Справа № 540/369/22
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2023-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2023 р.м. ОдесаСправа № 540/369/22

Головуючий в І інстанції: С.О. Стефанов

Дата та місце ухвалення рішення: 26.06.2023 р. м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

суддя-доповідач Шеметенко Л.П.

судді Градовського Ю.М.

судді Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року по справі за адміністративним позовом Фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, в якому просила визнати нечинним та скасувати податкове повідомлення - рішення від 06.09.2021 року № 6 на загальну суму 23 800 грн. та податкове повідомлення рішення від 06.09.2021 року № 6 на загальну суму 25 грн.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі за №6 від 06.09.2021 року про застосування до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 23 800 грн.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі за №6 від 06.09.2021 року про застосування до фізичної особи підприємця ОСОБА_1 штрафних (фінансових) санкцій в розмірі 25 грн.

Стягнуто на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі суму сплаченого судового збору в розмірі 2 270 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт зазначив, що спірні податкові повідомлення - рішення щодо застосування штрафних санкцій до позивача від 06.09.2021 року № 6 на загальну суму 23 800 грн. та від 06.09.2021 року № 6 на загальну суму 25 грн. є обґрунтованими та прийнятими у відповідності до вимог чинного законодавства. На думку апелянта, суд першої інстанції надав перевагу доводам позивача, не прийнявши до уваги доказів відповідача, чим порушив приписи ст.8 КАС України щодо рівності усіх учасників адміністративного процесу перед законом і судом, змагальності сторін, диспозитивності та з`ясування всіх обставин у справі.

Позивач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 зареєстрована як фізична особа підприємець 22.05.2019 року, основним видом діяльності якої є: 56.10 Діяльність ресторанів, надання послуг мобільного харчування.

Працівниками Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі на підставі наказу від 28.07.2021 року №818-ж1 та направлень від 13.08.2021 року №1810 та №1811 проведено фактичну перевірку магазину, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , діяльність у якому здійснює ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ).

За результатами перевірки складено акт фактичної перевірки від 16.08.2021 року №3103/21/22/РРО/ НОМЕР_1 .

З тексту вказаного акту вбачається, що при проведенні перевірки від платника податків присутнім був ОСОБА_2 , особу якого перевіряючими встановлено зі слів.

В ході проведення перевірки, перевіряючими особами встановлено порушення ФОП ОСОБА_1 вимог:

- статті 15-3 Закону №481 продаж алкогольних напоїв тютюнових виробів у невизначених для цього місцях торгівлі (місце торгівлі алкогольними напоями не обладнане РРО, в якому фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв/тютюнових виробів);

- статті 15 Закону №481 - зберігання тютюнових виробів в місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру;

- п. 1 ст. 3 Закону №265, а саме: непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій при продажу алкогольних напоїв/тютюнових виробів.

У пункті 4.5 акту №3103/21/22/РРО/ НОМЕР_1 у якості додатків до нього вказано: акт РРО, акт відмови, фотофіксація.

Також, з тексту акту фактичної перевірки вбачається, що, ОСОБА_2 який був присутній при перевірці від платника податків, відмовився від надання заперечень та підписання акту.

За результатом розгляду матеріалів перевірки Головним управлінням ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі прийняті податкові повідомлення рішення:

- від 06.09.2021 року №6 про застосування штрафних санкцій відповідно до ст. 17 Закону №481 на загальну суму 23 800 грн., у тому числі: 17000 грн. за зберігання тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру та 6800 грн. за здійснення продажу алкогольних напоїв тютюнових виробів у невизначеному для цього місці торгівлі, яке не обладнане реєстратором розрахункових операцій, в якому фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв/тютюнових виробів;

- від 06.09.2021 року №6 про застосування штрафних санкцій відповідно по п. 1 ст. 17 Закону №265 у розмірі 25 грн. (100% вартості проданих товарів, які не проведені через РРО).

Не погоджуючись із вказаними податковими повідомленнями-рішеннями, 05.10.2021 року ФОП ОСОБА_1 звернулася до ДПС України із скаргою, однак, рішенням ДПС України від 28.10.2021 року №7215/8/21-22-20-01-05 у задоволенні скарги ФОП ОСОБА_1 відмовлено.

