Справа № 380/17768/23
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2023-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

з питань залишення позову без розгляду

09 листопада 2023 рокусправа № 380/17768/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження клопотання позивача про поновлення строку звернення до суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати індексації грошового забезпечення за період з 10.12.2015 по 28.02.2018;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення за період з 10.12.2015 по 28.02.2018, із застосуванням січня 2008 року як місяця, з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця).

Ухвалою судді від 07.08.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху.

Ухвалою від 06.09.2023 суддя прийняла позовну заяву та відкрила спрощене позовне провадження в адміністративній справі, без повідомлення сторін.

Позивач подав клопотання про поновлення строку звернення до суду, у якому вказує, що відповідно до наказу В/Ч НОМЕР_1 № 92 від 02.04.2023 позивач справи та посаду здав і виключений із списків особового складу та усіх видів забезпечення. 05.04.2023 звертався із заявою про надання інформації щодо нарахування і виплати індексації грошового забезпечення за період з 10 грудня 2015 року по день виключення з особового складу В/Ч НОМЕР_1 . На вказану заяву отримав відповідь 10.05.2023 № 3512, з якої стало відомо про те, що в період з грудня 2015 року по лютий 2018 року не нараховувалась і не виплачувалась індексація грошового забезпечення. Тому 13.05.2023 звертався до відповідача із заявою з проханням нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення. У відповідь нічого не отримав, тому 27.05.2023 повторно звернувся до відповідача з цього приводу. Оскільки на дві заяви у відповідача не було жодної рекції адвокат Кобзяк А.П. з цього приводу надіслала відповідний адвокатський запит від 21.06.2023. Відповідь на запит від 05.07.2023 № 4948 адвокаткою отриманий 12.07.2023, в якому ні слова не вказано про обставини з приводу чого позивачу не були надані відповідні відповіді щодо розгляду його заяв від 13.05.2023 та 27.05.2023. 21.06.2023 втретє надіслав заяву відповідачу, в якій просив нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення. Відповідь на цю заяву отримав 12.07.2023, де листом від 05.07.2023 № 4951 у виплаті відмовили. З позицією відповідача категорично не погоджується. Вважає, що індексація грошового забезпечення, як складова грошового забезпечення військовослужбовців, є однією з основних державних гарантій щодо оплати їх праці, а отже підлягає обов`язковому нарахуванню і виплаті та гарантована на законодавчому рівні і не залежить від погодження (волі, бажання) будь-якого. Вважає, що наведені вище обставини є об`єктивними та такими, що не залежали від його волі, а відтак становили перешкоду для вчасного звернення до суду за захистом своїх прав.

Також вказує, про поважність причини пропуску строку звернення до суду, які зумовлені запровадженням воєнного стану в Україні.

Представник відповідача подав відзив на позовну заяву від 10.10.2023 (вх. № 76651), у якому зазначає, що позивач достеменно знав про ймовірне порушення своїх прав ще у травні 2023 року. Через 3 (три) дні з дати звільнення та проведення з ним остаточного розрахунку, ОСОБА_1 звернувся до військової частини НОМЕР_1 з заявою, з тексту якої стає зрозуміло, що вже на той момент він знав про невиплату йому індексації за період з 10.12.2015 по 28.02.2018, оскільки вимагав довідки про суму індексації грошового забезпечення саме за період з 01 грудня 2015 року по 28 лютого 2018. Таким чином, позовна заява від 18.07.2023 була подана з порушенням процесуальних строків звернення до суду з позовом у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та пояснення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Частиною 1 статті 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого згаданим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до частини 2 згаданої статті для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи згаданим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 3 статті 122 КАС України).

Отже, КАС України передбачає можливість встановлення згаданим Кодексом та іншими законами спеціальних строків звернення до адміністративного суду, які мають перевагу в застосуванні порівняно із загальним шестимісячним строком, визначеним у частині другій статті 122 згаданого Кодексу.

Строки звернення до суду у трудових спорах встановлюються статею 233 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

Відповідно до частини 2 вказаної статті із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Водночас, статтею 233 КЗпП України передбачена можливість у разі пропуску з поважних причин строків, установлених статтею 233КЗпП України, поновлення вказаних строків, якщо з дня отримання копії наказу (розпорядження) про звільнення або письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні (стаття 116), минуло не більше одного року.

