Справа № 240/13167/23
Суддя: Липа Володимир Анатолійович
Дата ухвалення: 2023-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 року м. Житомир справа № 240/13167/23

категорія 112010201

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Липи В.А., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якій просить:

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо незарахування ОСОБА_1 до стажу роботи судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці період роботи на посаді судді - 5 місяців 21 день, час роботи на посаді консультанта судової статистики з 28.05.1982 по 26.02.1985-2 роки 8 місяців 29 днів, час роботи на посаді помічника прокурора з 28.03.1986 по 26.07.1989 - 3 роки 3 місяці 28 днів та стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимоги щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді - 5 років, що становить - 11 років 6 місяців 18 днів;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу (повного), стаж роботи на посаді судді - 5 місяців 21 день, час роботи на посаді консультанта судової статистиці з 28.05.1982 по 26.02.1985-2 роки 8 місяців 29 днів, час роботи на посаді помічника прокурора з 28.03.1986 по 26.07.1989 - 3 роки 3 місяці 28 днів та стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимоги щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді - 5 років, що становить - 11 років 6 місяців 18 днів;

- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у здійсненні перерахунку, призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного утримання судді у відставці з 56% до 78%;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити з 21.03.2023 перерахунок та виплату ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 78% суддівської винагороди судді, з урахуванням фактично проведених виплат.

Обгрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначила, що 21.03.2023 рішенням ВРП ОСОБА_2 звільнена з посади судді Господарського суду Житомирської області у зв`язку з поданням заяви про відставку. 31.03.2023 звернулася до Пенсійного органу з необхідними документами для призначення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці. Згідно рішення органу ПФУ 06.04.2023 позивачу призначено таке утримання в розмірі 56%. Стверджує, що їй при призначенні довічного грошового утримання судді у відставці та визначенні його розміру органом Пенсійного фонду до стажу судді , що дає право на отримання довічного грошового утримання, було зараховано лише стаж роботи на посаді судді Господарського суду Житомирської області. Вважаючи, що Пенсійним органом протиправно не враховано до стажу, який дає право на відставку та призначення довічного грошового утримання стаж роботи на посаді судді - 5 місяців 21 день, час роботи на посаді консультанта судової статистики з 28.05.1982 по 26.02.1985 - 2 роки 8 місяців 29 днів, час роботи на посаді помічника прокурора з 28.03.1986 по 26.07.1989 - 3 роки 3 місяці 28 днів та стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді - 5 років, всього- 11 років 6 місяців 18 днів, звернулася до ГУПФУ в Житомирській області з заявою про здійснення перерахунку довічного грошового утримання, однак отримала відмову, яку вважає протиправною.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач, на виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження у справі, до суду направив відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позову повністю. Стверджує, що дії Управління є правомірними та вмотивованими, оскільки чинним законодавством передбачено збільшення щомісячного довічного грошового утримання саме за роботу на посаді судді.

Розглянувши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх дослідженими доказами, суд дійшов наступних висновків.

Встановлено з матеріалів справи, що ОСОБА_1 призначена суддею арбітражного суду Житомирської області строком на п`ять років Указом Президента України від 30 вересня 1999 року №1246/99. Постановою Верховної Ради України від 24 червня 2004 року № 1857-ІV обрана на посаду судді місцевого господарського суду Житомирської області безстроково.

Рішенням Вищої ради правосуддя №228/0/15-23 від 21.03.2023 ОСОБА_1 звільнено з посади судді Господарського суду Житомирської області у зв`язку з поданням заяви про відставку.

Відповідно до розрахунку стажу судді ОСОБА_1 , який дає право на відставку та отримання довічного грошового утримання судді, зробленого Господарським судом Житомирської області, стаж складає 31 р. 9 м. 19 дн., з них на посаді судді Господарського суду Житомирської області - 23 р. 5 м. 21 дн. та стаж роботи вимога щодо якого визначена законом та надавала право для призначення на посаду судді - 5 р.

Відповідно до Рішення відповідача №36 від 06.04.2023 ОСОБА_1 призначено довічне грошове утримання в розмірі 56%, із розрахунку стажу роботи на посаді судді 23 р. 5 м. 15 дн.