Вважаючи прийняті податкові повідомлення-рішення протиправними, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, вирішуючи справу та задовольняючи позовні вимоги, зазначив, що посадовими особами Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі під час проведення фактичної перевірки допущено порушення порядку процедури її проведення.

Також, щодо суті зафіксованих у акті проведення фактичної перевірки порушень, суд першої інстанції встановив існування розбіжностей у придбаних без застосування РРО товарів та їх вартості, що зазначені в акті №3103/21/22/РРО/ НОМЕР_1 та розрахунку штрафних (фінансових) санкцій по акту фактичної перевірки від 16.08.2021 року, які, як зазначив суд першої інстанції, суттєво впливають на правильність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 06.09.2021 року №6.

Крім того, суд першої інстанції спростував факт зберігання ФОП ОСОБА_1 тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до єдиного реєстру, оскільки, в супереч здійснення фотофіксації даного факту при перевірці, про що зазначено в акті від 16.08.2023 року, відповідач не надав до суду жодного підтвердження існування такого порушення.

Разом з тим, суд першої інстанції також вказав, що відповідачем не надано до суду належних та допустимих доказів на підтвердження здійснення безпосередньо ФОП ОСОБА_1 або ж у приміщенні, де вона здійснює свою діяльність, торгівлі алкогольними напоями 14.08.2021 року, зокрема й тих, що зазначені у якості додатків до акту №3103/21/22/РРО/ НОМЕР_1 .

Виходячи з наведеного та враховуючи, що контролюючим органом не доведено правомірність прийнятих податкових повідомлень-рішень, суд першої інстанції дійшов висновку про їх протиправність.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції та вважає їх правильними та такими, що відповідають вимогам норм процесуального та матеріального права, з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 75 контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) (п.75.1.3 ст. 75 ПК України).

Статтею 80 ПК України визначено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи).

Фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав:

- 80.2.1 - у разі коли за результатами перевірок інших платників податків виявлено факти, які свідчать про можливі порушення платником податків законодавства щодо виробництва та обігу підакцизних товарів, здійснення платником податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, та виникає необхідність перевірки таких фактів;

- 80.2.2 - у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації від державних органів або органів місцевого самоврядування, яка свідчить про можливі порушення платником податків законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, зокрема, щодо здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності патентів, ліцензій та інших документів, контроль за наявністю яких покладено на контролюючі органи, виробництва та обігу підакцизних товарів;

- 80.2.3 - письмового звернення покупця (споживача), оформленого відповідно до закону, про порушення платником податків установленого порядку проведення розрахункових операцій, касових операцій, патентування або ліцензування;

- 80.2.4 - неподання суб`єктом господарювання в установлений законом строк обов`язкової звітності про використання реєстраторів розрахункових операцій та/або програмних реєстраторів розрахункових операцій, розрахункових книжок та книг обліку розрахункових операцій, подання їх із нульовими показниками;

- 80.2.5 - у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального;

- 80.2.6 - у разі виявлення за результатами попередньої перевірки порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3;

- 80.2.7 - у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про використання праці найманих осіб без належного оформлення трудових відносин та виплати роботодавцями доходів у вигляді заробітної плати без сплати податків до бюджету, а також здійснення фізичною особою підприємницької діяльності без державної реєстрації.

Фактична перевірка, що здійснюється за наявності підстави, визначеної у пункті 80.2.6, може бути проведена для контролю щодо припинення порушення законодавства з питань, визначених у пункті 75.1.3, одноразово протягом 12 місяців з дати складання акта за результатами попередньої перевірки.

Перед початком фактичної перевірки, з питань дотримання порядку здійснення розрахункових операцій та ведення касових операцій, посадовими особами контролюючих органів на підставі підпункту 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 цього Кодексу може бути проведена контрольна розрахункова операція.

Допуск посадових осіб контролюючих органів до проведення фактичної перевірки здійснюється згідно із статтею 81 цього Кодексу.

Посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів:

- направлення на проведення такої перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, реквізити наказу про проведення відповідної перевірки, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) або об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична), підстави, дата початку та тривалість перевірки, посада та прізвище посадової (службової) особи, яка проводитиме перевірку. Направлення на перевірку у такому випадку є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, що скріплений печаткою контролюючого органу;

- копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу;

- службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Відповідно до п. 86.5 ПК України акт (довідка) про результати фактичних перевірок, визначених статтею 80 цього Кодексу, складається у двох примірниках, підписується посадовими особами контролюючих органів, які проводили перевірку, реєструється не пізніше наступного робочого дня після закінчення перевірки. Акт (довідка) про результати зазначених перевірок підписується особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та його законними представниками (у разі наявності).

Підписання акта (довідки) таких перевірок особою, яка здійснювала розрахункові операції, платником податків та/або його представниками та посадовими особами контролюючого органу, які проводили перевірку, здійснюється за місцем проведення перевірки або у приміщенні контролюючого органу.

У разі відмови платника податків, його законних представників або особи, яка здійснювала розрахункові операції, від підписання акта (довідки), посадовими особами контролюючого органу складається акт, що засвідчує факт такої відмови. Один примірник акта або довідки про результати перевірки не пізніше наступного робочого дня після його складення реєструється в журналі реєстрації актів контролюючого органу і не пізніше наступного дня після його реєстрації вручається або надсилається платнику податків, його законному представнику або особі, яка здійснювала розрахункові операції.

У разі відмови платника податків або його законних представників від отримання примірника акта (довідки) перевірки чи неможливості його вручення платнику податків або його законним представникам чи особі, яка здійснювала розрахункові операції з будь-яких причин, такий акт або довідка надсилається платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 цього Кодексу для надсилання (вручення) податкових повідомлень-рішень. У зазначених в цьому абзаці випадках контролюючим органом складається відповідний акт або робиться позначка в акті або довідці про результати перевірки.

Як вбачається з акту проведення фактичної перевірки від 16.08.2021 року №3103/21/22/РРО/ НОМЕР_1 , перевірка була проведена в присутності ОСОБА_2 .

Разом з тим, як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, вказана особа є сином ОСОБА_1 та, на момент проведення перевірки, не досягла повноліття, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 19.05.2006 року.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ОСОБА_2 не міг вважатися посадовою (службовою) особою або уповноваженим представником платника податків ФОП ОСОБА_1 та спростовує доводи апелянта, що фактична перевірка проводилася в присутності ОСОБА_1 .

Крім того, колегія суддів зазначає, що в акті перевірки посадовими особами відповідача зазначено про відмову від підписання направлення на перевірку.

При цьому, колегія суддів зазначає, що в матеріалах справи відсутній акт, що засвідчує факт відмови, так само як і відсутні докази направлення такого акту платнику податків у порядку, визначеного ст. 58 ПК України.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу апелянта, що матеріали справи не містять також доказів щодо отримання ФОП ОСОБА_1 або її уповноваженим представником, або особі, яка фактично проводила розрахункові операції, направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки, належним чином оформлених копій службових посвідчень осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки, що також є порушенням процедури проведення перевірки з боку посадових осіб відповідача.

Враховуючи наведене, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції дійшов вірних висновків про порушення посадовими особами Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі порядку проведення перевірки.

Також, колегія суддів зазначає, що у відзиві на позовну заяву та в апеляційній скарзі, апелянт зазначає, що перевірка позивача була проведена на підставі наказу про проведення фактичної перевірки від 28.07.2021 року №818-жІ, який прийнятий на виконання пп. 80.2.5 п. 80.2 ст. 80 ПК України, однак, відповідачем вказаний наказ до суду не надано, що унеможливлює встановити які саме підстави стали метою для проведення перевірки.

Стосовно застосування штрафних санкцій до позивача у розмірі 25 грн. відповідно до ППР від 06.09.2021 року №6 на підставі п. 1 ст. 17 Закону №265. (100% вартості проданих товарів, які не проведені через РРО), колегія суддів зазначає наступне.

Правові засади застосування реєстраторів розрахункових операцій та програмних реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг визначені Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року № 265/95-ВР (далі Закон №265/95-ВР), дія якого поширюється на усіх суб`єктів господарювання, їх господарські одиниці та представників (уповноважених осіб) суб`єктів господарювання, які здійснюють розрахункові операції у готівковій та/або безготівковій формі.

