Справа № 420/11016/23
Суддя: Скрипченко В.О.
Дата ухвалення: 2023-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

10 листопада 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/11016/23

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді-доповідача Скрипченка В.О.,

суддів Косцової І.П. та Осіпова Ю.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2023 року (суддя Катаєва Е.В., м. Одеса, повний текст рішення складений 10.08.2023) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

В С Т А Н О В И В:

16 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до ДПП, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати п. 5 Наказу ДПП від 06.04.2023 №198 в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ ДПП по особовому складу від 01.05.2023 №516о/с про звільнення позивача зі служби в поліції;

- зобов`язати ДПП поновити позивача на посаді командира роти №6 батальйону №1 полку УПП в Одеській області з 01.05 2023;

- стягнути з ДПП на користь позивача середній заробіток за час вимушеного прогулу з 01.05.2023 по день поновлення на роботі.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2023 року у задоволенні адміністративного позову було відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим у справі судовим рішенням позивач подав апеляційну скаргу, у якій, посилаючись на неповне з`ясуванні обставин, що мають значення для справи та порушення норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким повністю задовольнити його позов.

На думку апелянта, суд першої інстанції не надав належної оцінки доводам позовної заяви, що висновок відповідача за результатом проведеного розслідування відносно позивача не заснований на фактичних обставинах, тобто є необґрунтованим та безпідставним, a тому висновки про вчинення ним дисциплінарного проступку є помилковими.

Апелянт також вважає, що суд залишив по за увагою той факт, що висновок службового розслідування і дисциплінарний наказ по різному кваліфікують дисциплінарний проступок, який, на думку відповідача, вчинив позивач. Зокрема на стор. 18 Висновку дисциплінарної комісії зазначено, що в ході проведення службового розслідування встановлено, що капітан поліції ОСОБА_2 допустив бездіяльність у частині здійснення контролю за дотриманням його підлеглим службової дисципліни, а саме 02.01.2023, перебуваючи в кімнаті затримання спільно з ОСОБА_3 , не вжив жодних заходів для припинення нанесення ударів затриманому старшим лейтенантом Водленщуком О. Натомість у спірному наказі про звільнення зазначається, що ОСОБА_1 безпідставно застосував фізичну силу стосовно ОСОБА_4 , який був затриманий та лежав на підлозі в кайданках, шляхом нанесення йому ударів.

Окрім того, апелянт зауважив, що відповідачем порушені норми приписів статті 29 Закону України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України", які передбачають особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного часу та встановлюють, що дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції. Ця норма є імперативною і не допускає відхилень, але суд також не прийняв до уваги ці доводи позивача.

Відповідач надіслав до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначив про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Справа розглянута судом першої інстанції за правилами спрощеного позовного провадження.

Апеляційним судом справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до статті 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, додаткові письмові пояснення апелянта, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах поданої скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, ОСОБА_1 проходив службу в УПП в Одеській області ДПП на посаді командира роти №6 батальйону №1 полку.

23.01.2023 до УПП в Одеській області ДПП за вх.№1093 надійшов лист Одеської обласної прокуратури про те, що прокуратурою здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №0000019, відомості про яке внесено до ЄРДР від 13.01.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 365 КК України (перевищення влади або службових повноважень працівником правоохоронного органу) та з метою отримання доказів запитані документи, які складені відносно ОСОБА_5 , та відомості щодо працівників поліції, які несли службу у вказаний період (т. І а.с. 156-157).

На підставі вказаного листа т.в.о. заступника начальника управління начальника ВМ та АЗ УПП в Одеській області ДПП капітан поліції О.Нікончук звернувся із доповідною запискою від 08.02.2023 за №ВН2756/41/13/03-2023 до начальника УПП в Одеській області ДПП підполковника поліції Д.Хмарука, в якій просив призначити службове розслідування та утворити дисциплінарну комісію для його проведення (т. І а.с. 154).

