Справа № 133/2701/23
Суддя: Пєтухова Н. О.
Дата ухвалення: 2023-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області
РІШЕННЯ

Іменем України

Справа № 133/2701/23

10.11.2023

Козятинський міськрайонний суд Вінницької області

у складі головуючої судді Пєтухової Н.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у Вінницькій області про визнання незаконними дій відповідача та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 121 КУпАП, скасувати винесену 28.08.2023 року інспектором Управління патрульної поліції у Вінницькій області сержантом поліції Щербицьким Б.В. постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії EAT № 7619149, про притягнення його до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст. 121 КУпАП, у виді штрафу в сумі 340 грн. А також просить стягнути на його користь понесені ним судові витрати в сумі 536,80 грн.

Обгрунтовуючи свої вимоги ОСОБА_1 вказав, що 28.08.2023 о 15.20 під час керування належним йому транспортним засобом марки VOLKSVAGEN CADDI, днз. НОМЕР_1 , на 244 км автодороги М21 він був зупинений інспектором Управління патрульної поліції у Вінницькій області сержантом поліції Щербицьким Б.В., яким відносно нього була винесена Постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії EAT №7619149, за порушення п.31.3.6 ПДР України (експлуатація транспортних засобів, які не пройшли обов`язковий технічний огляд) , за що ч.3 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність у виді штрафу в сумі 340 гривень..

З вказаною постановою він не погоджується, посилаючись, зокрема, на постанову Кабінету Міністрів України від 30.01.2012 №137, якою затверджений порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, та зазначає, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 належний йому автомобіль марки VOLKSVAGEN CADDI, днз. НОМЕР_1 , відноситься до транспортних засобів категорії В М1, що відповідно до постанови КМУ від 22.10.2010 №1166 «Про єдині вимоги до конструкції та технічного стану колісних транспортних засобів, що експлуатуються», зокрема класифікації колісних транспортних засобів, є автомобілем, дозволена максимальна маса якого не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми, крім того, відповідно до вказаного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль має повну масу 2198 кг, що підпадає під категорію транспортного засобу легковий, а у разі невикористання його з метою отримання прибутку, обов`язковому технічному контролю не підлягає. Вказаний автомобіль він не використовував і не використовує для комерційних цілей, з метою отримання прибутку, доказів протилежного відповідачем не надано, тому відповідно до правил дорожнього руху проходження технічного огляду для даного транспортного заходу не передбачене.

Вважає, що постанова у справі винесена незаконно, з порушенням положень КУпАП, при відсутності події та складу правопорушення, при відсутності доказів вчинення правопорушення. Вважає, що його незаконно притягнуто до відповідальності за правопорушення, яке він не вчиняв.

Ухвалою суду від 08.09.2023 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Вказаною ухвалою відповідачу запропоновано надати відзив на позовну заяву.

Як вбачається із наявної в матеріалах справи довідки про доставку електронного листа, відповідачам на їхні офіційні електронні адреси 21.09.2023 було направлено копію ухвали про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками.

Відповідно до довідки про доставку електронного листа, датованої 22.09.2023, представнику позивача адвокату Пилипчуку В.О., на зазначену позивачем в позовній заяві електронну адресу було направлено ухвалу про відкриття провадження.

09.10.2023, у встановлений законом строк від представника відповідача, Управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції, надійшов відзив на позов, в якому він просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі, мотивуючи тим, що оскаржувана постанова винесена уповноваженим працівником поліції на місці вчинення правопорушення у відповідності до ст.ст. 33,284 КУпАП. При цьому посилався на ЗУ «Про дорожній рух», зокрема на ст. 35,37 вказаного Закону, та вказує, що транспортний засіб позивача являється вантажним зі строком експлуатації більше двох років , а відтак підлягає обов`язком технічному контролю. До відзиву також надано DVD диск.

13.10.2023 на адресу суду від відповідача надійшов лист з наданими доказами підтвердження відправлення вказаного відзиву позивачу 05.10.2023.

Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку про розгляд справи за наявними у ній доказами.

Судом встановлено, що згідно з постановою серії EAT №7619149 від 28.08.2023 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. ч.3 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн..