Так, ст. 2 Закону №265/95-ВР визначено, що розрахункова операція - приймання від покупця готівкових коштів, платіжних карток, платіжних чеків, жетонів тощо за місцем реалізації товарів (послуг), видача готівкових коштів за повернутий покупцем товар (ненадану послугу), а у разі застосування банківської платіжної картки - оформлення відповідного розрахункового документа щодо оплати в безготівковій формі товару (послуги) банком покупця або, у разі повернення товару (відмови від послуги), оформлення розрахункових документів щодо перерахування коштів у банк покупця.

Суб`єкти господарювання, які здійснюють розрахункові операції в готівковій та/або в безготівковій формі (із застосуванням електронних платіжних засобів, платіжних чеків, жетонів тощо) при продажу товарів (наданні послуг) у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг, а також операції з приймання готівки для подальшого її переказу зобов`язані проводити розрахункові операції на повну суму покупки (надання послуги) через зареєстровані, опломбовані у встановленому порядку та переведені у фіскальний режим роботи реєстратори розрахункових операцій або через зареєстровані фіскальним сервером контролюючого органу програмні реєстратори розрахункових операцій зі створенням у паперовій та/або електронній формі відповідних розрахункових документів, що підтверджують виконання розрахункових операцій, або у випадках, передбачених цим Законом, із застосуванням зареєстрованих у встановленому порядку розрахункових книжок; надавати особі, яка отримує або повертає товар, отримує послугу або відмовляється від неї, включаючи ті, замовлення або оплата яких здійснюється з використанням мережі Інтернет, при отриманні товарів (послуг) в обов`язковому порядку розрахунковий документ встановленої форми та змісту на повну суму проведеної операції, створений в паперовій та/або електронній формі (ст.3 Закону №265/95-ВР).

Згідно ч.1 ст. 17 Закону №265/95-ВР у разі встановлення в ході перевірки факту: проведення розрахункових операцій з використанням реєстраторів розрахункових операцій, програмних реєстраторів розрахункових операцій або розрахункових книжок на неповну суму вартості проданих товарів (наданих послуг); непроведення розрахункових операцій через реєстратори розрахункових операцій та/або програмні реєстратори розрахункових операцій з фіскальним режимом роботи; невидача (в паперовому вигляді та/або електронній формі) відповідного розрахункового документа, що підтверджує виконання розрахункової операції, або проведення її без використання розрахункової книжки на окремому господарському об`єкті такого суб`єкта господарювання: 100 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за порушення, вчинене вперше; 150 відсотків вартості проданих з порушеннями, встановленими цим пунктом, товарів (робіт, послуг) - за кожне наступне вчинене порушення.

Як вбачається з матеріалів справи, податковим повідомленням-рішенням від 06.09.2021 року №6 до ФОП ОСОБА_1 застосовано штрафні (фінансові) санкції у розмірі 25 грн., відповідно до п. 1 ст. 17 Закону України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» від 06.07.1995 року у розмірі 25 грн. (100% вартості проданих товарів, які не проведені через РРО).

Разом з тим, з розрахунку штрафних (фінансових) санкцій по акту фактичної перевірки від 16.08.2021 року №3103/21/22/РРО/ НОМЕР_1 ФОП ОСОБА_1 вбачається, що перевіркою встановлено порушення вимог п. 1 ст. 3 Закону України від 06.07.1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (із змінами) - непроведення розрахункових операцій через РРО, за яке передбачено застосування фінансової санкції згідно п.1 ст.17 вказаного Закону у розмірі: 10% вартості проданих товарів перше порушення та 100% вартості проданих товарів за кожне наступне вчинене порушення: (Акт фактичної перевірки від 16.08.2021 №3093/21/22/РРО/ НОМЕР_1 ) 25,00 х 100% = 25,00 грн.

