. Все це в сукупності потягло винесення незаконної постанови.

Позивач стверджує, що, 16.05.2023 року копія оскаржуваної постанови ОСОБА_2 не вручалася, про таку йому стало відомо лише після ознайомлення представника позивача 03.07.2023 року з матеріалами справи №308/10456/23, де і було отримано копію вказаної постанови.

У зв`язку з чим, просить суд визнати вищевказану причину пропуску ОСОБА_2 строку на оскарження постанови від 16.05.2023 року поважною та поновити його.

Так, згідно прохальної частини позовної заяви, позивач просить: поновити строк на оскарження Постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАС №6998706 від 16.05.2023 року за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Скасувати Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАС №6998706 від 16.05.2023 року зач. 2 ст. 122 КУпАП.

18.07.2023 на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху представником позивача додано копію заяви про ознайомлення з матеріалами справи №308/10456/23 в якій вказано дату ознайомлення 03.07.2023 року.

25.07.2023 на електронну адресу суду та 31.07.2023 до канцелярії суду надійшло клопотання представника відповідача про заміну відповідача. Представник М. Черкасов, вказує на те, що відповідачами у справі є УПП в Закарпатській області ДПП та Департамент патрульної поліції. Разом із тим, постанову яка є предметом оскарження, винесенно капітаном поліції Свида Віталієм Андрійовичем працівником відділу поліції №1 (с. Оноківці) Ужгородського районного управління патрульної поліції в Закарпатській області, що не є структурним підрозділом УПП в Закарпатській області та Департаменту патрульної поліції.

31.07.2023 від представника відповідача М.Черкасова надійшов відзив на позовну заяву. Так, відповідач просить: Прийняти відзив та врахувати доводи сторони відповідача при розгляді справи; Змінити неналежних відповідачів на належного; Залишити позовну заяву без руху; Якщо позивач не усуне недоліки позовної заяви - повернути її позивачеві; Відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

27.09.2023 від представника відповідача надійшла заява в якій він просить залишити позовну заяву без розгляду.

27.09.2023 ухвалою суду до участі у справі за позовною заявою ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Пайда Марк Іванович, до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, Департамент патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАС №6998706 від 16.05.2023 року за ч. 2 ст. 122 КУпАП, в якості другого відповідача - залучено Головне управління Національної поліції в Закарпатській області (Україна, 88000, Закарпатська область, місто Ужгород, вулиця Ференца Ракоці, будинок 13; Код ; email: ).

12.10.2023 від представника відповідача по справі ГУНП в Закарпатській області до суду надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду.

Так у клопотанні вказано на те, що у провадженні Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області знаходиться адміністративна справа за позовом ОСОБА_2 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. Позовну заяву подано до суду 10.07.2023. (згідно позовної заяви). Постанова серія ЕАС № 6998706 винесена 16.05.2023 року, яка є предметом розгляду у даній справі. Тобто позов був поданий з порушенням строків. Також під час складання постанови позивач був присутній. У позивача перевірялись документи, а саме посвідчення водія яке вказане в постанові серії НОМЕР_2 від 16.05.2023 року, що є предметом оскарження, також 17.05.2023 року копію постанови було надіслано рекомендованим листом позивачу за вихідним номером № 5926. А відтак вважає представник відповідача, що позивач знав про притягнення його до адміністративної відповідальності, тобто в момент складання вище зазначеної постанови, а саме 16.05.2023 року.

Представник відповідача зазначає, що звернення до суду 10.07.2023 року після спливу 56 днів є суттєвим порушення норм процесуального права та відповідно своєчасне звернення до суду з даним позовом залежало виключно від волевиявлення самого скаржника, тобто дана обставина має суб`єктивний характер, що свідчить про неповажність причини пропуску строку звернення до адміністративного суду.

На переконання представника відповідача твердження позивача щодо нібито поважності пропущення строків є абсолютно необґрунтованими оскільки позивачем жодним чином не було підтверджено причину пропуску строку відповідними та належними доказами.