08.02.2023 УПП в Одеській області ДПП, з метою встановлення причин та обставин факту внесення відомостей до ЄРДР №0000019 від 13.01.2023 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 365 КК України, що стало відомо з листа Одеської обласної прокуратури, видало наказ №114 про призначення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії.

Наказом УПП від 22.02.2023 №156 продовжено термін проведення службового розслідування на 15 днів (т. І а.с. 155).

У доповідній записці щодо призначення службового розслідування вказано, що підставою для призначення службового розслідування є абз. 2 п. 2 розділу ІІ Порядку №893 (а.с. 152).

Пунктом 1, абзацом 2 п. 2 розділу ІІ Порядку №893 встановлено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення, зокрема, за наявності даних про внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення.

За результатами проведеного службового розслідування на підставі наказу УПП в Одеській області від 08.02.2023 року №114 начальник УПП ОСОБА_6 08.03.2023 затвердив висновок службового розслідування за фактом встановлення причин та обставин внесення відомостей до ЄРДР від 13.01.2023 №0000019 за ознаками кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 365 КК України, про що стало відомо з листа прокурора відділу Одеської обласної прокуратури від 23.01.2023 №1093 (т. І а.с. 217-238).

У вказаному висновку службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено, що подія мала місце 02.01.2023 року за участю працівників батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП, а саме: командира роти №6 капітана поліції ОСОБА_1 , поліцейського взводу №1 роти №6 старшого сержанта ОСОБА_7 , інспектора взводу №1 роти №6 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_8 , інспектора взводу №2 роти №3 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_9 , командира взводу №2 роти №3 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_10 та інспектора взводу №1 роти №6 старшого лейтенанта поліції ОСОБА_11 .

Відповідно до розрахунку сил та засобів батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП 02.01.2023 у складі наряду "Океан-0251" на денне чергування для виконання службових обов`язків, пов`язаних із забезпеченням публічної безпеки, наглядом за дорожнім рухом, забезпеченням його безпеки та за правомірністю експлуатації транспортних засобів, заступали капітан поліції ОСОБА_1 та старший лейтенант поліції ОСОБА_8 , а в складі наряду "Океан-0206" заступали старший лейтенант поліції ОСОБА_11 та старший сержант поліції ОСОБА_7 (т. І а.с. 169-170).

На запит УПП в Одеській області Одеська прокуратура листом від 27.02.2023 року повідомила, що кримінальне провадження триває, жодній особі про підозру не повідомлено.

У висновку зазначено, що під час службового розслідування дисциплінарна комісія, дослідивши відеозаписи з портативного відеореєстратора №474590, який був закріплений на форменому одязі старшого сержанта поліції ОСОБА_7 , встановила, що 02.01.2023 о 16.22 наряд "Океан-0206" (у складі ОСОБА_11 та ОСОБА_7 ) зупинив транспортний засіб SKODA OCTAVIA, номерний знак НОМЕР_1 (далі ТЗ), під керуванням ОСОБА_12 , у якого були виявлені ознаки наркотичного сп`яніння. Останньому запропоновано пройти обстеження на стан наркотичного сп`яніння у найближчому закладі охорони здоров`я, на що він погодився. Після цього з указаного ТЗ вийшов громадянин ОСОБА_5 (батько ОСОБА_12 ), який почав ображати та висловлювався нецензурною лайкою на адресу поліцейських. Йому було повідомлено, що до нього може бути вжито заходи примусу, а після продовження протиправних дій його затримано старшим ОСОБА_7 із застосуванням спеціального засобу "кайданків".

Згідно з висновком службового розслідування на відео зафіксовано, що наряд "Оксан-0251" о 18.06 доставив ОСОБА_5 до відділення поліції №3 Одеського районного управління поліції №1 Головного управління Національної поліції в Одеській області (далі ВП №3) для складання адміністративних матеріалів стосовно затриманого.

