Справа № 240/15816/23
Суддя: Горовенко Анна Василівна
Дата ухвалення: 2023-11-13 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 листопада 2023 року м. Житомир

справа № 240/15816/23

категорія 106020000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Горовенко А.В.,

розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Мала Бердичівська, 23, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 , додаткової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за період з 17.07.2022 по 28.07.2022 особі, який брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах а також збільшену до 100 000 грн. додаткову винагороду в розрахунку на місяць пропорційно дням перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебуванням у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини за періоди з 29.07.2022 по 04.10.2023, з 13.10.2022 по 13.11.2022, з 25.01.2023 по 02.02.2023;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 , додаткової винагороди відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за період з 17.07.2022 по 28.07.2022 особі, який брав безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у розмірі 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, а також збільшену до 100000 грн. додаткову винагороду в розрахунку на місяць пропорційно дням перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого та перебуванням у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини за періоди з 29.07.2022 по 04.10.2023, з 13.10.2022 по 13.11.2022, з 25.01.2023 по 02.02.2023.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що в період з 16.07.2022 по 08.02.2023 перебував на військовій службі по мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 . В період з 17 липня 2022 року перебував у зоні бойових дій в місті Бахмут, Донецької області, під час виконання обов`язків військової служби щодо забезпечення оборони території України від військової агресії з боку російської федерації 28 липня 2022 року отримав бойове травмування (акубаротравма).

Після отриманого поранення у період з 29.07.2022 по 04.10.2023, з 25.01.2023 по 02.02.2023 перебував на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я в період з 13.10.2022 по 13.11.2022.

Проте зазначає, що у вказані періоди, відповідачем не нараховувалась та не виплачувалась додаткова грошова винагорода у розмірі до 100000 грн, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Вважаючи дії відповідача щодо невиплати додаткової винагороди протиправними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 27.06.2023 провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвала про відкриття провадження була направлена позивачу та відповідачу за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вказана ухвала отримана уповноваженими особами відповідачів.

Ухвалою суд від 26.07.2023 у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про розгляд справи за правилами загального позовного провадження з викликом сторін, відмовлено.

Відповідно до ухвали суду від 26.07.2023 у задоволенні клопотання військової частини НОМЕР_1 про зупинення провадження у справі, відмовлено.

Згідно з ухвалою суду від 31.07.2023 задоволено клопотання військової частини НОМЕР_1 про продовження строку для підготовки відзиву на позовну заяву.

Військова частина НОМЕР_1 надіслала до суду відзив на позовну (за вх.№56597/23), у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю.

Зазначає, що після подання позивачем документів, які підтверджують його перебування на стаціонарному лікуванні, відповідачем прийнято рішення про виплату йому додаткової винагороди у зв`язку з отриманою травмою, що підтверджується рапортом від 17.08.2023 щодо проведення виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за час перебування на лікуванні за період з 28.07.2022 по 04.10.2022.

В той же час, позивачем не надано доказів, що він звертався із рапортом до командування військової частини НОМЕР_1 чи надав підтверджуючі документи перебування на стаціонарному лікуванні.

28 серпня 2023 року представник позивача надіслав до суду відповідь на відзив на позовну заяву (за вх.№58423/23), у якій додатково вказує, що 27.10.2022 позивач звернувся з відповідним рапортом, зокрема до командування військової частини НОМЕР_1 з проханням видати наказ про призначення службового розслідування та довідку про обставини отриманих травм під час виконання обов"язків військової служби, однак відповіді від відповідача не отримав.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 16.07.2022 по 08.02.2023 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 , що сторонами не оспорюється (а.с. 14).

Відповідачем не заперечується, що згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №189 від 18.07.2022 сержант ОСОБА_1 вважається таким, що прибув до району виконання бойових завдань на території Донецької, Луганської та Харківської областей. В період з 17.07.2022 позивач перебував в зоні бойових дій на території Донецької області (а.с. 76).