Колегія суддів зазначає, що в акті фактичної перевірки від 16.08.2021 року та розрахунку штрафних (фінансових) санкцій по акту фактичної перевірки від 16.08.2021 року наявні розбіжності у придбаних без застосування РРО товарів та їх вартістю, оскільки в рішенні ДПС України від 28.10.2021 року №7215/8/21-22-20-01-05, у відзиві на позовну заяву та апеляційній скарзі відповідачем вказано про існування факту продажу 14.08.2021 року алкогольних напоїв, а саме: пива «Carlsberg» місткістю 0,5 л. у металевій банці за ціною 25 грн., що не співпадає із зазначеними відомостями в акті перевірки, відповідно до яких 14.08.2021 року інспектором особисто придбано сидр «Somersby» яблуко 0,95 л., вміст спирту 4,7% за ціною 50 грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що існування таких розбіжностей впливають на правильність оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 06.09.2021 року №6.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що в апеляційній скарзі апелянтом не наведено жодних доводів та пояснень стосовно цих обставин.

Щодо застосування штрафних санкцій до позивача у розмірі 23 800 грн., відповідно до ППР від 06.09.2021 року №6, у тому числі: 17000 грн. за зберігання тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру та 6800 грн. за здійснення продажу алкогольних напоїв тютюнових виробів у невизначеному для цього місці торгівлі, яке не обладнане реєстратором розрахункових операцій, в якому фіксується виручка від продажу алкогольних напоїв/тютюнових виробів, колегія суддів зазначає наступне.

Закон України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 року №481/95-ВР (далі Закон №481/95-ВР) визначає основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України.

Відповідно до ст. 1 Закону №481/95-ВР місце зберігання - місце, яке використовується для зберігання спирту, або приміщення, яке використовується для зберігання алкогольних напоїв, тютюнових виробів, тютюнової сировини та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, відомості про місцезнаходження якого внесені до Єдиного державного реєстру місць зберігання; єдиний державний реєстр місць зберігання (Єдиний реєстр) - перелік місць зберігання, який ведеться податковими органами і містить визначені цим Законом відомості про місцезнаходження місць зберігання та відомості про заявників.

Зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів здійснюється в місцях зберігання алкогольних напоїв та тютюнових виробів, внесених до Єдиного реєстру, незалежно від того, кому належить таке місце зберігання, або того, за заявою якого суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) таке місце зберігання було внесено до Єдиного реєстру (ст.15 Закону №481/95-ВР).

Згідно ст. 17 Закону №481/95-ВР за порушення норм цього Закону щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством.

Зберігання спирту, або алкогольних напоїв, або тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до Єдиного реєстру, - 100 відсотків вартості товару, який знаходиться в такому місці зберігання, але не менше 17000 гривень.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до акту про проведення перевірки від 16.08.2021 року на підтвердження факту зберігання ФОП ОСОБА_1 тютюнових виробів у місцях зберігання, не внесених до єдиного реєстру, перевіряючими особами відповідача здійснено фотофіксацію, проте, колегія суддів зазначає, що такі докази відсутні в матеріалах даної справи.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що відповідачем також не надано до суду жодних доказів на підтвердження здійснення ФОП ОСОБА_1 або ж у приміщенні, де вона здійснює свою діяльність, торгівлі алкогольними напоями 14.08.2021 року, зокрема й тих, що зазначені у якості додатків до акту перевірки від 16.08.2023 року.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На підставі наведеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що посадовими особами відповідача допущено процедурні порушення порядку проведення перевірки, а також, з огляду на відсутність належних, достатніх та допустимих доказів на підтвердження вчинення ФОП ОСОБА_1 порушень, зазначених в акті №3103/21/22/РРО/ від 16.08.2021 року та ненадання контролюючим органом наказу на проведення перевірки, направлень на проведення перевірки, актів про відмову у підписі у направленні на перевірку та відмову від підписання акту перевірки, доказів їх направлення платнику податків у порядку, визначеному статтею 58 ПКУ України, ненадання додатків до акту №3103/21/22/РРО/ від 16.08.2021 року, спірні податкові - повідомлення рішення є протиправними, у зв`язку з чим вони підлягають скасуванню.

Крім того, колегія суддів зазначає, що апеляційна скарга податкового органу не містить жодних обґрунтувань, пояснень та доводів, а лише складається із цитування норм законодавства, та є такою, що не спростовує висновків суду першої інстанції.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено обставини у справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну Головного управління ДПС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 09.11.2023 р.

Суддя доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: І.О. Турецька