Події у ВП №3 зафіксовані на відеореєстраторі №474590, а саме в приміщенні о 18:10 год, ОСОБА_5 , руки якого знаходились за спиною у кайданках сидів на стільці. Під час спілкування з працівниками поліції затриманий здійснив замах правою ногою в сторону, де знаходився ОСОБА_1 . З Після цього ОСОБА_1 взяв лівою рукою ОСОБА_5 за потилицю та пересунув на його правий бік. У цей час спиною до них стояв ОСОБА_8 , який здійснював натискання ногами на ноги затриманого. ОСОБА_5 на такі дії, перебуваючи в попередньому положенні, вдарив ногою по задній частині ніг ОСОБА_8 , внаслідок чого він частково втратив рівновагу та у відповідь, упершись на стіл руками, здійснив два удари лівою ногою в ноги затриманого. В подальшому ОСОБА_8 кинув ОСОБА_5 на підлогу та здійснив декілька ударів ногами.

При цьому ОСОБА_1 ніяк не відреагував на дії, що вчиняв ОСОБА_8 , а просто спостерігав. Після описаних подій наряд "Океан-0251" покинув ВП №3 ОРУП №1 ГУНП в Одеській області.

На відеозаписі також зафіксовано, що ОСОБА_7 о 18.28 год встав з-за столу, після чого чутно голосний звук, а ОСОБА_5 звернувся до поліцейського з питанням, що уразі якщо він в кайданках його можна вбивати, якщо людина на полу лежить в кайданках його можна ногою по голові. Зафіксовано також, що затриманий ОСОБА_5 почав висловлюватись на адресу поліцейських нецензурною лайкою та погрожував, у відповідь ОСОБА_7 знову піднявся з-за столу та попрямував до ОСОБА_5 , який перебував у положенні лежачи на підлозі в кайданках, та наніс загалом 6 ударів правою рукою. В подальшому відносно затриманого нарядом "Океан-0251" складено адміністративний протокол за ст.173 КУпАП (Дрібне хуліганство) та звільнено затриманого з кайданків.

У висновку зазначено, що ОСОБА_1 спочатку давав пояснення, що ОСОБА_5 під час доставлення його до ВП №3 поводився неадекватно, намагався вийти з ТЗ під час руху та нанести собі тілесні ушкодження, у зв`язку з чим сила відносно затриманого застосовувалась частково під час руху автомобілю.

Після перегляду відеозаписів ОСОБА_1 зазначив, що затриманий в приміщенні ВП№3 поводив себе неадекватно, намагався нанести удар ногою старшому лейтенанту поліції ОСОБА_8 , якій стояв попереду нього. Тому він прийняв рішення утримувати затриманого на місці, фіксувати його рухи для уникнення завдання затриманим шкоди своєму здоров`ю та здоров`ю працівників поліції. Коли ОСОБА_13 знаходився на підлозі, то ніхто ударів йому не наносив.

Пояснення ОСОБА_1 знаходяться в матеріалах службового розслідування (т. І а.с. 196-197).

Комісія дійшла висновку, що ОСОБА_1 допустив бездіяльність у частині здійснення контролю за дотримання його підлеглим службової дисципліни, а саме 02.01.2023 року, перебуваючи в кімнаті затримання спільно з ОСОБА_3 , не вжив жодних заходів для припинення нанесення ударів затриманому старшим лейтенантом поліції ОСОБА_8 .

Висновком запропоновано, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону №580-VIII, Присяги працівника поліції, визначеної ст. 64 Закону №580-VIII, ст. 38 та 42 Закону України "Про запобігання корупції", п. 1, 11, 13 ч. 3 ст. 1, п. 7, 8 ч. 1 ст. 3 Дисциплінарного статуту, абз. 2, 3 п. 1 розділу 1 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179 (далі Правила), пп. 2.2.1, 2.2.2 п. 2.2 розділу посадової інструкції командира роти батальйону УПП в Одеській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 13.12.2017 №6086, відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту до командира роти №6 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП капітана поліції ОСОБА_1 застосувати дисціплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