Позивач із заявою від 17.04.2023 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області з питань пенсійного забезпечення, а саме: щодо зарахування до стажу роботи, що дає право на щомісячне довічне грошове утримання стаж на посаді консультанта по статистиці, помічника прокурора та стаж вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді, у зв`язку з чим, просила здійснити перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці.

Листом від 09.05.2023 відповідач повідомив позивача, що оскільки страховий стаж на посадах судді становить 23 роки 5 місяців 15 днів, тому щомісячне довічне грошове утримання встановлено у розмірі 56% від суддівської винагороди судді.

Не погоджуючись з такою позицією відповідача, позивач звернулася з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Положеннями статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

В свою чергу в п.6 частини першої статті 92 Конституції України зазначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до ст.130 Конституції України держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється Законом України «Про судоустрій і статус суддів».

Згідно з частиною першою статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Організація судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд регулюється Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 №1402-VIII (який набрав чинність 30.09.2016, далі - Закон №1402-VIII) .

Право судді на відставку є конституційною гарантією незалежності суддів (п.4 ч.6 ст.126 Конституції України).

Право позивача на одержання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці в належному розмірі є беззаперечним, гарантоване в силу положень статей 126,130 Конституції України, ст.142 Закону №1402-VIII, а забезпечення цього права становить суть взятих на себе державою зобов`язання.

Відповідно до частин першої статті 142 Закону №1402-VIII судді, який вийшов у відставку, після досягнення чоловіками віку 62 років, жінками - пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплачується пенсія на умовах, визначених зазначеним Законом, або за його вибором щомісячне довічне грошове утримання.

У разі зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, здійснюється перерахунок раніше призначеного щомісячного довічного грошового утримання (ч.4 ст. 142 Закону №1402-VIII).

Пенсія або щомісячне довічне грошове утримання судді виплачується незалежно від заробітку (прибутку), отримуваного суддею після виходу у відставку. Щомісячне довічне грошове утримання суддям виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету України (ч.5 ст. 142 Закону №1402-VIII).

Частина 3 вищезазначеної статті передбачає, що щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Спірним у цій справі є тривалість стажу для обчислення відсоткового розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Як встановлено з матеріалів справи, відповідачем обчислено щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 56% суддівської винагороди, виходячи з 23 років 5 місяців 15 днів суддівського стажу позивача.

Позивач вказує, що тривалість стажу має становити 34 роки 6 місяців 18 днів.

Згідно статті 137 Закону № №1402-VIII, до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Згідно абзацу 4 пункту 34 розділу XII " Прикінцеві та перехідні положення" Закону № №1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Суд враховує, що на час призначення позивачки суддею 30.09.1999 діяв Закон України «Про статус суддів» від 15.12.1992 р. №2862-ХІІ (далі - Закон №2862-ХІІ).

Відповідно до абз.2 ч.4 ст.43 Закону №2862-ХІІ до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 , у період з 28.05.1982 по 26.02.1985 працювала на посаді консультанта по статистці та спецроботі відділу юстиції виконкому Житомирської області, у період з 28.03.1986 по 26.07.1989 помічником прокурора Житомирського району Прокуратури Житомирської області.

Так, постановою Ради Міністрів Української РСР від 30 вересня 1974 р. N 470 затверджено Положення про відділ юстиції виконавчого комітету обласної Ради депутатів трудящих, відповідно до пункту першого якого, Відділ юстиції виконавчого комітету обласної Ради депутатів трудящих у своїй діяльності підпорядковується як обласній Раді депутатів трудящих та її виконавчому комітету, так і Міністерству юстиції УРСР.

Згідно з п.п."д" п.4 Положення відділ юстиції виконавчого комітету обласної Ради депутатів трудящих у відповідності з покладеними на нього завданнями:організує роботу по веденню судової статистики, здійснює контроль за її проведенням в районних /міських/ народних судах і використовує дані судової статистики для поліпшення організації і діяльності районних /міських/ народних судів по здійсненню правосуддя.