Таким чином, враховуючи те, що позивачем пропущений встановлений законом строк звернення до суду та належних обґрунтувань обставин та доказів, на підтвердження поважності причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом позивачем не наведено та не доведено, схиляється на відсутність поважних причин для поновлення строку звернення до суду та про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду відповідно до вимог статті 123 КАС України.

Представник відповідача просить суд: Залишити без розгляду позовну заяву ОСОБА_2 до ГУНП в Закарпатській області про скасування постанови серії ЕАС № 6998706 в справі про адміністративне правопорушення від 16.05.2023 року.

12.10.2023 до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача по справі ГУНП в Закарпатській області. У відзиві вказано на те, що постановою серії ЕАС № 6998706 від 16.05.2023 громадянина ОСОБА_2 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень.

Відповідно до п. п. 2 розділу III Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженого Наказом Міністерства внутрішніх справ № 1395 від 07 листопада 2015 року у разі постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене, зокрема, ч. 2 ст. 122 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення. Таким чином, законодавчо закріплене скорочене провадження по адміністративному правопорушенню, передбаченому ч. 2 ст. 122 КУпАП, без складання протоколу про адміністративне правопорушення, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Представник відповідача зазначає, що інспектором ВП№1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції Свидою В. А., було виявлено правопорушення, вчинене позивачем, внаслідок чого було складено постанову серії EAС № 6998706 та притягнуто ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Відповідач зазначає, що на місці вчинення адміністративного правопорушення, старшим інспектором ВП№1 Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області капітаном поліції Свидою В. А., було здійснено відеофіксацію події де чітко зафіксовано факт правопорушення , що в розумінні статті 251 КУпАП є доказом в справі про адміністративне правопорушення (копія додається).

Окрім того у відзиві вказано на те, що оскаржувана постанова складена відповідачем відповідно до норм Кодексу України про адміністративні правопорушення, Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, посилання позивача на порушення ГУНП в Закарпатській області законодавства в даному випадку є безпідставними, необґрунтованими, а позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідач просить суд: відмовити в задоволенні позовної заяви ОСОБА_3 до Головного управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

30.10.2023 до суду надійшло клопотання про допит свідка інспектора Відділу поліції №1 Ужгородського районного управління поліції ГУНП в Закарпатській області капітана поліції ОСОБА_4 .

Позивач та його представник у судовому засіданні просили позовну заяву задовольнити. Стверджували, що ОСОБА_2 , до моменту ознайомлення його представника із матеріалами справи (з розгляду протоколу про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП) не було відомо про оскаржувану постанову, її на місці зупинки не виносили, її копію він не отримував.

У судовому засіданні для приєднання до матеріалів справи представником позивача було надано копію протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №127614 від 16.05.2023 передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП. Зазначили що на даний час постанову суду про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП оскаржено до апеляційного суду, рішення по якому не прийнято.

Відповідачі по справі УПП в Закарпатській області ДПП та ДПП у судове засідання не з`явилися про дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Представник відповідача ГУНП в Закарпатській області, по справі у судовому засіданні вказав на те, що позивачу було достеменно відомо про винесення відносно нього постанови про адміністративне правопорушення що є предметом оскарження, та що безпідставними є доводи позивача про те, що таку винесено у відсутності ОСОБА_2 .

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, дослідивши матеріали справи, клопотання представника відповідача про залишення позовної заяви без розгляду, суд приходить до наступного висновку:

У судовому засіданні було досліджено відеозапис із бодікамери поліцейського, що міститься на DVD диску, доданому до матеріалів справи відповідачем по справі. Так, на відео зафіксовано процедуру проходження ОСОБА_2 , огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці. Також, на відео зафіксовано факт складення та ознайомлення його із постановою про адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП. Йому роз`яснюється, що поліцейський мусить усе йому роз`яснити та вручити.