06.04.2023 ДПП прийнято наказ №198 "Про застосування до працівників УПП в Одеській області ДПП дисциплінарних стягнень", пунктом 5 якого, за вчинення дисциплінарного проступку, що виразилися в порушенні норм, визначених пунктом 6 висновку службового розслідування від 08.03.2023, та ч.2-6 ст.29, ч.1-2 ст.43, ч.1 ст.44 Закону №580-VIII, відповідно до п.7 ч.3 ст.13 Дисциплінарного статуту до командира роти №6 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції (а.с. 239-241).

В згаданому наказі зазначено, що під час службового розслідування встановлено, що командир роти №6 батальйону №. 1 полку УШІ в Одеській області ДПП капітан поліції ОСОБА_1 , інспектор взводу №1 роти №6 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_8 та поліцейський взводу №1 роти №6 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП старший сержант поліції ОСОБА_7 під час виконання службових обов`язків 02.01.2023 безпідставно застосували фізичну силу стосовно ОСОБА_4 , який був затриманий та лежав на підлозі в кайданках, шляхом нанесення йому ударів, що підтверджується відеозаписами з портативного відеореєстратора. Також старший сержант поліції ОСОБА_14 під час затримання не попередив ОСОБА_4 про застосування фізичної сили та спеціальних засобів стосовно нього і вживав ненормативну лексику під час несення служби.

Крім того, встановлено, що капітан поліції ОСОБА_2 як безпосередній керівник допустив бездіяльність щодо здійснення контролю за дотриманням його підлеглим службової дисципліни, що виразилось у невжитті заходів реагування щодо припинення нанесення ударів затриманому старшим лейтенантом поліції ОСОБА_15

01.05.2023 ДПП видано наказ по особовому складу за №516 о/с, яким, відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону №580-VIII ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції (т. І а.с. 140).

Вважаючи своє звільнення протиправним, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з їх необґрунтованості. Рішення суду мотивовано тим, що наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби було видано за наявності належних на те правових підстав та з дотримання встановленої процедури.

Надаючи правову оцінку законності і обґрунтованості рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає наступне.

Так, частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02.07.2015 року №580-VIII "Про національну поліцію" (який у цій постанові застосовується у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, далі Закон №580-VIII).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону №580-VIII Національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Статтею 2 Закону №580-VIII визначено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах:

1) забезпечення публічної безпеки і порядку;

2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави;

3) протидії злочинності;

4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Згідно з частиною першою статті 64 Закону №580-VIII особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:

"Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Частиною першою статті 18 Закону №580-VIII встановлено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Частинами першою та другою статті 19 Закону №580-VIII визначено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону №580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, серед іншого, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України

Днем звільнення зі служби в поліції вважається день видання наказу про звільнення або дата, зазначена в наказі про звільнення. День звільнення вважається останнім днем служби (частини друга та третя статті 77 Закону №580-VIII).

Згідно з частинами першою та другою статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII (далі Дисциплінарний статут), службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Частиною третьою цієї статті 1 Статуту визначено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського, у тому числі бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України.

Частина перша статті 11 Дисциплінарного статуту встановлює, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Згідно статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

У разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею (частина перша статті 29 Дисциплінарного статуту).

Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції (частина друга статті 29 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до статті 14 Дисциплінарного Статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Статтею 15 Дисциплінарного Статуту визначено, що проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.

За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.

Відповідно до частин першої та другої статті 18 Дисциплінарного Статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Статтею 19 Дисциплінарного Статуту визначено, що у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Обставинами, що пом`якшують відповідальність поліцейського, є: 1) усвідомлення та визнання своєї провини у вчиненні дисциплінарного проступку; 2) попередня бездоганна поведінка; 3) високі показники виконання повноважень, наявність заохочень та державних нагород; 4) вжиття заходів щодо запобігання, відвернення або усунення негативних наслідків, які настали або можуть настати внаслідок вчинення дисциплінарного проступку, добровільне відшкодування завданої шкоди; 5) вчинення проступку під впливом погрози, примусу або через службову чи іншу залежність; 6) вчинення проступку внаслідок неправомірних дій керівника.

