Справа № 340/1754/22
Суддя: Г.М. МОМОНТ
Дата ухвалення: 2023-11-10 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 листопада 2023 року м. Кропивницький Справа №340/1754/22

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Момонт Г.М., розглянув у порядку спрощеного провадження (письмового провадження) в м. Кропивницькому адміністративну справу

за позовом: ОСОБА_1

до відповідача-1: Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області,

відповідача-2: Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області,

про визнання неправомірними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про:

- визнання неправомірними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківський області щодо відмови у призначенні пенсії з врахуванням пільгового стажу за періоди роботи та проходження військової служби у місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківський області зарахувати ОСОБА_1 період роботи та військової служби з 18.12.1981 р. по 20.03.1987 р., та з 01.06.1987 р. по 30.06.1988 р. у місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі на пільгових умовах один рік за один рік і шість місяців та призначити пенсію з дати звернення, тобто з 02.12.2021 року.

В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначила, що 02.12.2021 р. позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про призначення пенсії. До заяви про призначення пенсії позивач надав відповідні документи, у тому числі на підтвердження проходження ним військової служби в районах Крайньої Півночі в період з 18.12.1981 р. по 20.03.1987 р., а також роботи у військовій частині НОМЕР_1 з 01.06.1987 р. по 30.06.1988 р. з метою пільгового обчислення пенсії за час роботи в районах Крайньої Півночі, які співвідносяться 1 рік роботи/служби в районах Крайньої Півночі за 1 рік 6 місяців. Заява позивача була розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 07.12.2021 р. №91 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки для призначення пенсії пенсійний вік повинен становити 60 років, а необхідний страховий стаж визначений статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» становить 28 років. Натомість страховий стаж ОСОБА_1 становить 24 роки 11 місяців 3 дні. Представник позивача вважає, що відповідачем безпідставно не зараховано з метою пільгового обчислення стажу для пенсії на пільгових умовах час проходження військової служби з 18.12.1981 р. по 20.03.1987 р. та роботи в районах Крайньої Півночі з 01.06.1987 р. по 30.05.1987 р. При цьому представник позивача, з посиланням на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 03.07.2018 р. у справі №302/662/17-а, від 18.12.2018 р. у справі №263/13671/16-а, від 10.01.2019 р. у справі №352/1612/15а, від 10.09.2019 р. у справі №348/2208/16-а, від 07.11.2019 р. у справі №341/1327/17, зазначає, що для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка, або письмовий трудовий договір, або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 15.03.2022 р. відкрито провадження у справі та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с.51).

30.03.2022 р. проведено перше судове засідання та розпочато розгляд справи по суті (а.с.55).

Представником відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області подано відзив на позовну заяву відповідно до якого позовні вимоги не визнає (а.с.56-58). Представник відповідача зазначає, що вимоги позивача не ґрунтуються на вимогах законодавства, яке регулює дані правовідносини, всі нормативні документи, які діяли до 1 січня 1991 року, як того вимагає п.5 Перехідних положень Закону України №1058 вимагають в обов`язковому порядку наявності трудового договору саме укладеного на відповідну4 кількість років, для надання пільги по обчисленню стажу 1 рік до 1 року 6 місяців. Позивач до позовної заяви надає копію трудового договору від 01.07.1988 р. і за цим договором зараховано Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області період з 01.07.1988 р. по 31.08.1990 р. обчислено стаж 1 рік до 1 року 6 місяців. Представник відповідача наголошує на тому, що жодним нормативним документом не передбачено зарахування військової служби 1 рік до 1 року 6 місяців за роботу в районах Крайньої Півночі.

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.07.2023 р. витребувано докази (а.с.60).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.09.2023 р. виправлено описки (а.с.67).

Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 14.09.2023 р. залучено Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області до участі у справі №340/1754/22 як співвідповідача (а.с.68).

