Справа № 420/8297/23
Суддя: Турецька І.О.
Дата ухвалення: 2023-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/8297/23

Перша інстанція: суддя Катаєва Е.В.,

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

судді-доповідача Турецької І. О.,

суддів Шеметенко Л. П., Градовського Ю. М.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції з позовом, в якому заявила такі вимоги:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі ГУ ПФУ в Кіровоградській області) №61 від 14.02.2023 щодо відмови в призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі ГУ ПФУ в Херсонській області) зарахувати до страхового стажу період навчання в Херсонському професійному кулінарному училищі з 01.09.1979 по 01.06.1981 і усі періоди роботи з 11.06.1981, зазначені в трудовій книжці серії НОМЕР_1 , виданій 01.06.1981 та повторно розглянути її заяву про призначення пенсій за віком від 28.12.2022.

В обґрунтування заявлених вимог позивачка указує, що, досягнувши пенсійного віку (60 років), 28.12.2022 звернулась до ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою про призначення пенсії за віком.

07.02.2023 вона отримала лист ГУ ПФУ в Херсонській області про те, що рішенням ГУПФУ в Одеській області від 02.01.2023 їй відмовлено в призначенні пенсії.

Далі, 07.02.2023 вона знову подала заяву про призначення пенсії за віком, яка була розглянута за принципом екстериторіальності ГУ ПФУ в Кіровоградській області та прийнято рішення від 14.02.2023 про відмову в призначенні пенсії, оскільки заявниці не вистачає страхового стажу.

Так, до страхового стажу не враховано періоди роботи по трудовій книжці від 01.06.1981 серії НОМЕР_1 , оскільки записи до трудової книжки оформлено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, а саме: записи на титульній сторінці трудової книжки не засвідчено печаткою підприємства.

Позивачка вважає, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Вважає, що не повинна нести тягар відповідальності через порушення посадовими особами підприємства Інструкції про порядок ведення трудових книжок.

На думку позивачки, вона надала достатньо документів на підтвердження наявного страхового стажу для призначення пенсії за віком, а тому у суб`єкта владних повноважень не було підстав для відмови в призначенні відповідної пенсії.

До того ж, вважає, що датою звернення про призначення пенсії за віком є саме 28.12.2022, а не 07.02.2023.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року, ухваленим за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Суд визнав протиправним та скасував рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії №61 від 14.02.2023.

Зобов`язав ГУ ПФУ в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.02.2023 про призначення пенсії за віком з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог суд відмовив.

Вирішуючи спір по суті та задовольняючи позов частково, суд першої інстанції, спираючись на усталену практику Верховного Суду, виходив із того, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для посадової особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій належить трудова книжка.

Тому, на думку суду, ГУ ПФУ в Кіровоградській області, приймаючи оскаржуване рішення, діяв недобросовісно та необґрунтовано, не врахував усіх обставин та положень законодавства, що мають значення для призначення пенсії позивачці та, як наслідок, допустив неналежний розгляд поданої нею заяви і документів, а відтак, прийняв необґрунтоване рішення про відмову в призначенні пенсії.

Водночас, суд першої інстанції указав, що відсутність чітко визначених в оскаржуваному рішенні періодів, які не зараховані до страхового стажу, згідно трудової книжки позивачки серії НОМЕР_1 , унеможливлюють зобов`язання судом ГУ ПФУ в Херсонській області зарахувати такі (невідомі) періоди.

У зв`язку з цим, суд першої інстанції визначив, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню та захисту шляхом: визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Кіровоградській області №61 від 14.02.2023 та зобов`язання ГУ ПФУ в Херсонській області повторно розглянути заяву позивачки від 07.02.2023 про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду.

Також, враховуючи, що датою звернення ОСОБА_1 до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком є 07.02.2023, суд першої інстанції дійшов висновку, що розгляду підлягає саме вказана заява і саме її ГУ ПФУ в Херсонській області належить повторно розглянути.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, ГУ ПФУ в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

У доводах апеляційної скарги ГУ ПФУ в Херсонській області наполягає на правомірність незарахування ОСОБА_1 до страхового стажу періодів роботи за трудовою книжкою від 01.06.1981 серії НОМЕР_1 , з підстав того, що записи на титульній сторінці трудової книжки не засвідчено печаткою підприємства.