Відповідно до пункту 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 09.08.2023 №1590 «Про результати службового розслідування» наказано вважати бойове травмування 28.07.2022 колишнього сержанта резерву 11 запасної роти військової частини НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_1 таким, що сталося під час виконання обов`язків військової служби в районі ведення бойових дій, одержані під час захисту Батьківщини, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, під час дії воєнного стану, бойове травмування не пов`язано з вчиненням злочину чи адміністративного правопорушення, не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного чи наркотичного сп`яніння, не є наслідком навмисного заподіяння собі тілесного ушкодження (а.с. 81-81 зворот).

У період з 30.07.2022 по 02.08.2022 позивач перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Міська клінічна лікарня №6» Дніпровської міської ради. Повний діагноз: ЗЧМТ; струс головного мозку; акубаротравма; гіпертонічна хвороба другого ст., АГ 2 ст., ризик 3. ОХЗ (а.с. 17-18)

З 03.08.2022 по 04.08.2022 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у КП «Волинська обласна клінічна лікарня» Волинської обласної ради. Повний діагноз: мінно-вибухова травма (28.07.2022); акубаротравма; струс головного мозку; ЗЧМТ; міопія слабкого ступеню; ангіопатія сітківки; гіпертонічна хвороба другого ст., 2 ст.; гіпертензивне серце ризик 2. (помірний) (а.с. 19).

З 04.08.2022 по 01.09.2022 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП «Романівська лікарня» Романівської селищної ради. Повний діагноз: залишкові явища перенесеної вибухової травми (28.07.2022); закрита черепно-мозкова травма; струс головного мозку; акубаротравма обох вух; виражений цефалгічний синдром; остеохондроз поперекового відділу хребта стаціонарний тип стадія загострення; м"язево-тонічний синдром, вторинний корінцевий синдром; гіпертонічна хвороба 2 ст., 2 ст. ризик 3 (а.с. 20-21).

В період з 02.09.2022 по 04.10.2022 перебував на стаціонарному лікуванні у КІШ «Романівська лікарня» Романівської селищної ради. Повний діагноз: залишкові явища перенесеної вибухової травми (28.07.2022); закрита черепно-мозкова травма; струс головного мозку; акубаротравма обох вух; залишкові явища перенесеного ГПМК за ішемічним типом в басейні лівої СМА в лівій скороневій Частці (за даними МРТ від 09.09.2022); помірно виражені лікворо-динамічні порушення; ретроцеребеллярна арахноїдальна кістка; виражений цефалгічний синдром; остеохондроз поперекового відділення хребта; дорсальні протрузії м/х дисків L2-L3, L3-L4, L4-L5, L5-S1 з помірним компресуванням переднього епідуального простору; деформуючий спондилоартроз поперекового відділу хребта; гемангіома S1 хребця; вторинний корінцевий мязево-тонічний синдром; гіпертонічна хвороба 2ст. 2 ст ризики 3; міопія слабкого ступеня; ангіопатія сітківки (а.с. 22-23).

Згідно з довідкою ВЛК №1813 від 13.10.2022 сержанту ОСОБА_1 проведено медичний огляд ВЛК та встановлено діагноз: гіпертонічна хвороба другого ступеню; стан після перенесеного ГПМК (09.09.2022) ішемічного типу в басейні лівої СМА в правій скроневій частині (за даними МРТ від 09.09.2022) у вигляді помірного вираженого лівобічного геміпарезу, моторної дисфункції; захворювання пов`язане з проходженням військової служби. На підставі ст. 44 графи ІІ Розкладу хвороб, графи ТДВ, позивач потребує відпустки за станом здоров`я 30 календарних днів (а.с. 25).