Згідно з ст.56 Закону України "Про прокуратуру" від 5 листопада 1991 року №1789- XII під поняттям "прокурор" у статті 8, частині четвертій статті 9, частинах першій, другій, третій статті 12, частині першій статті 20, статтях 34, 35, 36, 44, 45, частинах першій, четвертій і шостій статті 46, частині першій статті 46-1, частині першій статті 47, статтях 48, 49, 50, 50-1, частині п`ятій статті 52 і статті 55 цього Закону розумілись, у тому числі, старший помічник і помічник прокурора. Зазначеними статтями цього Закону визначалися як повноваження прокурорів при здійсненні загального нагляду, нагляду за додержанням законів у місцях застосування заходів примусового характеру, участі в розгляді справ у судах, так і вимоги до осіб для призначення на посади прокурорів, присвоєння прокурорам класних чинів, їх заохочення та відповідальність, матеріальне і соціальне забезпечення, правовий, соціальний захист, пенсійне забезпечення тощо.

За таких обставин пенсійний орган протиправно до стажу роботи позивача, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання не зарахував час роботи позивача на посадах на посаді консультанта по статистиці та спецроботі відділу юстиції виконкому Житомирської області з 28.05.1982 по 26.02.1985-2 роки 8 місяців 29 днів, час роботи на посаді помічника прокурора Житомирського району Прокуратури Житомирської області з 28.03.1986 по 26.07.1989 - 3 роки 3 місяці 28 днів.

Крім того, Законом України від 12 липня 2018 року № 2509-VІІІ "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Вищий антикорупційний суд", який набрав чинності 5 серпня 2018 року, статтю 137 Закону №1402-VIII доповнено частиною другою такого змісту: "2. До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді". У зв`язку з цим з врахуванням абзацу 4 пункту 34 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VШ з набранням чинності Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про судоустрій і статус суддів" у зв`язку з прийняттям Закону України "Про Вищий антикорупційний суд", яким внесено зміни до статті 137 Закону №1402-VIII, суддям додатково до стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, підлягає зарахуванню стаж (досвід) роботи, вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Така ж правова позиція покладена в рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 22 листопада 2018 року, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2019 року у справі №9901/805/18. Зокрема, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що частину 2 статті 137 Закону №1402-VІІІ (у редакції, яка діє з 5 серпня 2018 року) потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагається законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення, оскільки вказана норма закону призвела до покращення правового становища суддів, надавши можливість зараховувати до стажу роботи на посаді судді їхній стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) у сфері права тривалістю, яка вимагалася законом для призначення на посаду судді станом на дату призначення їх на посаду.

Окрім цього, відповідно до висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеного в постанові від 8 жовтня 2020 року у справі №9901/537/19, положення частини другої статті 137 Закону №1402-VІІІ означає, що до стажу роботи на посаді судді і прирівняних до нього стажів роботи (абзац четвертий пункту 34 розділу XII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №1402-VІІІ) додається (може додаватися) ще один вид (чи види) роботи (професійної діяльності), який раніше не охоплювався поняттям стажу роботи на посаді судді. Під цим стажем у вимірі чинного законодавчого визначення поняття "стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді" потрібно розуміти за якісними властивостями вид (види) певної роботи (професійної діяльності) в галузі права, який відрізняється від суддівської і прирівняної до неї роботи та мас часові (кількісні) межі (строк роботи).

Відповідно на час призначення позивача суддею арбітражного суду Житомирської області вимоги до осіб для зайнята посади судді арбітражного суду встановлювались Законом України від 4 червня 1991 року №1142-ХІІ "Про арбітражний суд". Зокрема, стаття 22 цього Закону встановлювала, що право на зайняття посади судді арбітражного суду Автономної Республіки Крим, арбітражних судів областей, міст Києва та Севастополя має громадянин України, який досяг на день призначення 25 років, має вищу юридичну освіту і стаж роботи за спеціальністю не менше п`яти років.

Рішенням Вищої ради правосуддя №228/0/15-23 від 21.03.2023 та розрахунком стажу судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання, складеним 30.03.2023 Господарським судом Житомирської області зараховано до стажу роботи позивача на посаді судді на підставі ч.2 статті 137 Закону №1402-VІІІ додатково стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначалась Законом України від 4 червня 1991 року №1142-ХІІ "Про арбітражний суд" та надавала право для призначення на посаду судді, тривалістю 5 років.

