Справа № 396зп-23/160
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2023-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД УХВАЛА
07 листопада 2023 р.Справа №396зп-23/160
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Ніколайчук С.В.
за участі секретаря судового засідання Емріх Ю.П.
представника позивача Біднягіна К.В.
представника відповідача Малай В.С.
18 жовтня 2023 року фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з заявою по забезпечення позову до подання позовної заяви, у якій просить:
01 листопада 2023 року Головне управління ДПС у Київській області подало до суду клопотання про скасування заходів забезпечення позову за ухвалою від 20 жовтня 2023 року № 396зп-23/160, у якому просить скасувати заходи забезпечення позову, прийняті ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 жовтня 2023 року у справі №396зп-23/160.
Клопотання обґрунтовано тим, що ухвала суду від 20.10.2023 року прийнята з неправильним застосуванням норм процесуального та матеріального права. Вжиття заходів забезпечення позову у спосіб зупинення оскаржуваного розпорядження Головного управління ДПС у Київській області може свідчити про передчасний висновок суду про незаконність спірного рішення, що є неприпустимим.
Вирішуючи питання про забезпечення позову суд повинен врахувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
За твердженнями представника податкового органу вжитття такого заходу забезпечення позову фактично зумовлює вирішенню спору по суті достроково, позбавляючи орган права надати пояснення та докази правомірності своїх дій.
Представник позивача проти задоволення заяви про скасування заяви про забезпечення позову заперечував.
В наданих запереченнях представник позивача 07.11.2023 року зазначив, що обставини, яким заявник обґрунтовує необхідність скасування забезпечення позову підлягають дослідженню судом під час розгляду справи по суті разом із наданням оцінки доводам та доказам, наданим учасниками справи на підтвердження обставин, на яких ґрунтується їх вимоги та заперечення. Доводи заявника, яким останній обґрунтував клопотання, самі по собі не є підставою для скасування вжитих заходів забезпечення позову.
Представник відповідача просив заяву про скасування заходів забезпечення позову ухвалою від 20.10.2023 року задовольнити.
Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали заяви, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду заяви і вирішення спору, суд встановив таке.
Інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення, прийнятого в адміністративній справі. Метою застосування заходів забезпечення позову є, перш за все, захист прав позивача до ухвалення рішення у справі.
Відповідно до частин 5, 8 ст. 154 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.
Порядок скасування заходів забезпечення позову визначений ст. 157 КАС України.
Відповідно до частин 1, 3 вказаної норми встановлено, що суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.
Згідно із ч. 5 ст. 157 КАС України відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.
Із аналізу процесуальних норм, які регулюють інститут забезпечення адміністративного позову, слідує, що скасування заходів забезпечення позову можливе, коли відпаде потреба в ньому або в забезпеченні позову взагалі, або відпадуть підстави, які зумовили вжиття судом таких заходів.
Скасування заходів забезпечення позову слід відрізняти від скасування ухвали про забезпечення позову. Різниця полягає в тому, що заходи забезпечення позову скасовуються судом, який їх застосував, якщо відпали підстави, з якими закон пов`язує можливість застосування таких заходів. Правомірність застосування таких заходів судом відповідач, як правило, не заперечує.
Натомість скасування ухвали про забезпечення позову здійснюється за наслідками її апеляційного оскарження. У цьому випадку ухвалу скасовує апеляційний суд, якщо під час її постановлення було порушено вимоги закону, зокрема, були відсутні підстави для забезпечення позову.
Суд зауважує, що КАС України не наводить конкретних підстав для скасування заходів забезпечення, однак, зважаючи на наведені норми в сукупності, такими слід вважати наявність обставин, котрі засвідчують відсутність тих підстав для забезпечення позову, які визначені у ст. 150 КАС України.
Зокрема підставою для скасування вижитих судом заходів забезпечення позову можуть бути обставини, які не були відомі суду та існували на момент винесення ухвали про вжиття заходів забезпечення позову, або які вказують на зміну умов, що існували на момент вжиття таких заходів. Такими підстававми можна вважати передбачені ч. 6, 8 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України обставини.
