Справа № 380/23670/23
Суддя: Коморний Олександр Ігорович
Дата ухвалення: 2023-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

09 листопада 2023 рокусправа № 380/23670/23
м.Львів

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Коморний О.І., перевірив позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАБТРЕЙД" про визнання протиправною бездіяльності ДПС України та зобов`язання вчинити дії.

Встановив:

До Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАБТРЕЙД" з вимогами, враховуючи уточнення позовної вимоги:

- визнати бездіяльність відповідача протиправною та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну ТОВ «Пабтрейд» № 3 від 06.10.2022.

Ухвалою від 16 жовтня 2023 року залишено позовну заяву без руху у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.

Через канцелярію суду 08.11.2023 позивач подав пояснення.

В обґрунтування заяви зазначає, що не пропущено строк звернення для захисту по суду права підприємства від незаконної бездіяльності Державної податкової служби України. Вказує, що оскаржується не рішення відповідача, а його поведінку у формі бездіяльності, який у порушення встановлених законодавством термінів не зареєстрував податкову накладну, чим вчинив перешкоду законній господарській діяльності підприємства. Вказує, що у позовній заяві на сторінках 9-10 описано чому не вважає «рішення» відповідача документами, оскільки не відповідає елементарним правилам діловодства як науки. Зазначає, що підписали рішення голова комісій, підписів всіх членів комісії нема. Вказує, що документ не просто матеріальний носій інформації, а такий, що породжує юридичні наслідки для особи. Оскільки, на думку позивача, «рішення» відповідача не відповідають вимогам документа, то і не можуть породжувати жодних юридичних наслідків, і доказами у справі не є. Через те, вважає, що порушення відповідачем права позивача переходить в розряд триваючого порушення, оскільки позивачеві так і не був відомий мотив відповідача з нереєстрації податкової накладної, викладений у грамотній юридичній формі. Зазначає, що відповідач, на думку позивача, не виконував чинне законодавство, тому 9 серпня 2023 року позивач звернувся з письмовими запитами у центральний апарат Державної податкової служби України у м. Києві та його регіональний підрозділ у м. Львові, щоб пояснили причину нереєстрації податкової накладної до цього часу. ГУ ДПС України у Львівській області взагалі відповіді не надало, а центральний апарат ДПС України у м. Києві 24.08.2023 оформив відповідь, що їм необхідна банківська виписка, яку позивач не подав, з чим останній не погоджується. 28 серпня 2023 року позивач знову надіслав відповідачу банківську виписку та 08 вересня 2023 року відповідач надав остаточну відповідь, що реєструвати податкову накладну не буде. Вважає, що строк позовної давності починається у даній справі з 08 вересня 2023 року. А вже 02 жовтня 2023 року позовні матеріали направлені в адміністративний суд. Отже вважає, що строк звернення до суду не пропущений.

Згідно з ч. 1 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Предметом цього спору є визнання бездіяльності відповідача щодо реєстрації податкової накладної ТОВ «Пабтрейд» № 3 від 06.10.2022 та зобов`язання таку зареєструвати.

В той же час встановлено, що рішенням № 8443628/41690568 від 16.03.2023 комісії Головного управління ДПС у Львівській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі накладних або відмову у такій реєстрації, відмовлено у реєстрації податкової накладної, складеної позивачем, за № 3 від 06.10.2022.

Позивач скористався процедурою адміністративного оскарження відповідного рішення та звертався зі скаргою від 21.03.2023 до ДПС України.

Рішенням №30364/41690568/2 від 28.03.2023 ДПС України залишено скаргу без задоволення.

До матеріалів справи не надано доказів скасування вказаних рішень, які залишаються чинними та свідчать про вчиненні дії відповідача щодо реєстрації спірної податкової накладної ТОВ «Пабтрейд» № 3 від 06.10.2022.

Відтак в межах даного спору відсутня бездіяльність відповідача щодо спірної податкової накладної ТОВ «Пабтрейд» № 3 від 06.10.2022, оскільки прийнято рішення про відмову та рішення про відмову у задоволенні скарги, отже бездіяльність відсутня.

Спеціальним нормативно-правовим актом, який встановлює окремі правила та положення для регулювання відносин оподаткування та захисту прав учасників податкових відносин, в тому числі захисту порушеного права у судовому порядку, є Податковий кодекс України.

Статтею 56 ПК України визначено порядок оскарження рішень контролюючих органів. Так, відповідно до пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку. Пунктом 56.18 статті 56 ПК України визначено, що з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу, платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу у будь-який момент після отримання такого рішення. Рішення контролюючого органу, оскаржене в судовому порядку, не підлягає адміністративному оскарженню. Процедура адміністративного оскарження вважається досудовим порядком вирішення спору.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня у разі проведення перевірки контрольованої операції відповідно до статті 39 цього Кодексу), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної пунктом 133.4 статті 133 цього Кодексу, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку. У разі подання платником податку уточнюючого розрахунку до податкової декларації контролюючий орган має право визначити суму податкових зобов`язань за такою податковою декларацією протягом 1095 днів з дня подання уточнюючого розрахунку.

Пунктом 102.2 статті 102 ПК України визначені випадки, коли грошове зобов`язання може бути нараховане або провадження у справі про стягнення такого податку може бути розпочате без дотримання строку давності, визначеного в абзаці першому пункту 102.1 цієї статті.

