Справа № 320/29995/23
Суддя: Кушнова А.О.
Дата ухвалення: 2023-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2023 року справа №320/29995/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Кушнової А.О., розглянув у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

Суть спору: до Київського окружного адміністративного суду звернулася ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому позивач просить суд:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії у зв`язку з втратою годувальника, відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» протиправними;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області з 19 квітня 2023 року призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника, відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50 процентів від пенсії померлого годувальника ОСОБА_2 , на підставі довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках від 23.09.2013 № 5, виданої ТДВ «Оранський крохмальний завод» та з урахуванням вже виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що вона є вдовою ОСОБА_2 , який був учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС категорії І внаслідок чого отримав інвалідність І групи, смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою. Позивач стверджує, що відповідно до положень Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» вона має право на призначення державної пенсії по втраті годувальника, але відповідач протиправно відмовив їй у цьому, чим позбавив передбачених законом гарантій.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.09.2023 відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено її розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, витребувано докази від сторін.

Відповідач правом на надання відзиву не скористався.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною другою статті 175 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Крім того, відповідно до частини четвертої статті 159 КАС України, неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до частини п`ятої та шостої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

в с т а н о в и в:

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 від 27.05.1996.

Позивач перебуває на обліку у відповідача та отримує пенсію по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є вдовою ОСОБА_2 , який був учасником ліквідації аварії на Чорнобильській АЕС категорії І внаслідок чого отримав інвалідність І групи, смерть якого пов`язана з виконанням службових обов`язків по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що підтверджується копіями документів: свідоцтва про укладення шлюбу, свідоцтва про смерть від 25.03.2020 серії НОМЕР_2 , посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році категорії І серії НОМЕР_3 від 28.02.2020, посвідченням дружини померлого громадянина з числа учасників ЛНА на ЧАЕС (категорія 1), смерть якого пов`язана з Чорнобильською катастрофою № 004245, від 09.07.2020.

Чоловік позивача, ОСОБА_2 , перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримував пенсію по інвалідності, в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", яка була призначена йому згідно постанови Іванківського районного суду Київської області від 24.10.2013 №366/3081/13-а та Київського апеляційного адміністративного суду від 21.11.2013 №366/3081/13-а, якими було зобов`язано управління Пенсійного фонду України у Іванківському районі здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсію по інвалідності, в розмірі відшкодування фактичних збитків за виконані роботи по участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження від 23.09.2013 №5, виданої ТДВ «Оранський крохмальний завод».

19 квітня 2023 року позивач звернулася до відповідача з заявою про призначення їй пенсії у зв`язку з втратою годувальника, у зв`язку з смертю чоловіка, відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Розглянувши звернення позивача, пенсійний орган, листом від 03.05.2023 №1000-0202-8/65594, відмовив їй в переведенні на пенсію по втраті годувальника, з підстав того, що за матеріалами архівної пенсійної справи ОСОБА_2 встановлено, що довідка про заробітну плату в зоні відчуження від 23.09.2013 №5, видана ТДВ «Оранський крохмальний завод», не підтверджена первинними документами.

Не погодившись з таким рішенням, позивач звернулася до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

В силу вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частиною 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їхнього життя і здоров`я, створення єдиного порядку визначення зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначені та закріплені в Законі України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII (далі Закон №796-XII).

Так, за приписами статті 13 Закон №796-XII держава бере на себе відповідальність за завдану шкоду громадянам та зобов`язується відшкодувати її за втрату годувальника, якщо його смерть пов`язана з Чорнобильською катастрофою.

Відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. Дружинам (чоловікам), які втратили годувальника із числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, віднесених до категорії 1, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається незалежно від причинного зв`язку смерті з Чорнобильською катастрофою.

В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986 - 1990 роках не може перевищувати 3,0 тис карбованців.

Умови, порядок призначення та мінімальні розміри пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, визначаються актами Кабінету Міністрів України з відповідних питань.

Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" визначено Порядком обчислення пенсій особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Пунктом 11 цього Порядку передбачено, що розмір пенсії, призначеної відповідно до цього Порядку, не може бути меншим за розміри, визначені частиною третьою статті 54 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Мінімальний розмір пенсії у зв`язку з втратою годувальника для непрацездатних членів сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, становить, зокрема, на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії по інвалідності померлого годувальника.

Частиною 2 статті 36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що непрацездатними членами сім`ї вважаються, зокрема чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Київській області та отримує пенсію по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», тобто є непрацездатною.

Перелік документів, які додаються до заяви про перерахунок пенсії, визначаються відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N 22-1 (далі - Порядок).

Як зазначено в пункті 2.3 Порядку до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються документи померлого годувальника, перелічені в підпунктах 2, 3 пункту 2.1 цього розділу. Заробіток у такому випадку визначається за документами, що є в пенсійній справі померлого годувальника.

Пунктом 2.8 Порядку передбачено, що поновлення виплати пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюються за документами, що є в пенсійній справі та відповідають вимогам законодавства, що діяло на дату призначення пенсії.

З наданої суду копії рішення Іванківського райнарсуду Київської області від 16.04.1993 №2-166 вбачається, що ОСОБА_2 перебував у зоні відчуження ЧАЕС в зв`язку з виконанням робіт по вивезенню мішкотари з залізничної станції Товстий ліс до Оранського крохмального заводу 16, 17, 18 червня 1986 року.

