Справа № 607/17958/23
Суддя: Братасюк В. М.
Дата ухвалення: 2023-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.11.2023 Справа №607/17958/23

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Братасюка В.М.

за участю секретаря Тинкалюк Є.І.

представника позивача Чудопалова Ю.Ю.

представника відповідача Лобач М.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Тернополі адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду позовною заявою до управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП про скасування постанови ЕАТ №7702470 від 09.09.2023 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що на момент коли до нього підійшли працівники поліції по протилежному краю дороги були суцільно запарковані автомобілі, розмітка щодо поділу дороги на смуги руху відсутня, таким чином рух автомобілів в зустрічному для нього напрямку відбувався фактично по середині дороги, а рух по смузі де знаходився його автомобіль мав би здійснюватись впритул до правого для позивача краю дороги. Побачивши, що в зустрічному з ним напрямку руху рухаються три автомобілі, він вимушений був зупинитись на своїй смузі руху, оскільки продовжувати рух по своїй смузі руху він не міг, так як перед ним далі були нерухомі перешкоди, а саме запарковані автомобілі, щоб продовжити рух він вимушений був би виїхати на зустрічну смугу руху, однак виконував вимоги ПДР надаючи перевагу в русі зустрічним транспортним засобам, які рухались по своїй смузі руху. Плануючи продовжувати рух, він маневрував готуючись до виїзду на зустрічну смугу руху, однак побачив в дзеркало заднього виду працівників поліції, які підходили до нього і припинив будь-які маневри та зупинив автомобіль. Зупинка транспортного засобу в забороненому місці була зумовлена дорожньою обстановкою, зокрема наявністю запаркованих з порушенням правил дорожнього руху автомобілів на смузі руху по якій він проїжджав. Тобто його дії були вимушеними та виправданими, за наявної дорожньої обстановки він фактично не міг продовжити свій рух інакше створив би аварійну ситуацію на дорозі та створив би перешкоди для руху транспортних засобів, які рухались по своїй смузі в зустрічному по відношенню до його напрямку.

Вважає вказану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, а справа закриттю, оскільки при винесенні постанови патрульний поліцейський не дав належної оцінки доказам і не вжив усіх заходів для всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин вчинення адміністративного правопорушення та не взяв до уваги його пояснення щодо відсутності його вини у вчиненні правопорушення.

Представник позивача Чудопалов Ю.Ю. позов підтримав, просив визнати протиправною та скасувати постанову серії EAT №7702470 від 09.09.2023 року по справі про адміністративне правопорушення якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.122 ч.1 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень, а провадження по адміністративній справі закрити.

Представник відповідача УПП у Тернопільській області ДПП в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечила з підстав викладених у відзиві на позовну заяву, згідно якого вважає оскаржувану постанову законною та обґрунтованою, винесену уповноваженою посадовою особою, за наявності в діях позивача складу адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а тому в задоволенні позову просила відмовити.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Із змісту ст. 5 КАС України вбачається, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданим заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше, як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справи в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Так, з постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7702470 від 09.09.2023 року встановлено, що ОСОБА_1 09.09.2023 року 21:02:10 м. Тернопіль бульвар Тараса Шевченка 27, водій керуючи транспортним засобом не виконав вимогу дорожнього знаку 3.34 Зупинку заборонено, чим порушив п.8.4.в ПДР та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, і за що на нього накладено стягнення у виді штрафу у розмірі 340 гривень.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Частиною 1 ст. 122 КУпАП України передбачена відповідальність, зокрема, за порушення вимог дорожніх знаків.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 цього Закону визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху України (далі - ПДР України), затверджені постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001 (із змінами та доповненнями).

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п.8.4.в ПДР дорожні знаки поділяються на групи, зокрема заборонні знаки запроваджують або скасовують певні обмеження в русі

Згідно з п. 11.1. Правил дорожнього руху, які затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 р, № 1306, надалі - ПДР, кількість смуг на проїзній частині для руху нерейкових транспортних засобів визначається дорожньою розміткою або дорожніми знаками 5.16, 5.17.1,5.17.2, а за їх відсутності - самими водіями з урахуванням ширини проїзної частини відповідного напрямку руху, габаритів транспортних засобів і безпечних інтервалів між ними.