Отже на вмотивоване клопотання учасника справи, за доведення відсутності підстав для вжиття заходів забезпечення позову, раніше застосовані заходи забезпечення можуть бути скасовані.
Постановивши ухвалу від 20.10.2023 року суд виходив з того, що в разі невжиття заходів забезпечення позову шляхом зупинення дії оскаржуваного рішення заподіяна позивачу шкода внаслідок зупинення господарської діяльності товариства буде значно більшою, ніж у випадку не вжиття таких заходів забезпечення позову, оскільки відновлення ділових зв`язків та нормалізація ведення господарської діяльності з урахуванням введення на усій території України правового режиму воєнного стану, що зумовить погіршення умов ведення бізнесу, може призвести до значних зусиль та витрат, з боку позивача, в той же час відповідачу не буде завдано жодної шкоди чи порушення суспільного інтересу.
Наведене вище, на думку суду, свідчило про те, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду, що було самостійною та достатньою підставою для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову.
Застосовані заходи покликані забезпечити ефективність судочинства та гарантувати незмінність правовідносин, які існували до прийняття оскаржуваних рішень, враховуючи можливість протиправності таких рішень та порушення ними прав та інтересів платника податків - позивача.
Виходячи з аналізу поданого представником контролювального органу клопотання про скасування заходів забезпечення позову, суд зауважує, що матеріали такого клопотання не містять жодного належного доказу, який свідчить про те, що на момент поданння цього клопотання відпали ті обставини, які були підставою для прийняття судом ухвали про вжиття заходів забезпечення позову, так і доказів того, що існують обставини , передбачені ч. 6, 8 ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України.
В контексті вказаного, суд зазначає, що наведені заявником аргументи (порушення судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права) не стосуються питання усунення підстав, за яких заходи забезпечення позову були застосовані.
Отже, зазначене фактично свідчить про незгоду Головного управління ДПС у Київській області із заходами забезпечення позову, застосованими ухвалою суду від 20.10.2023, по суті.
Необхідно звернути увагу, що суд, який постановив ухвалу про забезпечення позову, не може скасувати власну ухвалу про забезпечення позову з тих підстав, що заходи забезпечення позову були застосовані безпідставно або з порушенням норм процесуального та матеріального закону, оскільки такими повноваженнями наділений лише суд апеляційної інстанції.
Практика Верховного Суду, на яку покликається відповідач у своєму клопотанні, не може бути застосованою у спірному випадку, оскільки суд першої інстанції не може скасувати свою ухвалу по суті з мотивів, наведеній у такій практиці Верховного Суду, адже не судом апеляційної інстанції.
Суд вважає, що станом на момент розгляду цього клопотання, підстави для скасування вжитих заходів забезпечення адміністративного позову відсутні, а обставини, якими заявник обґрунтовує необхідність скасування забезпечення позову підлягають дослідженню судом під час розгляду справи по суті разом із наданням оцінки доводам та доказам, наданим учасникам справи на підтвердження обставин, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення. Доводи заявника, що на законодавчому рівні відсутній порядок зупинення дії рішення про анулювання реєстрації платника податку на додану вартість, якими останній обґрунтовував клопотання, самі по собі не є підставою для скасування вжитих заходів забезпечення позову у суді першої інстанції.
Матеріалами справи підтверджено обставини, які були підставою та мотивацією для прийняття судом рішення про вжиття заходів забезпечення позову в цій адміністративній справі, не зникли та не зазнали істотних змін, а скасування заходів забезпечення адміністративного позову за своїм змістом не може бути запереченням проти ухвали про вжиття заходів забезпечення позову, яка підлягає оскарженню в апеляційному порядку.
Виходячи з викладеного вище в сукупності, суд робить висновок, що подане представником Головного управління ДПС у Київськійй області клопотання про скасування заходів забезпечення позову задоволенню не підлягає, як таке, що не базується на нормах закону.
На підставі вищевикладеного, керуючись статтями 150, 151, 153-155, 157, 243, 248, 256 КАС України, суд
Ухвала суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена в строки, передбачені статтєю 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст ухвали складено 13.11.2023 року.

Суддя С.В. Ніколайчук