Отже, дії пенсійного органу щодо відмови у зарахуванні позивачу до стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стажу роботи на посаді консультанта по статистиці та спецроботі відділу юстиції виконкому Житомирської області з 28.05.1982 по 26.02.1985 - 2 роки 8 місяців 29 днів, час роботи на посаді помічника прокурора Житомирського району з 28.03.1986 по 26.07.1989 - 3 роки 3 місяці 28 днів та стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимоги щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді - 5 років є протиправними.

Як наслідок, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати позивачу до стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, вказані вище періоди роботи.

Стаж позивача, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, враховуючи вказані періоди (які сумарно складають 11 років 27 днів) та обчислений відповідачем стаж у 23 роки 5 місяців 21 днів, становить більше 34 років.

Враховуючи положення частини третьої статті 142 Закону №1402-VIII та обрахований згідно вимог законодавства стаж позивача (більше 34 років), щомісячне довічне грошове утримання позивача має розраховуватися, виходячи з 78% суддівської винагороди судді: (50% + 28% (14*2%).

Отже, дії відповідача щодо відмови у проведенні перерахунку щомісячного грошового утримання судді у відставці є протиправними.

При цьому, відповідно до п. 3 Порядку подання документів для призначення (перерахунку) і виплати щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, судді Конституційного Суду України територіальними органами Пенсійного фонду України, затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 січня 2008 року № 3-1, щомісячне довічне грошове утримання призначається з дня, наступного за днем звільнення судді з посади у відставку або звільнення / припинення повноважень судді Конституційного Суду України (далі - звільнення судді з посади), якщо звернення за призначенням щомісячного довічного грошового утримання відбулося не пізніше трьох місяців з дня звільнення судді з посади.

У разі звернення пізніше трьох місяців з дня звільнення судді з посади щомісячне довічне грошове утримання призначається з дня звернення за його призначенням.

Як встановлено з матеріалів справи, позивача звільнено з посади рішенням ВРП №228/0/15-23 від 21.03.2023 "Про звільнення ОСОБА_1 з посади судді Господарського суду Житомирської області у зв`язку з поданням заяви про відставку", на підставі наказу голови Господарського суду Житомирської області №51, з 21.03.2023, з заявою про призначення (перерахунок) щомісячного довічного грошового утримання позивачка звернулася до пенсійного органу у квітні 2023 року, отже ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання підлягає призначенню з дня, наступного за днем звільнення з посади у відставку, тобто з 22.03.2023, а не з 21.03.2023, як помилково вважає позивач.

За таких обставин, з метою ефективного способу захисту порушених прав позивача, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 78% суддівської винагороди, починаючи з 22.03.2023, з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо вимоги про протиправність дій відповідача в частині незарахування до стажу роботи судді, що дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці період роботи на посаді судді - 5 місяців 21 день, то суд відмовляє у їх задоволенні, оскільки як вбачається з матеріалів справи, стаж на посаді судді Господарського суду Житомирської області зарахований при визначенні права на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Отже, розглянувши подані сторонами докази, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, сплачений позивачем судовий збір у сумі 4294,40 грн (квитанція до платіжної інструкції № 0.0..1 від 12.05.2023) необхідно відшкодувати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст. ст. 242-246, 250, 257-263 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7,Житомир,10003. РНОКПП/) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо незарахування ОСОБА_1 до стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж роботи на посаді консультанта по статистиці та спецроботі відділу юстиції виконкому Житомирської області з 28.05.1982 по 26.02.1985 - 2 роки 8 місяців 29 днів, стаж роботи на посаді помічника прокурора Житомирського району з 28.03.1986 по 26.07.1989 - 3 роки 3 місяці 28 днів та стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді - 5 років.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу судді, який дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, стаж роботи на посаді консультанта по статистиці та спецроботі відділу юстиції виконкому Житомирської області з 28.05.1982 по 26.02.1985 - 2 роки 8 місяців 29 днів, стаж роботи на посаді помічника прокурора Житомирського району з 28.03.1986 по 26.07.1989 - 3 роки 3 місяці 28 днів та стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимоги щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді - 5 років.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо відмови у здійсненні перерахунку, призначеного ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області здійснити ОСОБА_1 з 22.03.2023 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, виходячи із 78% суддівської винагороди судді, з урахуванням раніше проведених виплат.

У задоволенні решти вимог- відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 4294,40 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.А. Липа