Таким чином, строк звернення до суду у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, встановлено тримісячний строк, який обчислюється з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні.

Прикінцевими положенням КЗпП України передбачено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 "Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 " встановлено, що з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 відміняється.

Згідно з наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 02.04.2023 № 92 позивача виключено зі списків особового складу частини з 02.04.2023.

Зокрема, зміст вказаного наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 02.04.2023 № 92 свідчить, що на час звільнення з військової служби позивача було ознайомлено з остаточним розрахунком при звільненні, зокрема з видом та періодом нарахувань.

У подальшому, 05.04.2023, позивач звернувся до відповідача з заявою щодо надання інформації про виплату індексації грошового забезпечення.

Позивач звернувся до суду 25.07.2023 (згідно з сервісом відстежень поштових відправлень сайту Укрпошта, трекінг-номер 711).

Встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними, передбачених КАС України, певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою соціальних спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Рішенням Конституційного Суду України від 13.12.2011 № 17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

Той факт, що із заявою щодо з`ясування розмірів та порядку обрахунку індексації грошового забезпечення, позивач звернувся 05.04.2023 та отримав відповідь лише 10.05.2023 не змінює часу, з якого позивач повинен був або міг дізнатись про порушення своїх прав.

Зазначена дата свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду, а є лише фактично штучно створеною новою часовою передумовою звернення з позовом до суду.

Щодо посилання позивача як на підставу поважності пропуску строку звернення до суду - введення воєнного стану, то суд зазначає, що лише факт введення воєнного стану на території України не може слугувати безумовною та достатньою підставою для визнання поважними причин пропуску процесуального строку за відсутності відповідних обґрунтувань та доказів того, як саме введення воєнного стану, вплинуло на позивача.

Отже, такі причини не можна вважати поважними причинами пропуску строку звернення до адміністративного суду.

Жодних інших обставин, які б вказували на поважність причин пропуску строку звернення до адміністративного суду, позивачем не наведено, а судом не встановлено.

Аналіз практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) свідчить про те, що у процесі прийняття рішень стосовно поновлення строків звернення до суду або оскарження судового рішення, ЄСПЛ виходить із наступного: 1) поновлення пропущеного строку звернення до суду або оскарження судового рішення є порушенням принципу правової визначеності, відтак у кожному випадку таке поновлення має бути достатньо виправданим та обґрунтованим; 2) поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних причин, внаслідок непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин; 3) оцінка поважності причин пропуску строку має здійснюватися індивідуально у кожній справі; 4) будь-які поважні причини пропуску строку не можуть розцінюватися як абсолютна підстава для поновлення строку; 5) необхідно враховувати тривалість пропуску строку, а також можливі наслідки його відновлення для інших осіб.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач пропустив строк звернення до суду з цим позовом, не навівши при цьому поважних та об`єктивних причин пропуску вказаного строку.

Так, суд наголошує, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

Такий висновок суду узгоджується з висновком Верховного Суду у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у справі № 240/12017/19 щодо застосування строків звернення до адміністративного суду, викладеним у постанові від 31.03.2021.

За приписами ч. 3 ст. 123 КАС України, якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Аналізуючи наведені вище правові норми та оцінюючи встановлені фактичні обставини справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що позовна заява подана поза межами строку звернення до адміністративного суду, і позивач не довів обставин, які об`єктивно унеможливлювали своєчасне звернення до суду у визначений законом строк.

Згідно з пунктом 8 частини 1 ст. 240 КАС України суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду, з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене, та те, що позивач пропустив строк звернення до адміністративного суду, жодних причин, які об`єктивно ускладнювали або унеможливлювали реалізацію прав позивача у встановлений строк, позивач не навів і суд таких не знайшов, суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

Керуючись ст. ст. 9, 44, 122, 123,183, 240, 248 КАС України, суд -

у х в а л и в :

У задоволенні клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до суду відмовити.

Позов ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або справу розглянуто в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали виготовлений 09.11.2023.

Суддя Кедик М.В.