Для цілей застосування конкретного виду дисциплінарного стягнення можуть враховуватися й інші, не зазначені у частині четвертій цієї статті, обставини, що пом`якшують відповідальність поліцейського.

Обставинами, що обтяжують відповідальність поліцейського, є: 1) вчинення дисциплінарного проступку у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння; 2) вчинення дисциплінарного проступку повторно до зняття в установленому порядку попереднього стягнення; 3) вчинення дисциплінарного проступку умисно на ґрунті особистої неприязні до іншого поліцейського, службовця, у тому числі керівника, чи помсти за дії чи рішення стосовно нього; 4) настання тяжких наслідків, у тому числі збитків, завданих вчиненням дисциплінарного проступку; 5) вчинення дисциплінарного проступку на ґрунті ідеологічної, релігійної, расової, етнічної, гендерної чи іншої нетерпимості.

У разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

Відповідно до частин першої та другої статті 21 Дисциплінарного Статуту дисциплінарне стягнення застосовується не пізніше одного місяця з дня виявлення дисциплінарного проступку і не пізніше шести місяців з дня його вчинення шляхом видання дисциплінарного наказу.

У разі проведення службового розслідування за фактом вчинення дисциплінарного проступку днем його виявлення вважається день затвердження висновку за результатами службового розслідування.

Дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу (частина третя статті 22 Дисциплінарного статуту).

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2018 року №893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі Порядок №893) пунктом 4 розділу V якого визначено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Згідно з пунктом 7 розділу V Порядку №893 розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

Відповідно до пункту 1 розділу VІІ Порядку №893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов висновку про доведеність вчинення позивачем дисциплінарного проступку, що виразився у порушенні вимог п.1, 2 ч.1 ст.18 Закону №580-VIII, Присяги працівника поліції, визначеної ст.64 Закону №580-VIII, ст.38 та 42 Закону України "Про запобігання корупції", п.1, 11, 13 ч.3 ст.1, п.7, 8 ч.1 ст.3 Дисциплінарного статуту, абз.2, 3 п.1 розділу 1 Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 року №1179, п.п.2.2.1, 2.2.2 п.2.2 розділу посадової інструкції командира роти батальйону УПП в Одеській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 13.12.2017 №6086, а тому суд першої інстанції дійшов висновку щодо правомірності накладення на позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення.

Проте колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Як вбачається зі спірного наказу ДПП від 06.04.2023 №198 "Про застосування до працівників УПП в Одеській області ДПП дисциплінарних стягнень", під час службового розслідування встановлено, що командир роти №6 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП капітан поліції ОСОБА_1 , інспектор взводу №1 роти №6 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП, старший лейтенант поліції ОСОБА_8 та поліцейський взводу №1 роти №6 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП старший сержант поліції ОСОБА_7 під час виконання службових обов`язків 02.01.2023 безпідставно застосували фізичну силу стосовно ОСОБА_4 , який був затриманий та лежав на підлозі в кайданках, шляхом нанесення йому ударів, що підтверджується відеозаписами з портативного відеореєстратора. Також старший сержант поліції ОСОБА_14 під час затримання не попередив ОСОБА_4 про застосування фізичної сили та спеціальних засобів стосовно нього і вживав ненормативну лексику під час несення служби.

Крім того встановлено, що інспектор взводу №1 роти №6 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП старший лейтенант поліції ОСОБА_11 та поліцейський взводу №2 роти №6 батальйону №1 полку УПП в Одеській області ДПП старший сержант поліції ОСОБА_16 також допустили службову бездіяльність, не завадивши капітану поліції ОСОБА_17 , старшому лейтенанту поліції ОСОБА_18 та старшому сержанту поліції ОСОБА_19 наносити удари затриманому.

