Справа № 560/13567/23
Суддя: Блонський В.К.
Дата ухвалення: 2023-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

10 листопада 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Блонського В.К. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просить:

1. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві викладене у листі від 05.06.2023 р. № 18977-18507/Е, про відмову у проведенні перерахунку пенсії ОСОБА_1 , з розміру грошового забезпечення, визначеного Міністерством внутрішніх справ України в довідці від 08.01.2019 р. № 22/6-70768, із застосуванням обмеження її максимального розміру;

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві поновити виплату пенсії ОСОБА_1 , яку перераховано з 01 січня 2016 року, відповідно до рішення Окружного адміністративного суду від 30.04.2020 року у справі №640/8758/19, з розрахунку 57% від розміру грошового забезпечення 41520,0 грн, визначеного в довідці, наданій МВС України від 08.01.2019 р. № 22/6-70768, без обмеження її максимального розміру та розміру грошового забезпечення для обчислення пенсії, з урахуванням проведених виплат.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що здійснення Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві обрахунку пенсії позивача, починаючи з 01.05.2021 з обмеженням розміру грошового забезпечення, виходячи з максимальної величини бази нарахування єдиного соціального внеску, суперечить вимогам чинного законодавства.

Ухвалою від 28.07.2023 суд відкрив провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначив за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, у якому відповідач проти задоволення позовних вимог заперечує. Зазначає, що нормативно - правових актів щодо визначення умов, порядку та розмірів, за якими має проводитися перерахунок пенсій, призначених згідно із Законом України № 2262, після дати набрання рішення суду законної сили не приймалося. У зв`язку з цим, а також з урахуванням пункту 4 постанови № 103, виплата пенсій продовжується у встановлених на пси час розмірах.

Звертає увагу, що у зв`язку зі скасуванням пунктів 1,2 постанови №103 неможливо здійснити жодні перерахунки.

Вказує, що Законом України «Про внесення змін до деяких законів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII встановлено обмеження до 31.12.2017. Тобто, рішення Конституційного суду не скасовує обмеження виплати пенсій на 2017 рік, а тому дії органів Пенсійного фонду України є правомірними. Враховуючи також те, що відповідно до статті 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, рішення Конституційного суду України від 20 грудня 2016 року № 7-рп/1016 не змінює порядок нарахування пенсій до винесення такого рішення.

На підставі викладеного, просить у задоволенні позову відмовити.

Позивач подав до суду відповідь на відзив, у якій з доводами відповідача не погоджується та вважає їх необгрунтованими. Просить задовольнити позовні вимоги.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі обставини.

Позивач перебуває на пенсійному обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та відповідно до положень Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" отримує пенсію за вислугу років.

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.04.2020 у справі № 640/8758/19, яке набрало законної сили 17.09.2020 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести позивачу перерахунок пенсії з 01.01.2016 відповідно до довідки Міністерства внутрішніх справи України від 08.01.2019 №22/6-70768 про розмір грошового забезпечення та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати пенсією без обмеження її максимальним розміром.

На виконання зазначеного рішення суду, відповідач у листопаді 2020 року провів перерахунок пенсії позивача з урахуванням грошового забезпечення в розмірі 41 520,00 грн, яке зазначено в довідці від 08.01.2019 № 22/6-70768, та здійснив нарахування заборгованості між фактично отриманою та належною пенсією з 01.01.2016 по 30.11.2020 в загальній сумі - 623 530,90 грн.

З 01.12.2020 пзивачу було нараховано розмір пенсії в сумі 23 934,90 грн.

В квітні 2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в м. Києві було проведено з 01.01.2016 перерахунок пенсії позивача з урахуванням максимальної величини бази нарахування єдиного соціального внеску (ЄСВ) на 01.01.2016.

Позивач звернувся через Веб-портал електронних послуг Пенсійного фонду України 16.05.2023 з проханням надати роз`яснення самостійному рішенню Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві змінити виконання рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.04.2020р у справі № 640/8758/19, яке набрало законної сили 17.09.2020.

05.06.2023 листом № 18977-18507/Е-02/8-2600/23 відповідач повідомив, що максимальна величина бази нарахування ЄСВ відповідно доп.4 частини першої ст.1 Закону №2464 (в редакції Закону № 909-VIII від 24.12.2015) з 01 січня 2016 станом на 01.01.2016 становить 34 450,0 грн, тому у квітні 2021 Головним управлінням Пенсійного фонду України у м. Києві, було переглянуте виконання рішення суду № 640/8759/19 та проведено з 01.01.2016 перерахунок пенсії позивача з урахуванням максимальної величини бази нарахування єдиного соціального внеску (ЄСВ) на 01.01.2021.

Після вказаного перерахунку пенсії з 01.01.2016 розмір грошового забезпечення, що використовується для обчислення пенсії, зменшено до - 34 450,00 грн, відповідно основний розмір пенсії також був зменшений.

Вважаючи такі дії відповідача протиправними, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 9 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон № 2011-XII) визначено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Згідно із частиною другою статті 9 Закону №20 И-XII до складу грошового забезпечення входять:

- посадовий оклад, оклад за військовим званням;

- щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

- одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (частина третя статті 9 Закону № 2011-XII).