У постанові серії EAT №7619149 від 28.08.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, зазначено, що ОСОБА_1 , 28.08.2023 15:14 год., на 244 км автодороги М21 керував транспортним засобом марки VOLKSVAGEN CADDI, днз. НОМЕР_1 , який не пройшов обов`язковий технічний контроль, чим порушив п.31.3.б ПДР.

Згідно з підпунктом "б" пункту 31.3 Правил дорожнього руху України, забороняється експлуатація транспортних засобів згідно із законодавством, якщо вони не пройшли обов`язковий технічний контроль (для транспортних засобів, що підлягають такому контролю).

Частиною 3 статті 121 КУпАП передбачено, що керування водієм транспортним засобом, що підлягає обов`язковому технічному контролю, але своєчасно його не пройшов - тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч.ч.2-4 ст.35 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.93 №3353- XII, обов`язковому технічному контролю не підлягають: легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації; легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років, технічні засоби для агропромислового комплексу, визначені Законом України "Про систему інженерно-технічного забезпечення агропромислового комплексу України".

Обов`язковий технічний контроль транспортного засобу передбачає перевірку технічного стану транспортного засобу, а саме: системи гальмового і рульового керування, зовнішніх світлових приладів, пневматичних шин та коліс, світло пропускання скла, газобалонного обладнання (за наявності), інших елементів у частині, що безпосередньо стосується безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього природного середовища.

Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів визначає Кабінет Міністрів України.

На виконання даної норми Кабінетом Міністрів України винесено Постанову від 30.01.2012 № 137, якою затверджений Порядок проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів.

Відповідно до п.1 даного Порядку № 137, вказаний Порядок визначає процедуру проведення обов`язкового технічного контролю та обсяги перевірки технічного стану транспортних засобів, зареєстрованих уповноваженими органами МВС (далі - транспортні засоби), за результатами якої встановлюється їх придатність до експлуатації або неможливість експлуатації, крім таких транспортних засобів:

1) легкові автомобілі усіх типів, марок і моделей, причепи (напівпричепи) до них (крім таксі та автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку), мотоцикли, мопеди, мотоколяски та інші прирівняні до них транспортні засоби - незалежно від строку експлуатації;

2) легкові автомобілі, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, вантажні автомобілі незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепи до них - із строком експлуатації до двох років.

Згідно положень п. 3 Порядку № 137, періодичність проходження обов`язкового технічного контролю становить:

-для легкових автомобілів, що використовуються для перевезення пасажирів або вантажів з метою отримання прибутку, із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;

-для вантажних автомобілів незалежно від форми власності вантажопідйомністю до 3,5 тонни, причепів до них із строком експлуатації більше двох років - кожні два роки;

-для вантажних автомобілів вантажопідйомністю більше 3,5 тонни, причепів до них та таксі незалежно від строку експлуатації - щороку; для автобусів та спеціалізованих транспортних засобів, що перевозять небезпечні вантажі, незалежно від строку експлуатації - двічі на рік.

За визначеннями, наведеними у Законі України «Про автомобільний транспорт» від 15.04.2001 № 2344-ІІІ (в редакції на момент виникнення спірних відносин):

автомобіль вантажний - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення вантажів;

автомобіль легковий - автомобіль, який за своєю конструкцією та обладнанням призначений для перевезення пасажирів з кількістю місць для сидіння не більше ніж дев`ять з місцем водія включно.

У п.3 Положенні про порядок видачі посвідчень водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів від 08.05.93 № 340 передбачено, що транспортні засоби, керування якими дозволяється за наявності посвідчення водія, залежно від їх типів і призначення поділяються на певні категорії, серед яких категорії:

В1 - квадро- і трицикли, мотоколяски та інші триколісні (чотириколісні) транспортні засоби, дозволена максимальна маса яких не перевищує 400 кілограмів;

В - автомобілі, дозволена максимальна маса яких не перевищує 3500 кілограмів (7700 фунтів), а кількість сидячих місць, крім сидіння водія, - восьми.

Звертаючись до суду з даним позовом, позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що його автомобіль «VOLKSVAGEN CADDI» є лековим автомобілем, окрім того, він не використовувався ним для перевезення вантажу з метою отримання прибутку, а тому за визначеними у частині 2 статті 35 Закону України "Про дорожній рух" правилами, обов`язковому технічному контролю не підлягає.