З наведеного, також доводів відзиву ДПП на позовну заяву (т. І а.с. 119) висновується, що фактично ОСОБА_1 був звільнений зі служби за те, що 02.01.2023 під час виконання службових обов`язків безпідставно застосував фізичну силу стосовно затриманого ОСОБА_20 .

Погоджуючись з таким суд першої інстанції залишив по за увагою той факт, що Висновок службового розслідування від 08.03.2023, що став підставою для прийняття цього наказу, як в описовій частині, та і в цілому не містить відомості про встановлення дисциплінарною комісією фактів безпідставного застосування ОСОБА_1 під час виконання своїх службових обов`язків 02.01.2023 фізичної сили.

Крім того, уважно переглянувши відеозапис, наданий відповідачем до матеріалів справи, колегією суддів не було встановлено безпідставне застосування фізичної сили стосовно затриманого ОСОБА_4 саме позивачем. При цьому, з відеозапису видно, що фізична сила щодо затриманого ОСОБА_4 застосовувалась іншим працівником поліції.

За наведених обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав помилкову оцінку висновку дисціплінарної комісії щодо висвітлення додаткових обґрунтувань в частині оцінки дій позивача, та зазначив про дії позивача, які не були висвітлені у висновку за результатом проведеного службового розслідування.

З цього приводу колегія суддів зазначає, що суб`єкт владних повноважень не може обґрунтовувати правомірність рішення, що оскаржується, іншими обставинами, ніж ті, що стали підставою для його прийняття. За іншого підходу суб`єкт владних повноважень міг би самостійно та довільно змінювати (доповнювати) обґрунтування своїх дій (рішень) після їх вчинення (ухвалення), що не сумісне з принципами правової визначеності та належного урядування.

Відтак висвітлені у наказі ДПП від 06.04.2023 №198 факти щодо застосування позивачем фізичної сили стосовно затриманого суперечать проведеному службовому розслідуванню, отож є недоведеними обставини вчинення позивачем дисциплінарного проступку, про які зазначено у спірному наказі, щодо безпідставного застосування позивачем під час виконання службових обов`язків 02.01.2023 фізичної сили стосовно ОСОБА_4 , який був затриманий та лежав на підлозі в кайданках, шляхом нанесення йому ударів.

На слушність таких висновків апеляційного суду свідчить також те, що обвинувальний акт за результатом розслідування кримінального провадження №0000019 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 365 КК України (перевищення влади або службових повноважень працівником правоохоронного органу), що стали підставою для проведення дисциплінарної перевірки та притягнення позивача до відповідальності, направлено до суду стосовно обвинувачених: ОСОБА_7 , ОСОБА_11 та ОСОБА_8 , потерпілий ОСОБА_21 (справа №522/16876/23).

Доказів про звинувачення ОСОБА_1 у вчиненні вищезазначеного кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 365 КК України, відповідачем до суду не надано, а колегією суддів не здобуто.

Також колегія суддів звернула увагу на те, що в порушення пункт 5 розділу VI Порядку №893 та приписів статті 19 Дисциплінарного статуту, у Висновку службового розслідування від 08.03.2023, не викладено фактів діянь позивача, які кваліфіковані дисциплінарною комісією як порушення ним статей 38, 42 Закону України "Про запобігання корупції".

Наведені обставини у сукупності спростовують доводи відповідача про те, що спірний наказ про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності прийнятний на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення.

Водночас колегія суддів вважає доведеним наявними в матеріалах справи доказами висновок дисціплінарної комісії про те, що капітан поліції ОСОБА_2 , як безпосередній керівник, допустив бездіяльність щодо здійснення контролю за дотриманням його підлеглим службової дисципліни, що виразилось у невжитті заходів реагування щодо припинення нанесення ударів затриманому

ОСОБА_22 контексті наведеного колегія суддів, надаючи правову оцінку доводам сторін щодо обраного виду дисціплінарного стягнення, з урахуванням вищенаведених висновків апеляційного суду, вважає наступне.