Рішенням Іванківського районного суду Київської області від 05.04.2013 року №366/886/13-ц встановлено факт того, що ОСОБА_2 виконував роботи по ліквідації аварії на ЧАЕС по 10 годин щоденно. У зв`язку із чим Товариством з додатковою відповідальністю «Оранський крохмальний завод» було видано ОСОБА_2 довідку про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках від 23.09.2013 №5, форма якої затверджена наказом Міністерства соціальної політики України 12.10.2012 №644.

Постановою Іванківського районного суду Київської області від 24.10.2013 року №366/3081/13-а зобов`язано УПФУ у Іванківському районі Київської області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_2 пенсії по інвалідності в розмірі відшкодування фактичних збитків за виконані роботи по участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, відповідно до вищевказаної довідки.

Згідно з абз. 4 ст. 15 Закону України №796-XII, видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 така довідка видана Товариством з додатковою відповідальністю «Оранський крохмальний завод» на підставі первинних документів та на виконання рішення Іванківського районного суду від 05.04.2013 року №366/886/13-ц, яке набрало законної сили та відповідно до ст. 124 Конституції України є обов`язковим до виконання на всій території України.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Крім того, суд звертає увагу на те, що довідка №5 від 23.09.2013 ніким не оскаржувалась, є діючою та оформленою на підставі первинних документів.

Отже, позиція органів пенсійного фонду, викладена у листі від 03.05.2023 щодо непідтвердження довідки первинними документами є необґрунтованою та суперечить чинному законодавству.

Відповідно до пункту 2.10 Порядку №22-1 передбачено, що довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією.

Форму довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках затверджено наказом Міністерства соціального захисту населення України від 12.10.2012 №644.

При цьому, відповідно до пункту 4.2 Порядку, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Тотожні повноваження територіальних органів Пенсійного фонду України визначені у ст. 64 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", відповідно до якої виконавча дирекція Пенсійного фонду та її територіальні органи мають право отримувати безоплатно від органів державної влади, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та господарювання і від фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності відомості, пов`язані з нарахуванням, обчисленням та сплатою страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для виконання ними функцій, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Однак, доказів того, що на виконання даних повноважень відповідачем направлялись запити про надання підтверджуючих документів, відповідачем не надано.

В силу статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається, зокрема, непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по ІІІ групі інвалідності, а в разі смерті особи, яка виконала функцію донора анатомічних матеріалів людини, пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, - незалежно від тривалості страхового стажу.

Згідно із частиною 1 статті 38 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається на весь період, протягом якого член сім`ї померлого годувальника вважається непрацездатним згідно із частиною другою статті 36 цього Закону, а членам сім`ї, які досягли пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, - довічно.

Відповідно до статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення» сім`ї годувальника, який помер внаслідок трудового каліцтва чи професійного захворювання, а також сім`ї померлого пенсіонера пенсія призначається незалежно від стажу роботи годувальника.

Згідно зі статтею 37 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яка встановлює розміри пенсії у зв`язку з втратою годувальника, пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається в розмірі: на одного непрацездатного члена сім`ї - 50 відсотків пенсії за віком померлого годувальника; на двох та більше непрацездатних членів сім`ї - 100 відсотків пенсії за віком померлого годувальника, що розподіляється між ними рівними частками.

Виходячи з наведених законодавчих норм, пенсії у зв`язку з втратою годувальника призначаються із заробітку годувальника або із пенсії годувальника, тобто в залежності від того доходу, який мав годувальник на час настання смерті (заробітну плату, чи пенсію).

Отже, отримання пенсії у зв`язку з втратою годувальника безпосередньо залежить від виду та розміру пенсійного забезпечення, що була призначена померлому годувальнику.

Відповідно до Додатку 7 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 передбачено, що переведення з одного виду пенсії на інший провадиться з дня подання заяви з усіма необхідними документами, крім випадків, передбачених Законом.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позивач має право на переведення її пенсії на державну пенсію у зв`язку із втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи, відповідно до статті 54 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", у розмірі 50 % пенсії на день смерті її чоловіка, починаючи з дня подання позивачем заяви до органів пенсійного фонду, тобто з 19 квітня 2023 року.

Враховуючи вищезазначені норми та встановлені обставини, суд вважає, що дії позивача, направлені на реалізацію законом встановленого права на перерахунок пенсії особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, узгоджуються із положеннями Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" та постанови Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 року № 1210 "Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", а відмова пенсійного органу в проведенні перерахунку пенсії є безпідставною і протиправною.

Відтак, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника, відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50 процентів від пенсії померлого годувальника ОСОБА_2 , на підставі довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках від 23.09.2013 року № 5, виданої ТДВ «Оранський крохмальний завод».

Відповідно до частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення з даним позовом до суду позивач судовий збір не сплачував, оскільки є звільненим від сплати судового збору на підставі п. 10 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір". Таким чином, судовий збір за рахунок відповідача на користь позивача відшкодуванню не підлягає.

На підставі викладеного, керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії по втраті годувальника, відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області з 19 квітня 2023 року призначити та виплатити ОСОБА_1 пенсію у зв`язку з втратою годувальника, відповідно до статті 54 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» у розмірі 50 процентів від пенсії померлого годувальника ОСОБА_2 , на підставі довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках від 23.09.2013 № 5, виданої ТДВ «Оранський крохмальний завод» та з урахуванням вже виплачених сум.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Кушнова А.О.