Надаючи оцінку зазначеним доводам позивача, суд враховує таке.

Відповідно до ч. 3 ст. 34 Закону України "Про дорожній рух", державній реєстрації та обліку підлягають призначені для експлуатації на вулично-дорожній мережі загального користування транспортні засоби усіх типів: автомобілі, автобуси, мотоцикли всіх типів, марок і моделей, самохідні машини, причепи та напівпричепи до них, мотоколяски, інші прирівняні до них транспортні засоби та мопеди, що використовуються на автомобільних дорогах державного значення.

Положеннями частин 3, 4 ст. 19 Закону України "Про автомобільний транспорт" передбачено, що:

- при державній реєстрації вантажних автомобілів у реєстраційних документах роблять відмітку щодо їх призначення згідно з документами виробника (вантажний автомобіль, причіп, напівпричіп з бортовою платформою відкритого або закритого типу, самоскид, цистерна, сідельний тягач, фургон, для аварійного ремонту, автокран, пожежний, автомобіль-мішалка, вишка розвідувальна чи бурова на автомобілі, для транспортування сміття та інших відходів, технічна допомога, автомобіль прибиральний, автомобіль-майстерня, радіологічна майстерня, автомобіль для пересувних телевізійних і звукових станцій тощо);

- при державній реєстрації легкових автомобілів у реєстраційних документах роблять відмітку щодо їх призначення згідно з документами виробника (легковий, таксі, спеціалізований санітарний автомобіль екстреної медичної допомоги, автомобіль інкасації, броньований, обладнаний спеціальними світловими і звуковими сигнальними пристроями тощо).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 , належний ОСОБА_1 автомобіль марки VOLKSVAGEN CADDI, днз. НОМЕР_1 , сірого кольору, 2008 року випуску, зареєстрований 04.09.2014 року, по типу є вантажним транспортним засобом, по типу кузову є фургоном малотонажний, категорії В, повна маса якого складає 2198 тонн.

Вказана інформація також підтверджується реєстраційною картою транспортного засобу.

Отже, відповідно до вимог ч. 3 ст. 19 Закону України "Про автомобільний транспорт", вказаний автомобіль належать саме до вантажних автомобілів, та підлягає обов`язковому періодичному технічному огляду згідно зі ст. 35 Закону України "Про дорожній рух".

Разом з тим, на момент винесення оскарженої постанови 28.08.2023 позивач порушив вказані норми, не провівши вчасно технічний контроль та був правомірно притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 121 КУпАП.

Крім того, позивач в позовній заяві посилався на те, що належний йому автомобіль відноситься до категорії «В», тобто легковий.

Однак, суд не бере до уваги такі твердження позивача, оскільки категорія транспортного засобу "В" не визначає тип автомобіля, а лише вказує на категорію водія, який має право керувати цим автомобілем. Тобто, по допустимій масі даним автомобілем може керувати водій з категорією "В", але сам автомобіль призначений для перевезення вантажів і за зареєстрованими властивостями є вантажним, тому підпадає під вимоги Закону.

Такий висновок викладено Верховним Судом в постановах № 126/1030/17 від 17 жовтня 2019 року, а також № 361/7761/15а від 11 січня 2019 року.

На підтвердження факту вчинення правопорушення відповідачем до відзиву додано відеозапис з нагрудної камери поліцейського, яким зафіксовано, що ОСОБА_1 працівником поліції було роз`яснено права особи, щодо якої розглядається справа, та які визначені ст.268 КУпАП. Будь-яких клопотань чи заперечень ОСОБА_1 під час його зупинки висловлено не було.

Частиною 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що оскаржувана постанова відповідає встановленим до неї вимогам законодавства, відповідач при її винесенні діяв лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Оскаржувана постанова така, що вчинена відповідно до вимог ч. 2 ст. 2КАС України.

За наведених обставин, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Згідно п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

З огляду на залишення позову без задоволення, судовий збір слід залишити за позивачем.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 19, 20, 77, 139, 241-246, 250, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, Управління патрульної поліції у Вінницькій області про визнання незаконними дій відповідача та скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду набирає законної сили після розгляду справи Сьомим апеляційним адміністративним судом.

Суддя Наталя ПЄТУХОВА

Дата документу 10.11.2023