При цьому на відео чути, як працівник поліції надає ОСОБА_2 , документи та вказує де треба підписатися. На відео зафіксовано дату та час, фіксація починається о 16.05.2023 о 01:10 відео закінчується о 01:18 16.05.2023.

Також згідно відеозапису, огляд ОСОБА_2 , за допомогою приладу Драгер на місці проведено о 16.05.2023 о 00:30 год.

Зі змісту постанови що є предметом оскарження зафіксовано час її винесення 16.05.2023 о 00:50 год.

У судовому засіданні було допитано свідка ОСОБА_4 який зазначив, що ОСОБА_2 керуючи транспортним засобом Toyota Camry, помітивши працівників поліції з`їхав із головної дороги. При цьому змінюючи напрямок руху він не увімкнув покажчик повороту. У зв`язку із чим працівники поліції розвернулися та поїхали за ним. Працівники поліції підійшли до авто, ОСОБА_2 , вийшов з авто від нього було чути запах алкоголю, пройшов огляд на місці, результат позитивний. В подальшому відносно нього було складено протокол про адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП та постанова за ст. 122 КУпАП. Свідок повідомив, що ОСОБА_2 , пропонував працівникам поліції гроші, тому на місце було викликано СОГ. Разом з тим, чому відсутні відеозаписи саме з моментом відмови від підпису в оскаржуваній постанові та отриманні такої йому не відомо, однак зазначив, що в протоколі за ст. 130 КУпАП зазначалось все та такий протокол позивач підписував.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 13.07.2023 вказана позовна заява була залишена без руху. Так, в ухвалі було вказано зокрема на те, що відповідно до ч.1 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

На виконання вказаної ухвали позивачем подано заяву, де вказано про те, що про існування оскаржуваної постанови ОСОБА_2 , довідався тільки 03.07.2023, а саме після ознайомлення його представника з матеріалами справи №308/10456/23. До того часу йому не було відомо про її існування, оскільки, за його твердженням, така складена працівниками поліції у його відсутності, з такою його не ознайомлювали, та взагалі не повідомляли про факт вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП. При цьому до заяви додано копію заяви про ознайомлення представника позивача Пайди М. І., з матеріалами справи №308/10456/23 саме 03.07.2023.

Разом з тим, згідно дослідженого в судовому засіданні копії протоколу про адміністративне правопорушення, що був складений відносно позивача 16.05.2023 о 00 год. 30 хв. за ч.1 ст. 130 КУпАП, вбачається що постанову серії ЕАС №6998706 було приєднано до матеріалів адміністративної справи, що є предметом оскарження, така датована 16.05.2023 року.

У оскаржуваній постанові вказано, що від отриманні її копії та підпису ОСОБА_2 , відмовився.

Судом при дослідженні протоколу по адміністративне правопорушення серії ААД №127614 від 16.05.2023 складеного відносно позивача - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, вбачається, що у графі «до протоколу додається» вказано: рапорт, відеодиск, алкотест Драгер,№590, копія адмінпостанови ЕАС №6998706. При цьому протокол підписаний правопорушником.

У судовому засіданні позивач підтвердив належність йому підпису, що міститься у протоколі про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП.

З дослідженого у судовому засіданні відеозапису встановлено, що на відео зафіксовано факт проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_2 о 00:30 хв. 16.05.2023, складення та ознайомлення ОСОБА_2 , із протоколом про адміністративне правопорушення передбачене ст. 130 КУпАП, вручення документів, о 01 год. 10 хв. Йому роз`яснюється, що поліцейський мусить усе йому роз`яснити та вручити. При цьому працівник поліції надає ОСОБА_2 , документи та вказує де треба підписатися. На відео зафіксовано дату та час 16.05.2023 о 01:10 відео закінчується о 01:18.

Вказане спростовує доводи позивача та його представника, що позивачу не було відомо про існування постанови що є предметом оскарження.

