Справа № 160/14339/23
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2023-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 листопада 2023 року справа № 160/14339/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

за участю секретаря судового засідання: Соловей Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року у справі №160/14339/23 (суддя Дєєв М.В.) за адміністративним позовом Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради до Східного офісу Держаудитслужби про визнання протиправним та скасування акту перевірки,

ВСТАНОВИВ:

Департамент гуманітарної політики Дніпровської міської ради (далі позивач) звернувся до суду із позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати акт перевірки закупівлі за процедурами ID UA-2022-07-20-008250-а та UA-2022-08-10-009299-а у Департаменті гуманітарної політики Дніпровської міської ради від 15.05.2023 року №040403-23/5 Східного офісу Держаудитслужби (далі відповідач).

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року було відмовлено у відкритті провадження у справі за позовом Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради на підставі п.1 ч.1 ст. 170 КАС України.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам, позивач просить оскаржену ухвалу від 28 червня 2023р. скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду. Доводи апеляційної скарги позивача зводяться до безпідставності висновків суду про обрання позивачем неналежного способу захисту свого порушеного права. Наполягає, що оскаржений позивачем акт перевірки закупівлі за своїм змістом є незаконним та підлягає скасуванню, оформлення відповідачем такого акту вже потягло за собою негативні наслідки: винесення вимоги про зменшення бюджетних асигнувань на суму 4932654,42; складення довідки про порушення бюджетного законодавства та інші. Оскільки вина позивача є по факту недоведеною відповідачем, а твердження щодо порушення позивачем бюджетного законодавства, зазначені в акті, є не підтвердженими, позивач і звернувся до суду з адміністративним позовом про визнання незаконним та скасування акту перевірки закупівлі за процедурами ID UA-2022-07-20-008250-а та UA-2022-08-10-009299-а у Департаменті гуманітарної політики Дніпровської міської ради від 15.05.2023 року №040403-23/5 Східного офісу Держаудитслужби. Акт перевірки і є тим документом, який впливає на коло прав та обов`язків позивача, встановлює відповідальність та зумовлює настання правових наслідків, тому він може бути оскаржений до суду у спосіб, обраний позивачем.

Відповідач своїм правом подати письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача не скористався.

В судовому засіданні представник позивача підтримала доводи та обґрунтування вимог апеляційної скарги, просила скаргу задовольнити, оскаржену ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду для продовження розгляду.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи повідомлявся.

Заслухавши представника позивача, колегія суддів, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Зі змісту позовної заяви, вбачається, що позивач оскаржує акт перевірки закупівлі за процедурами ID UA-2022-07-20-008250-а та UA-2022-08-10-009299-а у Департаменті гуманітарної політики Дніпровської міської ради, складений від 15.05.2023 року Східним офісом Держаудитслужби за №040403-23/5.

Суд першої інстанції, відмовляючи у відкритті провадження у адміністративній справі, вказав, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права не відповідає його змісту, безпосередньо не впливає на обсяг прав та обов`язків позивача (не виступає підставою для їх виникнення, зміни чи припинення) та не відповідає визначеним законом правовим способом захисту порушеного права, з огляду на що не може бути розглянутий і вирішений в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 170 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Частиною 1 статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Згідно пункту 1 частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема, спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

Обов`язковою ознакою правового акта індивідуальної дії суб`єкта владних повноважень є створення ним юридичних наслідків у формі прав, обов`язків, їх зміни чи припинення.

Акт перевірки - це службовий документ, який підтверджує факт проведення уповноваженими органами відповідної перевірки і є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства. Такий акт не є правовим документом, що встановлює відповідальність суб`єкта господарювання та, відповідно, не є актом індивідуальної дії у розумінні частини 1 статті 19 Кодексу адміністративного судочинства України.

Висновки, викладені у акті перевірки, мають юридичне значення для позивача лише після того, як вони будуть відображені у рішенні, прийнятому уповноваженою особою цього органу, в основу якого покладені згадувані висновки акта, та яке може бути оскаржене ним в порядку і строки визначені чинним законодавством.

Так, до апеляційної скарги позивачем долучено розпорядження про зупинення операцій з бюджетними коштами, прийняте на підставі акту перевірки від 15.05.2023 року Східним офісом Держаудитслужби за №040403-23/5. Тобто, вже є рішення, прийняте уповноваженою особою, в основу якого покладені згадувані висновки акту, та яке створює для позивача певні негативні наслідки.

Акт, складений за результатами проведення перевірки, в якому зафіксовані факти певних порушень, виявлених відповідачем, не мають обов`язкового характеру в сфері публічно-правових відносин, не є рішенням суб`єкта владних повноважень, не спричиняє виникнення будь-яких прав і обов`язків осіб чи суб`єктів владних повноважень, внаслідок чого, не може оскаржуватися в адміністративному суді.

Визнання неправомірними дій щодо складання акта перевірки чи його окремих висновків може мати вплив виключно на загальні висновки перевірки, правове втілення яких відбувається шляхом прийняття відповідних рішень про усунення недоліків виявлених під час перевірки. Саме такі рішення, і є рішеннями, що породжують для позивача відповідні обов`язки.

Оскільки, наслідком розв`язання публічно-правового спору по суті має бути захист порушеного суб`єктивного права позивача, то у разі незгоди з висновками перевірки, діями по їх проведенню, закріпленими у акті, складеному за її результатами, та втіленими у відповідних рішеннях контролюючого органу, вимога про визнання неправомірними дій органу контролю під час проведення перевірки та щодо оформлення висновків у акті перевірки не буде мати своїм правовим наслідком захист прав позивача, адже таке право підлягає захисту виключно шляхом пред`явлення позову про скасування рішень контролюючого органу, якими визначено особі обов`язок щодо вчинення тих чи інших дій.

Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту права позивача не відповідає його змісту, безпосередньо не впливає на обсяг прав та обов`язків позивача (не виступає підставою для їх виникнення, зміни чи припинення) та не відповідає визначеним законом правовим способом захисту порушеного права, з огляду на що, не може бути розглянутий і вирішений в порядку адміністративного судочинства.

Колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскарженої позивачем ухвали суду першої інстанції, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту гуманітарної політики Дніпровської міської ради - залишити без задоволення.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28 червня 2023 року у справі №160/14339/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак