Справа № 260/7922/23
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2023-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

10 листопада 2023 року м. Ужгород№ 260/7922/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Плеханова З.Б. розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

12 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_2 , в якому просить:

1) визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 30 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, за липень, серпень, вересень 2022 року;

2) зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 30 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, за липень, серпень, вересень 2022 року з урахуванням раніше виплачених сум.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що у зв`язку з безпосередньою участю у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави, перебуваючи в районі проведення таких заходів позивач набув право на отримання додаткової винагороди відповідно до Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 року в період з липня по вересень 2022 року, однак відповідач не нарахував спірну додаткову винагороду, чим порушив його права мирного володіння майном, а тому просить суд задовольнити позов.

14 вересня 2023 року ухвалою ЗОАС відкрито спрощене позовне провадження та запропоновано відповідачу надати відзив на позов та докази, які в нього є в термін протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання даної ухвали, а також зобов`язано відповідача надати суду в термін 7 днів з дня отримання даної ухвали: накази про зарахування до військової частини, наказ про звільнення позивача з військової частини; узагальнюючу довідку з розбивкою по місяцям нарахованих, виплачених грошових коштів за спірний період із зазначенням підстав невиплати (накази, тощо).

20 жовтня 2023 року до суду надійшли витребовувані документи.

Незважаючи на те, що в матеріалах справи наявні докази про повідомлення усіх учасників справи, відповідач правом на подачу відзиву на позов не скористався.

Відтак, в силу положень статті 126 КАС України слід вважати, що відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи.

У разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. (ч.6 ст. 162 КАС України).

З врахуванням положень ч. 1, 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України справа вирішується на підставі наявних у ній доказів у письмовому провадженні.

Вивчивши матеріали адмінсправи, суд дійшов до наступних висновків.

Обставини встановлені судом.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 прийнятий на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період та зарахований у списки особового складу та всі види забезпечення, що підтверджено наказом начальника Закарпатського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки від 04.04.2022 року № 72.

В період проходження військової служби позивач брав безпосередню участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України у період з 24.02.22 по 13.05.2022 рік, що стверджується Довідкою командира в/ч НОМЕР_2 від 17.07.23 року.

Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 06.02.2023 року №37-СТ позивача виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 06.02.2023 року.

27.12.2022 року представник позивача звернувся до відповідача із адвокатським запитом, в якому просив, зокрема, надати обґрунтовану відповідь щодо підстав і причин не нарахування та невиплати позивачу щомісячної доплати у вигляді підвищеної додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 р. та копії документів, які стали підставою для позбавлення такого виду грошового забезпечення.

Листом від 17.07.2023 р. № 4233-3 відповідачем було направлено представнику позивача пакет відповідних документів колишнього військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 , головного сержанта ОСОБА_1 .

Представник позивача вказує на те, що у зв`язку з безпосередньою участю у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, позивач все ж набув право на отримання додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 року, але відповідач протиправно не виплатив позивачу вказану додаткову грошову винагороду у період з липня по вересень 2022 року, у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду.

Як встановлено судом, наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 06.08.2022 року № 175 «Про результати службового розслідування за фактом відсутності на військовій службі старшини ОСОБА_1 та солдата ОСОБА_2 » за залишення військової частини без поважної причини, що по факту є самовільним залишенням частини з метою ухилитися від військової служби, позбавлено військовослужбовця військової частини НОМЕР_2 старшини ОСОБА_1 права на отримання додаткової винагороди за липень 2022 р. на підставі п. 9.4 рішення Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2022 р. щодо врегулювання виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 р. та премії за липень 2022 р. згідно п. 5 розділу ХVІ.Преміювання «Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», який затверджений Наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 р.

Також, наказом командира військової частини НОМЕР_2 від 16.09.2022 року № 215 «Про результати службового розслідування за фактом відсутності на військовій службі старшини ОСОБА_1 » за порушення статей 11, 16 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, статті 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, старшину ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності оголошено догану. За залишення 20.08.2022 року військової частини без поважної причини, що по факту є самовільним залишенням частини з метою ухилитися від військової служби, відповідно до пункту 9.4 телеграми Міністра оборони України № 912/з/29 від 23.06.2022 р. щодо врегулювання виплати додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 р., військовослужбовцю військової частини НОМЕР_2 , старшині ОСОБА_1 не виплачувати додаткову винагороду та не виплачувати премію, передбачену Наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018 р.

Згідно вказаних наказів, на підставі матеріалів службового розслідування, встановлено, що військовослужбовець військової частини НОМЕР_2 старшина ОСОБА_1 в період з 18.07.2022 року по 20.07.2022 року та з 20.08.2022 року по 09.09.2022 року в умовах воєнного стану залишив розташування військової частини НОМЕР_2 без поважної причини та був відсутнім в розташуванні військової частини, що по факту є самовільним залишенням частини з метою ухилитися від військової служби.

На вимогу суду відповідачем направлено Довідку 5314 від 12.10.2023 року з інформацією про те, що:

- позивач проходив службу у в/ч НОМЕР_2 з 31.03.22 по 06.07.2023 року;

- додаткова винагорода та премія за період липень-вересень 2022 року не нарахована через адмінправопорушення у вигляді самовільного залишення частини в період з 18.07.22-20.07.22, що підтверджується наказом № 175 від 06.08.2022 та в період з 20.08.22-09.09.2022, що підтверджується наказом командира військової частини НОМЕР_2 за № 215 від 16.09.2022

-військовослужбовець був виведений в розпорядження командира військової частини НОМЕР_2 наказом № 06-РС від 14.07.2022, і тому через 2 місяці після цієї дати перебування в розпорядженні , військовослужбовець втрачає право отримувати грошове забезпечення у розмірі посадового окладу за попередньою посадою , премію та надбавки за особливості проходження служби.

Мотиви та норми права застосовані судом.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 24 Конституції України гарантується рівність конституційних прав і свобод та рівність всіх громадян перед законом.

Відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 року №2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.

Статтею 2 Закону № 2232-XII встановлено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Положеннями статті 3 Закону № 2232-XII передбачено, що правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України "Про оборону України", "Про Збройні Сили України", "Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію", інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пунктів 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 року "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Згідно з Інструкцією "Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України", затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 25 червня 2018 року № 558 грошове забезпечення означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова № 168 (в редакції чинній на момент спірних правовідносин).

Відповідно до пункту 1 Постанови № 168 (в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби (та деяким іншим передбаченим у постанові категоріям осіб), виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України № 260 від 07.06.2018, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за № 745/32197 (далі - Порядок № 260).

Згідно з пунктом 2 вказаного Порядку, грошове забезпечення військовослужбовця включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Пунктом 3 Порядку № 260 встановлено, що підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Відповідно до пункту 17 Порядку № 260, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди на виконання постанови № 168 Міністром оборони України надано доручення від 23.06.2022 № 912/з/29, згідно з пунктом 9.4 якого до наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, які самовільно залишили військові частини, місця служби або дезертирували за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства) включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника).

Суд зазначає, що прийняття Міністром оборони України розпорядження від 23.06.2022 № 912/з/29 узгоджується з повноваженнями, визначеними пунктом 17 Порядку № 260, а тому відповідні рішення підлягають врахуванню при вирішення питання про виплату додаткової допомоги, передбаченої Постановою № 168.

31.03.2023 року до вищевказаного порядку внесені зміни , згідно яких підставою для отримання військовослужбовцем додаткової винагороди у розмірі 30 000 грн. є виконання бойових (спеціальних) завдань згідно з бойовими ропорядженнями.

Аналізуючи наведені норми, суд вказує на те, що у разі самовільного залишення військової частини чи місця служби або дезертирства військовослужбовцем такий не включається до наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 30000,00 гривень.

Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про те, що відповідно до п. 9.4 доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/з/29, позивача правомірно не включено до наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 30000,00 гривень за липень, серпень, вересень 2022 року, оскільки такий самовільно залишив місце несення служби, що підтверджено службовими розслідуваннями та наказами командира військової частини НОМЕР_2 від 06.08.2022 року № 175 та від 16.09.2022 року № 215.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 2 КАС України: у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Частиною 1 статті 9 КАС України визначено, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Позивачем не надано суду достатніх та належних доказів щодо обґрунтованості своїх позовних вимог.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги докази, наявні в матеріалах справи, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяЗ.Б.Плеханова