Відповідно до довідки ВЛК №3401 від 28.11.2022 сержанта ОСОБА_1 визнано обмежено придатним до військової служби. У зазначеній довідці вказано, що стан після гострого порушення мозкового кровообігу (09.09.2022) за ішемічним типом в басейні лівої середньо мозкової артерії у вигляді правобічної рефлекторно пірамідної недостатності, цефалічного, астено невротичного синдрому, також вказано, що залишкове явище перенесеної вибухової травми (28.07.2022), ЗЧМТ, струс головного мозку, наслідки мінно вибухової травми у вигляді хронічної двобічної нейросенсорної приглухуватості, стійке пониження слуху при сприйнятті шепітної мови на відстані 5,0 м на праве вухо та 5,0 м на ліве вухо, травма пов`язана з проходженням військової служби.

Також зазначено, що позивач обмежено придатний до військової служби, непридатний до служби у десантно-штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спец спорудах та придатний до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах (а.с. 26).

У подальшому, в період з 25.01.2023 по 02.02.2023 ОСОБА_1 перебував на стаціонарному лікуванні у КНП Сумської обласної ради Сумський обласний клінічний госпіталь ветеранів війни. Повний діагноз: ІХС; дифузний кардіосклероз; ускладнення СН-1; ФК 2; супутній: гіпертонічна хвороба другої стадії; другого ступеню; ризик дуже високий; залишкові явища перенесеної вибухової травми (28.07.2022); закрита черепно-мозкова травма; струс головного мозку; акуботравма обох вух; залишкові явища перенесеного ГПМК за ішемічним типом в басейні ЛСМА в лівій скроневій частці (МРТ 09.09.2022) (а.с. 27-28).

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №39 від 08.02.2023 сержант ОСОБА_1 вважається таким, що вибув до нового місця служби з 08.02.2023 виключений зі списків особового складу частини та усіх видів забезпечення (а.с. 29).

Позивач, не погоджується із вказаними діями відповідача, спрямованими, на його думку, на позбавлення його права на додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів від 28.02.2022 №168 за період з 17.07.2022 по 28.07.2022, як особі, який брав безпосередню участь у бойових діях та за перебування на лікуванні, вважаючи свої права на отримання належного грошового забезпечення порушеними, звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку доводам позивача, суд вказує на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України установлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон України №2232-ХІІ) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991№ 2011-ХІІ з наступними змінами та доповненнями у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон України №2011-ХІІ), військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з п.1 ст.9 Закону України №2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Пунктами 2-4 цієї правової норми встановлено, що до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Наказом Міністра оборони України №260 від 07.06.2018 затверджений Порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам (далі - Порядок №260).

Відповідно до пункту 17 Порядку №260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Указом Президента України "Про введення воєнного стану" від 24.02.2022 №64/2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого продовжено Указами Президента України: №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022 та №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, від 01.05.2023 №254/2023.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова №168, пунктом 1 якої (із змінами, внесеними постановами Кабінету Міністрів України № 217 від 07.03.2022 та № 350 від 22.03.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби, що розташовані в межах адміністративно-територіальних одиниць, на території яких надається допомога в рамках Програми «єПідтримка», виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 постанови №168 передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування і застосовується з 24.02.2022 року.

Абзацом 4 п.1 Постанови №168 (в редакції до 19.07.2022) встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включаються особи, зазначені у цьому пункті, у тому числі ті, які:

- беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби);

- у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Відповідно до абзацу 4 п. 1 Постанови №168 (в редакції після 19.07.2022) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:

- беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби);

- у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Отже, постанова №168 (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачала, що у разі безпосередньої участі військовослужбовців Збройних Сил у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів військовослужбовцями права на отримання збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди, пропорційно часу участі у таких діях та заходах. За інші періоди несення служби військовослужбовцям Збройних Сил передбачено отримання додаткової винагороду в розмірі 30000,00 гривень.

Судом під час розгляду справи встановлено та відповідачем у свою чергу не заперечується, що ОСОБА_1 , згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №189 від 18.07.2022 прибув до району виконання бойових завдань на території Донецької, Луганської та Харківської областей.