Слід констатувати, що суд не ставить під сумнів відсутність у позивача копії постанови що є предметом оскарження до 03.07.2023. Так, згідно копії постанови, правопорушник від отримання її копії відмовився. Однак позивачем не доведено того, що ним вчинялися дії щодо отримання її копії, що він звертався до відповідного органу поліції із клопотанням про отримання такої постанови в перідо часу з 16.05.2023 року до 03.07.2023 року.

Вказане на переконання суду свідчить про обізнаність позивача про існування оскаржуваної постанови серії ЕАС №6998706 від 16.05.2023, та спростовує доводи позивача про протилежне.

Згідно з ч.1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Пунктами 6, 7 частини п`ятої статті 44 КАС України передбачено обов`язок учасників справи добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, зокрема виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки, а також виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Наведеними положеннями КАС України чітко окреслено характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасника справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом, упродовж визначених для цього строків.

Отже, учасник справи, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на пред`явлення позову, повинен забезпечити неухильне і своєчасне виконання своїх процесуальних обов`язків, вимог закону і суду, зокрема стосовно належного оформлення позовної заяви, в тому числі подання її у строки, встановлені КАС України або іншими законами, для чого особа має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частиною першою статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду встановленого цим Кодексом або іншими Законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи КАС та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя статті 122 КАС України).

Аналіз норм статті 289 КУпАП і частини другої статті 291 КУпАП свідчить, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, може бути оскаржена протягом десяти днів після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.

Аналогічна правова норма закріплена також у частині другій статті 286 КАС України, відповідно до приписів якої позовну заяву щодо оскарження рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі може бути подано протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно ч. 4 ст. 123 КАС України, якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не найде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Суд звертає увагу на те, що встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України певних процесуальних дій.

Згідно з ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску

Тобто, норми вищевказаних законів передбачають певні процесуальні строки, в межах яких особі надано право на оскарження даного рішення. При цьому, кожна з учасників справи має використовувати надані їй процесуальні права сумлінно, без зловживань.

Так, для постанов, прийнятих іншими органами (посадовими особами) про накладення адміністративного стягнення, встановлено альтернативний порядок оскарження, зокрема: до вищестоящого органу (вищестоящої посадової особи), або до адміністративного суду в порядку, передбаченому КАС.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Про необхідність перевірки судом вимог КАС України щодо строків звернення з адміністративним позовом, дослідження наявності саме поважних причин для їх поновлення, зазначено й у п.п. 13-14 Постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 06.03.2008 року № 2 "Про практику застосування адміністративними судами окремих положень Кодексу адміністративного судочинства України під час розгляду адміністративних справ".

Суд констатує, що зміст протоколу про адміністративне правопорушення серії ААД №127614 від 16.05.2023 (за ч.1 ст. 130 КУпАП), свідчить принаймні про те, що про наявність оскаржуваної постанова, від отримання копії якої позивач відмовився, як видно зі змісту самої постанови ЕАС №6998706, було відомо на момент складання протоколу серії ААД №127614 від 16.05.2023 (за ч.1 ст. 130 КУпАП).

Вказане спростовує твердження, що містяться у позовній заяві, про те, що 16.05.2023, окрім протоколу за ч. 1 ст. 130 КУпАП, за участі позивача інших документів складено не було.

Законом не передбачений обов`язок особи отримувати копії постанов, що виносяться щодо них. Проте реалізуючи своє право на відмову від отримання постанови, особа має розуміти наслідки вчиненої нею дії, зокрема початок перебігу строку на оскарження постанови.

Вказане свідчить як про обізнаність позивача 16.05.2023, про розгляд даної справи та, відповідно і про існування оскаржуваної постанови.

Відтак, посилання представника позивача на те, що лише під час ознайомлення в суді із адміністративними матеріалами, складеними відносно ОСОБА_2 , за ч.1 ст.130 КУпАП, стало відомо і про саму оскаржувану постанову, як на підставу визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного, суд оцінює критично. При цьому суд вважає, що наведені представником позивача обставини, не можуть слугувати підставою для поновлення строків звернення із вказаним позовом до суду.