Частиною першою статті 1 Закону №2262-XII визначено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом, при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону №2262-ХІІ військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Частиною першою статті 43 Закону №2262-ХІІ обумовлено, що пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому, середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до частини третьої статті 43 Закону №2262-ХІІ пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пунктів 2 та 4 частини першої статті 1 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 08.07.2010 №2464-VI (далі - Закон №2464) у цьому Законі нижченаведені терміни вживаються в такому значенні:

- єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування - консолідований страховий внесок, збір якого здійснюється до системи загальнообов`язкового державного соціального страхування в обов`язковому порядку та на регулярній основі з метою забезпечення захисту у випадках, передбачених законодавством, прав застрахованих осіб на отримання страхових виплат (послуг) за діючими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування;

- максимальна величина бази нарахування єдиного внеску - максимальна сума доходу застрахованої особи на місяць, що дорівнює п`ятнадцяти розмірам мінімальної заробітної плати, встановленої законом, на яку нараховується єдиний внесок.

Частиною третьою статті 7 Закону №2464 визначено, що нарахування єдиного внеску здійснюється в межах максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленої цим Законом.

Відповідно до положень частин першої статті 41 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії враховуються, зокрема, суми виплат (доходу), отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески в межах встановленої законодавством максимальної величини заробітної плати (доходу), з якої сплачуються страхові внески, а після набрання чинності Законом України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування" - максимальної величини бази нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначеної відповідно до закону.

З вищенаведених вимог чинного законодавства слідує, що максимальна величина бази нарахування єдиного внеску встановлює обмеження лише щодо нарахування та сплати єдиного внеску і не може слугувати підставою для обмеження розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсії, оскільки у випадку отримання доходу, який перевищує максимальну величину бази нарахування, сплата єдиного внеску, розрахованого в межах максимальної величини бази нарахування, вважається належною.

Слід зауважити на тому, що положення частини третьої статті 43 Закону №2262-ХП не передбачає обмеження розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсії максимальною величиною бази нарахування єдиного соціального внеску, а лише встановлює вичерпний перелік складових грошового забезпечення для перерахунку пенсії.

Як вбачається з матеріалів пенсійної справи, пенсія позивачу була обрахована виходячи з розміру грошового забезпечення в сумі 41 520,00 грн.

Однак, розрахунок пенсії позивача згідно перерахунку в квітні 2021 року, був здійснений відповідачем, виходячи з максимальної величини бази нарахування єдиного соціального внеску, відповідно до п.4 частини першої ст.1 Закону №2664 (в редакції Закону №909-VIII від 24.12.2015) з 1 січня 2016 року - це максимальна сума доходу застрахованої особи, що дорівнює двадцяти п`яти розмірам прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом, на яку нараховується єдиний внесок. Її розмір з 01 січня 2016 року становить - 34 450,00 грн.

Суд звертає увагу, що розмір грошового забезпечення відповідно довідки від 08.01.2019 р. № 22/6-70768, наданої Департаментом персоналу МВС України становить - 41 520,00 грн, тобто є більшим, ніж максимальна величина бази нарахування єдиного соціального внеску, яка була визначена для обрахунку максимального розміру єдиного внеску, що підлягає сплаті.

При цьому, слід зазначити, що спір у цій справі не стосується обмеження максимального розміру пенсії позивача, оскільки це питання вже було вирішено рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.04.2020 у справі № 640/8758/19.

Враховуючи викладене, дії відповідача щодо здійснення перерахунку пенсії позивача у квітні 2021 року, із застосуванням максимальної величини бази нарахування єдиного соціального внеску, при обчисленні пенсії з 1 січня 2016 року із застосуванням максимального розміру пенсії слід визнати протиправними.

Як наслідок, необхідно зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01 січня 2016 року, відповідно до рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.04.2020 року у справі №640/8758/19, з розрахунку 57% від розміру грошового забезпечення 41520,0 грн, визначеного в довідці, наданій Міністерством внутрішніх справ України від 08.01.2019 р. № 22/6-70768, без обмеження її максимального розміру та розміру грошового забезпечення для обчислення пенсії, з урахуванням проведених виплат.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення адміністративного позову в повному обсязі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 у квітні 2021 року, із застосуванням максимальної величини бази нарахування єдиного соціального внеску, при обчисленні пенсії з 1 січня 2016 року із застосуванням максимального розміру пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 січня 2016 року, відповідно до рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 30.04.2020 року у справі №640/8758/19, з розрахунку 57% від розміру грошового забезпечення 41520,00 грн, визначеного в довідці, наданій Міністерством внутрішніх справ України від 08.01.2019 р. № 22/6-70768, без обмеження її максимального розміру та розміру грошового забезпечення для обчислення пенсії, з урахуванням проведених виплат.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_1 )
Відповідач:Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16,м. Київ,04053 , код ЄДРПОУ - 42098368)

Головуючий суддя В.К. Блонський