Представником відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області подано відзив на позовну заяву відповідно до якого вважає позов таким, що не підлягає задоволенню (а.с.71-74). Представник відповідача вказує, що позивач 02.12.2021 р. звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про призначення пенсії за віком. За принципом екстериторіальності виконавцем визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та за розглядом заяви позивача 07.12.2021 р. прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку. Представник відповідача зазначив, що основним документом, що підтверджує стаж до 01.01.2004 р. є трудова книжка. Відповідно до пункту 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. №637, у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки. Виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати та інші документи, які містять відомості про періоди роботи. У трудовій книжці позивача відсутні відомості щодо укладених договорів про роботу в районах Крайньої Півночі. Відповідно до пункту 5 Прикінцевих положень Закону №1058-IV період роботи до 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 01.01.1991. Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювались пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі». Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено періоди роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно -правовими актами. Відповідно до пункту 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» період роботи до 01.01.1991 в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік шість місяців роботи при обчисленні стажу, що дає право на отримання пенсії за віком і по інвалідності, надавалися, зокрема, особам, які прибули в райони Крайньої Півночі та місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, та з власної ініціативи заключили строковий трудовий договір про роботу в цих районах на строк п`ять років. Пунктом 3 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 26.09.1967 скорочено термін трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10.02.1960 з п`яти до трьох років. Про надання пільг передбачених статтями 1-4 Указу від 10.02.1960, незалежно від наявності письмового строкового трудового договору, а пільг передбачених статтею 5 Указу від 10.02.1960, - за умови укладання трудового договору, йдеться і в Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженої постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати та Президії ВЦРПС від 16.12.1967 № 530/П-28 (далі Інструкція). Відповідно до пунктів 7-8 Інструкції трудові договори на певний строк (три або два роки) укладаються у письмовій формі міністерствами, відомствами, центральними установами, а також підприємствами, установами та організаціями, які розташовані в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з працівниками, які прибули на роботу в ці місцевості з інших районів держави. Трудові договори укладаються в письмовій формі в двох екземплярах, при цьому один екземпляр видається робітнику. В договорах вказується: дата і місто укладання договору, назва сторін, строк укладання договору, посада і робота, яку виконує запрошений робітник. Робота в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, з 01.03.1960 до 01.01.1991 зараховується до стажу в полуторному розмірі за умови, що працівник мав право на пільги, встановлені статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб. Працюючих в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі». Відповідно до зазначеного Указу пільги по зарахуванню роботи в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, в пільговому обчисленні надавалися працівникам, переведеним, направленим, чи запрошеним на роботу в райони Крайньої Півночі чи місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі з інших місцевостей країни. Представник відповідача наголошує на тому, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області прийнято рішення про відмову позивачу у призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Також вказано, що вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача призначити позивачу пенсію за віком є безпідставними та необґрунтованими.

Дослідивши подані позивачем та відповідачами документи і матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, адміністративний суд,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 02.12.2021 р. звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», яку зареєстровано за номером 6107 (а.с.9). До заяви додано довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру (а.с.7), дипломи серії НОМЕР_2 (а.с.39), серії НОМЕР_3 (а.с.41), довідку від 25.12.2012 р. №687/3013 (а.с.23), довідку від 24.12.2012 р. №74.41/4340 (а.с.43), трудовий договір від 01.07.1988 р. №536308 (а.с.44), довідку №1124/07 від 10.09.1979 р. (а.с.27), архівну довідку від 13.11.2009 р. №15777 (а.с.28), архівну довідку від 03.11.2009 р. №15777 (а.с.29), архівну довідку від 29.12.2010 р. №45/682/1 (а.с.19), архівну довідку від 29.12.2010 р. №45/682/2 (а.с.20), довідку від 25.12.2012 р. №23-1/3016 (а.с.22), архівну довідку від 19.12.2012 р. №51.21/668 (а.с.21), довідку №4 від 10.01.2013 р. (а.с.26), довідку №6 від 10.01.2013 р. (а.с.25), довідку №7 від 10.01.2013 р. (а.с.24), трудову книжку серії НОМЕР_4 (а.с.10-18).

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №91 від 07.12.2021 р. ОСОБА_1 на підставі статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відмовлено в призначенні пенсії за віком в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу (а.с.34, 66). У рішенні зазначено, що страховий стаж заявника становить 24 роки 11 місяців 3 дні. При цьому вказано, що до стразового стажу зараховано всі періоди роботи.

Листом від 15.12.2021 р. №1100-0304-8/53455 Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повідомило ОСОБА_1 , що його заява про призначення пенсії від 02.12.2021 р. №6107 розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області. Рішенням від 07.12.2021 р. №91 відмовлено у призначенні пенсії за віком за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.33).