Аналіз вимог Дисциплінарного Статуту свідчить, що підставою для застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення є порушення поліцейським службової дисципліни, невиконання або неналежне виконання обов`язків поліцейського, порушення обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських.

Види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, визначені у статті 13 Дисциплінарного Статуту, та до них, зокрема відносяться: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Колегія суддів погоджується з ствердженнями відповідача, що обрання виду стягнення за дисциплінарний проступок перебуває в площині дискреційних повноважень суб`єкта його накладення.

Водночас варто наголосити, що реалізація таких повноважень здійснюється суб`єктом накладення дисциплінарного стягнення з певними обмеженнями.

Так, приймаючи рішення про обрання конкретного виду дисциплінарного стягнення, суб`єкт його накладення повинен врахувати, зокрема, тяжкість проступку, обставини, за яких його скоєно, попередню поведінку особи, її ставлення до виконання посадових обов`язків тощо.

Водночас, адміністративний суд, надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Встановлення невідповідності діяльності суб`єкта владних повноважень вказаним критеріям для оцінювання рішення, (дій) є достатньою підставою для задоволення адміністративного позову.

В аспекті спірних правовідносин необхідно також зазначити, що для вирішення питання про правомірність застосування до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції, що є крайнім заходом дисциплінарного впливу, необхідним є з`ясування його співмірності характеру, обставинам та наслідкам вчиненого проступку.

При цьому колегія суддів відхиляє посилання відповідача на наявність у позивача дисциплінарних стягнень (зауваження - наказ УПП в Одеській області ДПП №214 від 13.08.2020 року, догана - наказ УПП в Одеській області ДПП № 92 від 26.02.2021 року, зауваження - наказ УПП в Одеській області ДПП № 322 від 24.06.2022 року), з огляду на висновки службового розслідування, яким не було встановлено обставин, які обтяжували б відповідальність капітана поліції ОСОБА_1 .

Водночас дисциплінарною комісією віднесено до обставин, які пом`якшують відповідальність капітана поліції ОСОБА_23 його попередню бездоганну поведінку.

Крім того, слід врахувати, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, надалі строку дії воєнного стану продовжувався, воєнний стан діяв у період прийняття спірного наказу.

Положеннями статті 29 Дисциплінарного статуту встановлено особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану, зокрема, відповідно до частини другої зазначеної статті Статуту дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції.

За змістом ухвали Верховного Суду від 17.04.2023 у справі №560/8721/22 від дисциплінарного стягнення, обраний з порушенням послідовності встановленої у статті 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, є незаконним, непропорційним та необґрунтованим.

Отже, у період дії воєнного стану підлягає застосуванню стаття 29 Дисциплінарного статуту у частині другій якої імперативно визначено чіткий порядок застосування дисциплінарні стягнення, а саме в порядку зростання від менш суворого до більш суворого.

Відтак до позивача безпідставно застосовано найбільш суворе дисциплінарне стягнення - звільнення із служби в поліції, що свідчить про протиправність та необхідність скасування спірного наказу ДПП від 06.04.2023 №198 в частині притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Відповідно до частини першої статті 235 КЗпП України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Тобто, у випадку незаконного звільнення працівника, його порушене право повинно бути відновлене шляхом поновлення його на посаді, з якої його незаконно звільнено.

За наведеного вище, колегія суддів вважає наявними підстави для поновлення на службі в поліції старшого капітана поліції ОСОБА_1 на посаді командира роти №6 батальйону №1 полку УПП в Одеській області з 01.05.2023.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 371 КАС України рішення суду в частині поновлення на посаді підлягає негайному виконанню.