Наведені позивачем причини пропуску строку звернення до суду з позовом, суд не вважає поважними, оскільки не наведено непереборних обставин, що не залежали від волі позивача та які могли бути об`єктивною перешкодою для вчасного звернення до суду з позовом.

Крім того, суд враховує що згідно наявного ордеру на представництво інтересів позивача між ОСОБА_2 та адвокатом Пайда М.І. було укладено договір про надання правової допомоги 18.05.2023 року.

В судовому засіданні позивач та представник позивача зазначили про те, що з жодними клопотанням до відповідного органу поліції не звертались з питань отримання копії оскаржуваної постанови.

З урахуванням наведеного, суд прийшов до висновку, що позивачем пропущено строк для оскарження постанови, причини пропуску строку не обґрунтовано належними та допустимими доказами.

Відповідно до ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатись» дає підстави для висновку про презумпції можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який особа не знала про порушення свого права і саме з цієї причини не звернулась за його захистом до суду, недостатньо. Особа повинна також довести той факт, що вона не могла дізнатись про порушення свого права, що також випливає із загального правила, встановленого нормами законодавства.

З наведеного, суд приходить до висновку, що позивач був обізнаний про складання відносно нього протоколу за ч.1 ст. 130 КУпАП 16.05.2023, в якому в додатку вказано про винесення оскаржуваної ним постанови від 16.05.2023 року, однак у період з 16.05.2023 по 03.07.2023 жодним чином не цікавився про стан розгляду справи про адміністративне правопорушення за ст. 122 КУпАП і звернувся до суду з адміністративним позовом лише 10.07.2023, тобто після того, як адміністративні матеріали за ст.130 КУпАП відносно нього, надійшли на розгляд в суд. При цьому, жодних обґрунтованих підстав вважати, що протягом періоду часу з 16.05.2023 по 03.07.2023 були непереборні обставини, які заважали зверненню до суду з відповідним позовом, в судовому засіданні позивачем не зазначено.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13грудня 2011року №17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Практика Європейського суду з прав людини також свідчить про те, що право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду за захистом порушених прав (справа Стаббігс на інші проти Великобританії, справа Девеер проти Бельгії).

У справі «Каракуця проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що не має порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи, що, зокрема свідчить те, що вони протягом тривалого часу не звертались за інформацією щодо стану розгляду їх скарги.

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії" від 28.10.1998, зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані.

У справі "Gradescolo S.R.L. проти Молдови" Суд послався на прецедентне право щодо дотримання вимог стосовно допустимості застосування процесуального закону, як важливого аспекту права на справедливий судовий розгляд. Роль позовної давності має велике значення під час інтерпретації преамбули конвенції, відповідна частини якої проголошує верховенство закону, що є обов`язком для країн, які підписали Конвенцію. Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язано з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

З огляду на встановлені обставини, суд приходить до переконання, що поважних підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду із вказаним позовом не встановлено, зокрема, доказів з цього приводу позивачем не надано, а тому суд вважає за доцільне залишити позовну заяву без розгляду.

Керуючись статтями 123, 248, 256, 286, 293 КАС України, 289 КУпАП, - суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні клопотання (заяви) представника позивача ОСОБА_2 , адвоката Пайди М.І., про поновлення строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАС №6998706 від 16.05.2023 року за ч. 2 ст. 122 КУпАП відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_2 , в інтересах якого діє адвокат Пайда Марк Іванович, до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, Департамент патрульної поліції, Головне управління Національної поліції в Закарпатській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАС №6998706 від 16.05.2023 року за ч. 2 ст. 122 КУпАП, - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено КАС України.

Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою ст. 299 КАС України.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення (підписання).

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду О.В. Фазикош