Тому, на думку скаржника, ОСОБА_1 необхідно було надати уточнюючі довідки про періоди роботи, видані підприємствами, на яких працювала заявниця, на підставі первинних документів. Однак, остання, не скористалась своїм правом на подання уточнюючих довідок.

Ще одним доводом скарги є те, що суд першої інстанції помилково поклав обов`язок щодо повторного розгляду заяви про призначення пенсії, з урахуванням висновків суду, на ГУ ПФУ в Херсонській області, оскільки рішення, по суті порушеного питання, приймалось, за принципом екстериторіальності розгляду заяв, саме ГУ ПФУ в Кіровоградській області.

Позивачка та ГУ ПФУ в Херсонській області не скористались правом подання відзиву на апеляцію.

Ураховуючи, що апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції, відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 КАС України, розглянув справу в порядку письмового провадження.

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У зв`язку з досягненням 60-ти річного віку, 28.12.2022, ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою про призначення пенсії за віком, до якої додала копії паспорта, РНОКПП, довідки про одруження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу (а.с.73-76). Копія трудової книжки до заяви не надавалась.

Заяву розглянуто ГУ ПФУ в Одеській області за принципом екстериторіальності та прийнято рішення №61 від 02.01.2023, відповідно до якого страховий стаж склав 22 роки 3 місяці 23 дні за необхідного 29 років. Дата з якої особа матиме право на пенсійну виплату 13.08.2025 (а.с.57).

Рішення ГУ ПФУ в Одеській області №61 від 02.01.2023 ОСОБА_1 не оскаржувала.

07.02.2023 ОСОБА_1 знову звернулась до ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою про призначення пенсії за віком, до якої, окрім вказаних вище документів, додала також копію трудової книжки серії НОМЕР_1 (а.с.77-80).

Заяву, за принципом екстериторіальності, направлено для розгляду ГУ ПФУ в Кіровоградській області.

За результатом розгляду заяви від 07.02.2023 прийнято рішення №61 від 14.02.2023 про відмову в призначенні пенсії, оскільки у заявниці відсутній необхідний страховий стаж 29 років, за наявності 22 роки 3 місяці 23 дні.

В ході розгляду документів щодо підтвердження страхового стажу, не враховано періоди роботи за трудовою книжкою від 01.06.1981 серії НОМЕР_2 , з підстав того, що записи в неї оформлено з порушенням вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок, а саме: записи на титульній сторінці трудової книжки не засвідчено печаткою підприємства.

Повідомлено, що для зарахування до страхового стажу періодів роботи необхідно надати уточнюючі довідки про періоди роботи, видані підприємствами, на яких працював заявник, на підставі первинних документів із зазначенням реорганізації (в разі необхідності). Також зазначено, що для зарахування до страхового стажу періоду навчання, необхідно надати документ про навчання або уточнюючу довідку про період навчання (а.с.58-59).

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для часткового задоволення апеляції, з огляду на таке.

Колегія суддів встановила, що одним із спірних питань, в межах даної справи, є правомірність незарахування територіальним органом Пенсійного фонду до страхового стажу ОСОБА_1 періоди її роботи, згідно записів трудової книжки від 01.06.1981, серії НОМЕР_2 , оскільки записи на титульній сторінці трудової книжки не засвідчено печаткою підприємства. Однак, які саме періоди роботи не зараховані позивачці до страхового стажу спірне рішення, від 14.02.2023, не містить.

Вирішуючи законність та обґрунтованість наведеного, колегія суддів установила таке.

За правилами статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, наявність трудового стажу підтверджується у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з підпунктом 1.1. пункту 1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.1993 №58 (далі Інструкція №58) трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації (далі - підприємство) усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів, у тому числі осіб, які є співвласниками (власниками) підприємств, селянських (фермерських) господарств, сезонних і тимчасових працівників, а також позаштатних працівників за умови, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню.

На період внесення записів до трудової книжки позивачки діяла Інструкція №162, яка втратила чинність на підставі наказу Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України №58 від 29.07.1993. З 29.07.1993 та по теперішній час діє Інструкція №58.