Матеріали справи свідчать, що позивач в період з 17.07.2022 по 28.07.2022 (момент отримання бойової травми) перебував в зоні бойових дій на території Донецької області.

Жодних документів, які б підтверджували недостовірність вказаної інформації, матеріали справи не містять і відповідачем не надано, як і не заперечується факт безпосередньої участі позивача в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії у вказаний період.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позивач має право на виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі 100000 гривень з розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі в бойових діях в районах ведення воєнних (бойових) дій (проведення заходів) або забезпеченні здійснення заходів із національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації на території України, а саме за період з 17.07.2022 по 28.07.2022.

Щодо спірних правовідносин про наявність у позивача права на нарахування додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 за період перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: з 29.07.2022 по 04.10.2023, з 13.10.2022 по 13.11.2022, з 25.01.2023 по 02.02.2023, суд зазначає наступне.

З огляду на системний аналіз вищевказаних правових норм Постанови №168 слідує висновок, що встановлено лише дві умови, необхідних для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме: пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини, а також факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.

Матеріали справи свідчать, що позивач в період з 29.07.2022 по 04.10.2023 та з 25.01.2023 по 02.02.2023 перебував на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров"я, зокрема у зв"язку з бойовою травмою (акуботравмою) отриманою 28.07.2022.

Відповідно до пункту 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 09.08.2023 №1590 «Про результати службового розслідування» за фактом отримання позивачем 28.07.2022 бойової травми (акубаротравми) під час виконання бойового завдання визнано, що колишній сержант резерву 11 запасної роти військової частини НОМЕР_1 сержант ОСОБА_1 має право на призначення та виплату додаткової винагороди за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), за час переміщення з одного лікувального закладу охорони здоров`я до іншого та перебування у відпустці у зв`язку з хворобою або для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської комісії відповідно до абзацу 4 пункту 10 розділу XXXIV наказу Міністерства оборони України «Про затвердження Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам» від 07.06.2018 № 260 (зі змінами) (а.с. 81).

З огляду на встановлені у справі обставини, позивач має право на призначення та виплату додаткової винагороди передбаченої Постановою №168 у розмірі 100000 грн за весь час безперервного перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, у зв"язку з отриманою 28.07.2022 бойовою травою (акубаротравма) під час виконання бойового завдання.

Водночас, наданий відповідачем рапорт ТВО командира 11 запасної роти військової частини НОМЕР_1 від 17.08.2023, щодо проведення виплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за час перебування на лікуванні за період з 28.07.2022 по 04.10.2022, без доказів про виплату такої винагороди, не є повним виконанням відповідачем, як суб"єктом владних повноважень, дій спрямованих на відновлення порушеного права позивача за період з 28.07.2022 по 04.10.2022.

Також суд вказує, що відсутність слів (фрази) «ТАК. Поранення, пов`язане із захистом Батьківщини» у довідці військово-лікарської комісії №3401 від 28.11.2022 не спростовує той факт, що позивач отримав травму у період дії воєнного стану при виконанні бойового завдання командира.

Крім того, відповідач за результатами службового розслідування встановив, що бойове травмування (28.07.2022) колишнього сержанта резерву 11 запасної роти військової частини НОМЕР_1 сержанта ОСОБА_1 є таким, що сталось під час виконання обов`язків військової служби в районі ведення бойових дій, одержані під час захисту Батьківщини, захисту незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України, під час дії воєнного стану (а.с. 81).

Посилання відповідача на відсутність належної інформації про стаціонарне лікування позивача, суд до уваги не бере, оскільки неналежна організація суб`єктом владних повноважень своєї внутрішньої діяльності чи недотримання відповідачем порядку фіксації отриманої травми військовослужбовцем, не може бути підставою для позбавлення права на виплату додаткової винагороди у розмірі передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України №168.

