Справа № 380/15025/23
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2023-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2023 рокусправа № 380/15025/23
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України. Позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_1 щодо не розгляду рапорту на переведення ОСОБА_1 з військової частини НОМЕР_1 до військової служби в 1563 об`єднаному центрі забезпечення військово-технічним майном Сил логістики Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_2 ) з призначенням на посаду кухара їдальні, ВОС-788569А, шпк солдат, штат 33/047;

-зобов`язати військову частину НОМЕР_1 розглянути рапорт на переведення ОСОБА_1 з військової частини НОМЕР_1 до військової служби в 1563 об`єднаному центрі забезпечення військово-технічним майном Сил логістики Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_2 ) з призначенням на посаду кухара їдальні, ВОС-788569А, шпк солдат, штат 33/047.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що ним 02 травня 2023 направлено рапорт до командира військової частини НОМЕР_1 про переведення ОСОБА_1 до вискової служби в 1563 об`єднаному центрі забезпечення військово-технічним майном Сил логістики Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_2 ) з призначенням на посаду кухара їдальні. З огляду на те, що рапорт не розглянуто і його не переведено на таку службу, позивач вважає бездіяльність відповідача протиправною і просить суд позов задовольнити.

Ухвалою суду від 05.07.2023 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами та відповідачу запропоновано надати суду відзив на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк, з дня отримання цієї ухвали.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву. Зазначає, що позивач 12.01.2023 прибув до військової частини НОМЕР_1 та був зарахований до списків військової частини та на всі види забезпечення. Відповідно до журналу реєстрації рапортів військової частини НОМЕР_1 №18/2 відсутні записи щодо звернення Позивача до командування частини з метою переведення. В березні 2023 року надійшов адвокатський запит від адвокатського бюро Острівський та партнери в інтересах Позивача щодо його переведення, відповідно 18.03.2023 за вих. №750 відповідачем надано мотивовану відповідь. В подальшому до військової частини НОМЕР_1 звернулась громадянка ОСОБА_2 (мати) в інтересах Позивача щодо можливості його переведення, на що відповідачем надано вмотивовану відповідь від 11.04.2023 за №1228. Відтак, командуванням військової частини розглянуто всі звернення (рапорти) військовослужбовців та членів їх сімей, тому твердження позивача щодо не розгляду рапорту на переведення не відповідає дійсності.

Додатково представник відповідача повідомив, що позивач самовільно залишив військову частину 23.07.2023, що підтверджується рапортом командира третього механізованого батальйону майора ОСОБА_3 . Просить в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 12.01.2023 №12 солдата ОСОБА_1 , призваного на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період, який прибув з військової частини НОМЕР_3 відповідно до Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 Про загальну мобілізацію, призначено на посаду кухаря господарчого відділення взводу забезпечення командних пунктів батальйону матеріального забезпечення військової частини НОМЕР_1 .

З 12.01.2023 зараховано до списків особового складу, на всі види забезпечення та вважати таким, що з 12.01.2023 справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою.

З матеріалів справи встановлено, що в березні 2023 надійшов адвокатський запит від адвокатського бюро Острівський та партнери в інтересах Позивача щодо його переведення, відповідно 18.03.2023 за вих. №750 відповідачем надано відповідь.

07.03.2023 до військової частини НОМЕР_1 звернулась громадянка ОСОБА_2 (мати) в інтересах Позивача щодо можливості його переведення, на що відповідачем надано відповідь від 11.04.2023 за №1228.

Позивач в позовній заяві вказує, що 02.05.2023 направив рапорт до військової частини НОМЕР_1 з документами на переведення його до військової служби в 1563 об`єднаному центрі забезпечення військово-технічним майном Сил логістики Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_2 ) з призначенням на посаду кухара їдальні, ВОС-788569А, шпк солдат, штат 33/047. Вказаний рапорт з документами направлявся засобами поштового зв`язку на адресу Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ), що підтверджується описом вкладення у поштове відправлення та фіскальними чеками про оплату вартості послуг поштового зв`язку.

Разом з тим, позивач відзначає, що фактично рішення за результатами розгляду вказаного рапорту не прийнято, будь-яких відповідей на його адресу не надано, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Cтаттею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно з частинами 2, 3, 5 статті 1 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Від виконання військового обов`язку громадяни України звільняються на підставах, визначених цим Законом.

Відповідно до частин 1, 2, 3, 4 статті 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які проходять військову службу, є військовослужбовцями.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Указом Президента України від 10.12.2008 року №1153/2008 затверджено Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України (надалі - Положення №1153/2008).