Відповідно до п. 1.1 Інструкції №162 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників і службовців.

Пунктом 2.1. Інструкції №162 передбачено, що заповнення трудових книжок і вкладишів до них виробляється на мові союзної, автономної республіки, автономної області, автономного округу, на території яких розташоване дане підприємство, установа, організація, і офіційною мовою СРСР.

Відповідно до абзацу 2 пункту 2.11. Інструкції №162 першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Згідно з абзацу 1 пункту 4.1. Інструкції №162 при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, нагородження та заохочення, внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи і печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Аналіз викладеного дає підстави колегії суддів погодитись зі скаржником про недотримання роботодавцем правил ведення трудової книжки.

Однак, як обґрунтовано зазначив суд першої інстанції, такі помилки, в оформлення трудової книжки, може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій вона належить.

Аналогічний висновок викладений і в постановах Верховного Суду, зокрема від 06.02.2018 у справі № 677/277/17 та від 30.09.2021 у справі № 300/860/17.

Колегія суддів вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, а також неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.

Висновуючи далі, суд апеляційної інстанції наголошує, що наявність або відсутність відбитка печатки суб`єкта господарювання на документі не створює юридичних наслідків. Відсутність відтиску печатки на титульній сторінці трудової книжки, не є тим недоліком трудової книжки чи записів у них, за наявності якого трудовий стаж позивачки не може вважатися підтвердженим.

Даний висновок колегії суддів побудований на правовій позиції, що викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року у справі №275/615/17.

Відповідаючи на довід апеляційної скарги щодо помилковості покладення судом першої інстанції обов`язку про повторний розгляд заяви про призначення пенсії на ГУ ПФУ в Херсонській області, колегія суддів виходить з такого.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 затверджений Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Порядок №22-1).

30 березня 2021 року набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16 грудня 2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16 березня 2021 року за № 339/35961 (далі Постанова правління ПФУ № 25-1).

Зміни, внесені до Порядку № 22-1, на підставі Постанови правління ПФУ № 25-1, передбачають застосування органами Пенсійного фонду України екстериторіального принципу при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01 квітня 2021 року.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Колегія суддів зауважує, що, з огляду на вказані вище приписи законодавства, належним відповідачем за позовними вимогами ОСОБА_1 є ГУ ПФУ в Кіровоградській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, прийняв рішення про відмову в призначенні від 14.02.2023.

За правилами частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, задля ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, саме на ГУ ПФУ в Кіровоградській області необхідно покласти обов`язок щодо повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 07.02.2023 про призначення пенсії за віком з урахуванням правової оцінки, наданої судом першої інстанції у рішенні.

У даному випадку, для встановлення належного відповідача, визначальним є те, який структурний підрозділ пенсійного органу розглядав заяву пенсіонера про призначення пенсії та прийняв відповідне рішення, а не те, в якому пенсійному органі перебуває пенсійна справа заявника.

ГУ ПФУ в Херсонській області не здійснювало розгляд заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії, не приймало рішення про відмову в її призначенні, а тому відсутні правові та фактичні підстави у даній справі для покладення на них будь-якого обов`язку щодо розгляду відповідної заяви.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, зобов`язуючи ГУ ПФУ в Херсонській області здійснити повторний розгляд заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії, що є підставою, відповідно до пункту 4 частини 1 статті 317 КАС України, у разі порушення норм процесуального права, скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити в цій частині нове рішення.

Суд апеляційної інстанції не здійснює розподіл судових витрат, оскільки позивачка була звільнена судом першої інстанції від сплати судового збору під час подання позовної заяви.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.

Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:

а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;

б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;

в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;

г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.

Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

Керуючись статтями 308, 311, 317, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року скасувати, в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.02.2023 про призначення пенсії за віком з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

Ухвалити в цій частині нове рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 07.02.2023 про призначення пенсії за віком з урахуванням правової оцінки, наданої судом першої інстанції у рішенні.

В іншій частині рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя І. О. Турецька

суддя Л. П. Шеметенко

суддя Ю. М. Градовський

Повне судове рішення складено 10.11.2023.