Підсумовуючи наведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог шляхом зобов"язання військової частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу за період з 29.07.2022 по 04.10.2022 та з 25.01.2023 по 02.02.2023 додаткову грошову винагороду на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за час перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого закладу у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, із розрахунку до 100000,00 грн на місяць, пропорційно часу перебування на стаціонарному лікуванні, з урахуванням проведених виплат за цей період.

Щодо позовних вимог про нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди, передбаченої Постановою №168 із розрахунку до 100000,00 грн на місяць, пропорційно часу перебування у відпустці за станом здоров"я в період з 13.10.2022 по 13.11.2022, суд зазначає наступне.

Суд зауважує, що з огляду на положення абз.5 п.1 Постанови №168 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, а саме в проміжку часу з 13.10.2022 по 13.11.2022) до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 грн включаються особи, які, зокрема:

- перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини (включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого);

- перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком військово-лікарської комісії.

Суд вказує, що терміни «захворювання» і «поранення» (травма) не є тотожними.

З огляду на викладене суд дійшов висновку, що положення вказаної норми місять вимоги імперативного характеру, тобто в даному випадку не існує неоднозначного або множинного тлумачення права на виплату додаткової грошової винагори збільшеної до 100000 грн за період перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком військово-лікарської комісії.

Водночас, відповідно до довідки ВЛК №1813 від 13.10.2022 сержант ОСОБА_1 потребує відпустки за станом здоров`я 30 календарних днів, за діагнозом: Гіпертонічна хвороба другого ступеню; стан після перенесеного ГПМК (09.09.2022) ішемічного типу в басейні лівої СМА в правій скроневій частині (за даними МРТ від 09.09.2022р.); у вигляді помірного вираженого лівобічного геміпарезу, моторної дисфункції; Захворювання пов`язане з проходженням військової служби (а.с. 25).

Отже, в період з 13.10.2022 по 13.11.2022, ОСОБА_1 перебував у відпустці за станом здоров"я у зв"язку з наявним вищевказаним захворюванням.

Позивачем не надано доказів, що у спірному періоді, а саме з 13.10.2022 по 13.11.2022, він перебував у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком військово-лікарської комісії.

Таким чином, не було встановлено обставин, які б свідчили про наявність підстав, визначених постановою Кабінету Міністрів України №168, про включення позивача до наказів про виплату додаткової винагороди за період з 13.10.2022 по 13.11.2022, збільшеної до 100000 грн.

Підсумовуючи наведене, у задоволенні позовних вимог про нарахування та виплату позивачу додаткової грошової винагороди передбаченої Постановою №168 із розрахунку до 100000,00 грн на місяць, пропорційно часу перебування у відпустці за станом здоров"я, саме в період з 13.10.2022 по 13.11.2022, слід відмовити.

Частиною 1 ст.9 КАС України встановлено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною першою статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ч. 5 ст. 139 КАС України судові витрати з відповідача не стягуються.

Щодо заявленого позивачем клопотання про стягнення з відповідача 5000 грн витрат на правничу допомогу, суд вказує, що на момент прийняття рішення у справі доказів понесених витрат на професійну правничу допомогу, позивачем суду не надано.

Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн. номер НОМЕР_2 ) до військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, збільшеної до 100000 грн, яка передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за період з 17.07.2022 по 28.07.2022, як особі, яка брала безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, а також в період з 29.07.2022 по 04.10.2023, з 25.01.2023 по 02.02.2023 за перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини.

Зобов"язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороди, збільшену до 100000 грн, яка передбачена Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", за період з 17.07.2022 по 28.07.2022, як особі, яка брала безпосередню участь у бойових діях або забезпечував здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, а також в період з 29.07.2022 по 04.10.2023, з 25.01.2023 по 02.02.2023 за перебуванням на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, включаючи час переміщення одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з урахуванням проведених виплат за цей період.

У задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі 13 листопада 2023 року.

Суддя А.В. Горовенко