Згідно з пунктом 83 Положення №1153/2008 військовослужбовці призначаються на посади і переміщуються по службі за основною або спорідненою спеціальністю з урахуванням досвіду служби, рівня їх професійної компетентності, особистих якостей і досягнень та відповідності характеристикам посад, визначених Міністерством оборони України. У разі коли є потреба призначення військовослужбовців на посади за новою спеціальністю, їх призначенню на ці посади має передувати відповідна підготовка (перепідготовка). Для доукомплектування Збройних Сил України в умовах особливого періоду військовослужбовці можуть призначатися на посади, передбачені штатами воєнного часу, за новою спеціальністю з урахуванням набутого досвіду.

Відповідно до пункту 110 Положення №1153/2008 переміщення військовослужбовців здійснюється в разі, коли звільнення їх із посад або призначення на інші посади належить до номенклатури призначення різних посадових осіб.

Переміщення осіб рядового складу, сержантського та старшинського складу за наявності обґрунтованих підстав з урахуванням висновків атестування, рекомендацій їх безпосередніх і прямих начальників на підставі клопотань командирів (начальників), які порушили питання про переміщення, здійснюється:

- між з`єднаннями, військовими частинами, оперативними командуваннями - наказами посадової особи, якій підпорядковані відповідні з`єднання, військові частини та оперативні командування;

- між видами Збройних Сил України та військовими частинами, які підпорядковані начальникам структурних підрозділів Генерального штабу Збройних Сил України, - наказом Головнокомандувача Збройних Сил України;

- між військовими частинами видів, родів військ (сил) Збройних Сил України та військовими частинами, які підпорядковані Міністерству оборони України, - наказом керівника служби персоналу Міністерства оборони України.

Форма та порядок надання клопотання визначаються Міністерством оборони України.

Переміщення осіб офіцерського складу між видами Збройних Сил України, з`єднаннями, військовими частинами та оперативними командуваннями, здійснюється наказами посадової особи, якій підпорядковані відповідні види Збройних Сил України, з`єднання, військові частини та оперативні командування, крім посад, що належать до повноважень вищої посадової особи.

Призначення на посади, що належать до номенклатури посад нижчої посадової особи, здійснюється наказами тих командирів (начальників), до номенклатури призначення яких належать посади, з яких переміщуються військовослужбовці.

Пунктом 112 Положення №1153/2008 передбачено, що військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.

Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків:

- неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії;

- неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують;

- потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.

Відповідно до статей 14, 31, 66 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, затвердженого Законом України № 548-XIV від 24.03.1999 року, із службових та особистих питань військовослужбовець повинен звертатися до свого безпосереднього начальника, а якщо він не може їх вирішити - до наступного прямого начальника.

Начальники, яким військовослужбовці підпорядковані за службою, у тому числі і тимчасово, є прямими начальниками для цих військовослужбовців. Найближчий до підлеглого прямий начальник є безпосереднім начальником.

Командир бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) в мирний і воєнний час відповідає за бойову та мобілізаційну готовність, укомплектованість особовим складом, успішне виконання бригадою (полком, кораблем 1 і 2 рангу, окремим батальйоном) бойових завдань; бойову підготовку, виховання, військову дисципліну, морально-психологічний стан, збереження життя і зміцнення здоров`я особового складу; внутрішній порядок; стан і збереження зброї, боєприпасів, бойової та іншої техніки, пального та інших матеріальних засобів; стан фінансового господарства; всебічне забезпечення бригади, стан пожежної та екологічної безпеки.

Командир бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) є прямим начальником усього особового складу полку.

Аналіз вказаних норм законодавства свідчить про те, що військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої, зокрема за станом здоров`я, за сімейними обставинами та іншими поважними причинами, на особисте прохання за рапортом військовослужбовця, поданим за підпорядкуванням. Законом України Про військовий обов`язок і військову службу та Положенням №1153/2008 строки розгляду цих рапортів військовослужбовців не передбачені, тож такий рапорт повинен бути розглянутий командиром у розумний строк, а відповідно до законодавства про звернення громадян такий строк становить не більше одного місяця від дня надходження звернення.

Спірні правовідносини виникли у зв`язку з направленням позивачем рапорту про переведення його до іншої військової частини.

Позивач до матеріалів справи не надано копії рапорту від 02.05.2023, про який він зазначає в позовній заяві.

Позивачем надано до матеріалів справи опис вкладення у поштове відправлення та фіскальні чеками про оплату вартості послуг поштового зв`язку, з якого вбачається про направлення рапорту з документами на адресу військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 ).

Однак, як встановлено судом місцезнаходження Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 ), відповідно рапорт позивача не надходив і не міг бути розглянутий командуванням військової частини.

Відтак, позовні вимоги позивача не підлягають до задоволення.

Відповідно до статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно статті 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи встановлені судом обставини справи, досліджені в судовому засіданні докази, норми законодавства України, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими, доказів, які б спростовували правомірність дій відповідача позивачем не представлено, а судом таких доказів не здобуто, в зв`язку з чим суд приходить до переконання, що в задоволенні позову слід відмовити.

Відповідно до ст. 139 КАС України судові витрати відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяГулкевич Ірена Зіновіївна