Відповідно до п.11.3. ПДР, на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Згідно з п.1.10 ПДР, дати дорогу - вимога до учасника дорожнього руху не продовжувати або не відновлювати рух, не здійснювати будь-яких маневрів (за винятком вимоги звільнити займану смугу руху), якщо це може примусити інших учасників дорожнього руху, які мають перевагу, змінити напрямок руху або швидкість.

Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 1.10 Правил, терміни, що наведені у цих Правилах, мають таке значення:

зупинка - припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо);

вимушена зупинка - припинення руху транспортного засобу через його технічну несправність чи небезпеку, яка спричинена вантажем, який перевозиться, станом учасника дорожнього руху, появою перешкоди для руху.

При цьому згідно з приписами п. 15.14 Правил у разі вимушеної зупинки в місці, де зупинку заборонено, водій повинен вжити заходів щоб прибрати транспортний засіб, а за неможливості це зробити - діяти згідно з вимогами пунктів 9.9 - 9.11 цих Правил, якими передбачено, що водій повинен ввімкнути аварійну сигналізацію, а при вимушеній зупинці в місцях з обмеженою оглядовістю дороги хоча б в одному напрямку менш 100 м - ще й встановити знак аварійної зупинки або миготливий червоний ліхтар на відстані 20 м від транспортного засобу в населеному пункті та 40 м за межами населеного пункту.

Відповідно до приписів ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, статтею 255 цього Кодексу (ч. 2 ст. 251 КУпАП)

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства" від 29.06.2007 постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 здійснив вимушену зупинку, оскільки за наявної дорожньої обстановки він фактично не міг продовжити свій рух, інакше створив би аварійну ситуацію на дорозі та створив би перешкоди для руху транспортних засобів, які рухались по своїй смузі в зустрічному по відношенню до його автомобіля напрямку, сам факт зупинки транспортного засобу не свідчить про те, що водій умисно чи з необережності порушив вимоги дорожнього знаку, його дії були вимушеними та виправданими дорожньою обстановкою, зокрема наявністю запаркованих з порушенням правил дорожнього руху автомобілів на смузі руху по якій він здійснював рух, що не було взято до уваги працівниками поліції в даному конкретному випадку.

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з частиною 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Для української правової системи такий термін, як "стандарт доказування" є новим, а тому ще малодослідженим. Він є характерним для тих країн де найбільш виражена змагальна модель процесу. В американському та англійському праві під терміном "стандарт доказування" розуміють критерій, відповідно до якого суддя виносить рішення по справі. Стандарт доказування не ставить мету встановити істину, а лише є показником того, чи змогли сторони успішно виконати покладений на них тягар доказування.

Оскільки у вітчизняному процесуальному законі відсутнє визначення розумного сумніву чи доведеності вини поза розумним сумнівом, то для належного розуміння сутності поняття "поза розумним сумнівом" в Україні насамперед керуватися практикою Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), в якій Суд ілюструє європейський стандарт розуміння аналізованого принципу.

Правова позиція ЄСПЛ щодо цього, відображена, зокрема, у п. 43 Рішення від 14 лютого 2008 р. у справі "Кобець проти України". Суд зазначив, що відповідно до його прецедентної практики при оцінці доказів він керується критерієм «поза розумним сумнівом". Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і взаємоузгоджених.

Крім цього, згідно зі статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ст. 62 Конституції України вина особи, яка притягується до відповідальності, має бути доведена належними доказами, а не ґрунтуватись на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Разом з тим, згідно з ч.ч.1, 2 ч. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Хоча обов`язок доказування покладається на відповідача, останнім не приєднано до відзиву на позов будь яких належних, допустимих і достатніх доказів на підтвердження вини позивача у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.1 ст. 122 КупАП, а також спричинення його діями потенційної небезпеки та перешкод іншим учасникам руху.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Із врахуванням встановлених обставин та наведених вище положень чинного законодавства України, суд приходить до висновку, що винесена постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ №7702470 від 09.09.2023 року, якою на позивача накладено штраф у розмірі 340 грн. за вчинення ним адміністративного правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП підлягає скасуванню, провадження у справі слід закрити.

Керуючись ст. 121, 251, 283, 284 КУпАП, ст. 73-77, 90, 241-246, 255, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7702470 від 09.09.2023 року, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладене адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн., а провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 536,80 гривень сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції у 10-денний строк з дня проголошення рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області ДПП вул. Котляревського, 24 м.Тернопіль.

Головуючий суддяВ. М. Братасюк