Згідно з частиною другою статті 235 КЗпП України при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

Відповідно до статті 27 Закону України "Про оплату праці" порядок обчислення середньої заробітної плати працівника у випадках, передбачених законодавством, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Виплата грошового забезпечення поліцейському під час вимушеного прогулу регулюється постановою Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції", з наступними змінами та доповненнями.

Пунктом 2 цієї Постанови визначено, що виплата грошового забезпечення поліцейському за час вимушеного прогулу та курсантам вищих навчальних закладів Міністерства внутрішніх справ із специфічними умовами навчання здійснюється в порядку, що затверджується Міністерством внутрішніх справ.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 №260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29.04.2016 за №669/28799, затверджено Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських.

Пунктом 6 розділу ІІІ Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, передбачено, що поліцейським, звільненим зі служби в поліції, а потім поновленим на службі у зв`язку з визнанням звільнення незаконним, за час вимушеного прогулу з дня звільнення виплачуються всі види грошового забезпечення (в тому числі премія), які були їм визначені на день звільнення.

Підставою для нарахування та виплати грошового забезпечення є наказ керівника органу поліції про поновлення особи на службі або скасування наказу про його звільнення.

Пунктом 9 розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, встановлено, що при виплаті грошового забезпечення за неповний місяць розмір виплати за кожний календарний день визначається шляхом ділення суми грошового забезпечення за повний місяць на кількість календарних днів у місяці, за який здійснюється виплата.

Зі змісту вищевказаного Порядку, який є специфічним для вирішення даних спірних відносин, вбачається, що грошове забезпечення поліцейських обраховується та виплачується з розрахунку календарних днів відповідного місяця їх служби.

Отже, обрахування середньоденного грошового забезпечення позивача на момент звільнення повинно здійснюватися відповідно до кількості календарних днів за два останніх повних місяці служби. Тобто, діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів.

Аналогічний висновок сформовано викладено в постанові Верховного Суду від 19.07.2018 у справі №805/1110/17-а.

Згідно з довідкою ВОП УФЗБО від 16.05.2023 про доходи №894, середньоденне грошове забезпечення позивача обраховане у відповідності до вищевказаного Порядку та становить 935,34 грн. (т. І а.с. 149).

Періодом вимушеного прогулу позивача є період з 02.05.2023 (наступний день після звільнення зі служби) по дату постановлення рішення у справі 10.11.2023, який налічує 194 календарних дня.

Отже середнє грошове забезпечення за час вимушеного прогулу позивача за вказаний період становить 180520,62 грн. (935,34 грн. х 193) і така сума зазначена без вирахування податків та зборів, обов`язкових платежів, які підлягають утриманню під час виплати доходу відповідно до положень податкового законодавства.

Таким чином колегія суддів приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову щодо скасування наказів, поновлення на посаді з 02.05.2023 (наступний день після звільнення зі служби) та відповідно стягнення з відповідача на користь позивача середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Таким чином доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час перегляду справи судом апеляційної інстанції та є підставою для скасування рішення суду першої інстанції через неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, що призвело до порушення норм матеріального права та неправильного вирішення справи.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

За приписами частини першої та частини другої статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Відтак апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 292, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2023 року скасувати та ухвалити у справі нове рішення суду, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати пункт 5 наказу Департаменту патрульної поліції від 06.04.2023 №198 в частині притягнення командира роти №6 батальйону №1 полку УПП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Визнати протиправним та скасувати наказ Департаменту патрульної поліції по особовому складу від 01.05.2023 №516 о/с про звільнення зі служби в поліції командира роти №6 батальйону №1 полку УПП в Одеській області капітана поліції ОСОБА_1 .

Поновити ОСОБА_1 на посаді командира роти №6 батальйону №1 полку УПП в Одеській області з 02.05 2023.

Стягнути з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 02.05.2023 по 10.11.2023 в сумі 180520,62 грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає відповідно до ч. 6 ст.12, ст. 257 та ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя-доповідач В.О.Скрипченко

Суддя І.П.Косцова

Суддя Ю.В.Осіпов