Таким чином, пунктом 56.18 статті 56 ПК України встановлено спеціальний строк у податкових правовідносинах, протягом якого за загальним правилом платник податків має право оскаржити в суді податкове повідомлення-рішення або інше рішення контролюючого органу.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної, зокрема, у постановах від 12.02.2021 у справі № 380/5397/20, від 23.04.2021 у справі № 380/10006/20, зміст правовідносин щодо реєстрації податкової накладної, у яких ризики порушення норм податкового законодавства несе не лише особа, яка зобов`язана забезпечити реєстрацію податкової накладної в ЄРПН, не дозволяє поширити на них порядок і строки оскарження рішень суб`єкта владних повноважень, визначені пунктом 56.18 статті 56 ПК України, а саме оскарження у будь-який момент після отримання такого рішення в межах 1095 днів, що дає підстави вважати, що встановлена у пункті 56.18. статті 56 ПК України можливість оскаржити "інше рішення контролюючого органу" у будь-який момент після отримання такого рішення не стосується рішень Комісії контролюючих органів щодо реєстрації податкових накладних/розрахунків коригувань до податкових накладних або відмови у їх реєстрації.

Такий підхід до розуміння норм права щодо строку звернення до суду з позовом про скасування рішення суб`єкта владних повноважень, не пов`язаного із визначенням грошових зобов`язань, викладено у постанові Верховного Суду, ухваленою у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів, інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду від 11.10.2019 у справі № 640/20468/18.

Верховним Судом у постанові від 2 липня 2020 року у справі № 1.380.2019.006119 сформульовано правовий висновок, відповідно до якого строк звернення до суду з позовом про визнання протиправним і скасування рішення про відмову в реєстрації податкової накладної в ЄРПН з похідною вимогою про зобов`язання її зареєструвати, у разі, коли платником податків не використовувалася процедура адміністративного оскарження таких рішень як досудового порядку вирішення спору, визначається частиною першою статті 122 КАС України і становить шість місяців.

З урахування правових висновків Верховного Суду, викладених у постанові від 11.10.2019 у справі № 640/20468/18, строк звернення до суду з позовом про зобов`язання зареєструвати податкову накладну, за умови попереднього використання позивачем досудового порядку вирішення спору (застосування процедури адміністративного оскарження), становить три місяці.

Відтак до спірних правовідносин застосовується строк звернення до суду який становить три місяці.

Таким чином, очевидним є недотримання у даному випадку встановленого законом строку звернення до суду.

Процесуальним строком є проміжок часу, встановлений законом або судом, у який суд та особи, які беруть участь у справі, та інші учасники процесу вчиняють певні процесуальні дії, передбачені КАС України, в результаті вчинення яких настають певні правові наслідки. Встановлення процесуальних строків законом та судом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними процесуальних дій, передбачених КАС України.

У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для його поновлення є лише наявність поважних причин, якими визнаються такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належними доказами.

Отже, законодавець обмежує строк, протягом якого особа може звернутися до суду. Це обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в ухвалах від 02.03.2020 у справі № 420/4352/19, від 13.04.2020 у справі № 520/11334/18, від 17.09.2020 у справі № 186/1881/19, від 06.11.2020 у справі № 826/14116/18.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на вищевикладене, позивач мав звернутися до суду з відповідним адміністративним позовом протягом трьох місяців з дня винесення рішення №30364/41690568/2 від 28.03.2023 ДПС України, яким залишено скаргу без задоволення, тобто до 28.06.2023, тоді як до суду позовна заява подана шляхом поштового відправлення 03.10.2023, тобто із пропуском встановленого строку звернення до суду.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Суд зауважує, що обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом "Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt", згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

Право на звернення до адміністративного суду не є абсолютним та підлягає законним обмеженням.

Після однржання пояснення позивача щодо строку звернення до суду та враховуючи відсутність клопотання про поновлення такого строку з доказами поважності причин пропуску строку, слід дійти висновку, що строк звернення з цим позовом позивачем пропущений без поважних причин.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах "Осман проти Сполученого королівства" від 28.10.1998 року та "Креуз проти Польщі" від 19.06.2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

У зв`язку з наведеним, повернення позовної заяви не є порушенням права позивача на справедливий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду.

При цьому враховано позицію Великої Палати Верховного Суду у Постанові від 20.01.2021 № 9901/258/20 (11-331заі20), що повернення позовної заяви через те, що позивач не виконав вимог ухвали суду про залишення позовної заяви без руху та не усунув недоліків такої заяви, обмежує гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції право на доступ позивача до суду, але не порушує цього права і не нівелює його суті. Зазначене повернення позовної заяви забезпечує юридичну визначеність у правовідносинах суду з позивачем, який не виконав вимог чинної ухвали.

Керуючись ст. ст. 122, 123, 169, 243, 248, 256 КАС України, -

постановив:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "ПАБТРЕЙД" про визнання протиправною бездіяльності ДПС України та зобов`язання вчинити дії - повернути позивачеві разом з усіма доданими до неї матеріалами.

Роз`яснити позивачу, що відповідно до частини 8 статті 169 КАС України повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею. Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня підписання ухвали суддею.

СуддяКоморний Олександр Ігорович