У відповідь на адвокатський запит, Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області листом від 17.01.2022 р. №1100-0304-8/3838 повідомило, що періоди з 18.12.1981 р. по 20.03.1987 р. (військова служба) та з 01.06.1987 р. по 30.06.1988 р. зараховані до страхового стажу ОСОБА_1 у встановленому законодавством порядку, тобто в календарному обчисленні. Відповідно до трудового договору період роботи в районах Крайньої Півночі з 01.07.1988 р. по 31.08.1990 р. зарахований в пільговому обчисленні, тобто один рік за півтора. Додатково зазначено, що розбіжність в обчисленні страхового стажу ОСОБА_1 між розрахунками страхового стажу від 04.11.2021 р. (25 років 22 дні) та від 07.12.2021 р. (24 роки 11 місяців 3 дні) виникла у зв`язку із неправильним зарахуванням кінцевої дати періоду навчання у середньому державному ПТУ №95 м. Баку, а саме: у розрахунку страхового стажу від 04.11.2021 р. період навчання зараховано з 01.09.1976 р. по 17.08.1979 р. При призначенні пенсії (розрахунок страхового стажу від 07.12.2021 р.) період навчання обраховано правильно, а саме: відповідно до пункту 27 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. №637, тобто з 01.09.1976 р. по 01.07.1979 р. (а.с.35).

Частиною 1 статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-IV (далі за текстом Закон и№1058).

У розумінні абз.22 ст.1 Закону №1058 пенсія щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Частиною 1 статті 9 Закону №1058 передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 26 Закону №1058 встановлені умови призначення пенсії за віком. За загальним правилом особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності відповідного стажу, визначеного у статті 26 Закону №1058, який у період з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року становить не менше 28 років.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 4 ст.24 Закону №1058 страховий стаж період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з п.5 Розділу ХV Прикінцеві положення Закону №1058 період роботи до 1 січня 1991 року в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі колишнього Союзу РСР, а також на острові Шпіцберген зараховується до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло до 1 січня 1991 року.

Пільгове обчислення страхового стажу застосовується для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та на яких поширювалися пільги, передбачені для працюючих в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, відповідно до Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», постанови Ради Міністрів Союзу РСР від 10 лютого 1960 року №148 «Про порядок застосування Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», Указу Президії Верховної Ради Союзу РСР від 26 вересня 1967 року «Про розширення пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі».

Пільгове обчислення страхового стажу провадиться на підставі трудової книжки, або письмового трудового договору, або довідки, в яких зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, та користування пільгами, передбаченими вищезазначеними нормативно-правовими актами.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 р. №1788-ХІІ визначено, що Основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. №637 (далі за текстом Порядок №637) встановлено, Основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

З огляду на абз.1 п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

Відповідно до пункту «д» статті 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР «Про впорядкування для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» від 10.02.1960 р. працівникам, що переводяться, направляються, запрошуються на роботу в райони Крайньої Півночі і в місцевості, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни, за умови укладення ними трудових договорів про роботу в районах строком на п`ять років, а на островах Північного Льодовитого океану два роки, надати додаткові пільги зараховувати один рік роботи в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, за один рік і шість місяців роботи при обчисленні стажу надає право на отримання пенсії через старість і по інвалідності.

Згідно зі ст.3 Указу Президії Верховної Ради СРСР «Про розширення пільг на осіб, що працюють у районах Крайньої Півночі і у місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» від 26.09.1967 р. №1908-VІІ скорочено тривалість трудового договору, що дає право на отримання пільг, передбачених статтею 5 Указу Президії Верховної Ради СРСР лютого 1960 року «Про упорядкування пільг для осіб, що працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», з п`яти до трьох років.

Абзацом 2 пункту 2 Інструкції про порядок надання пільг особам, які працюють в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, затвердженим постановою Державного комітету Ради Міністрів СРСР з питань праці і заробітної плати Всесоюзної Центральної Ради професійних спілок від 16.12.1967 р. №530/П-28, встановлено, що пільги, передбачені статтею 5 Указу від 10.02.1960 р. та статтею 3 Указу від 26.09.1967 р. надаються додатково працівникам, які прибули на роботу в райони Крайньої Півночі і в місця, прирівняні до районів Крайньої Півночі, з інших місцевостей країни (включаючи осіб, які прибули з власної ініціативи), при умові укладення ними трудових договорів, про роботу в цих районах, місцевостях на строк три роки, а на островах Північного Льодовитого океану два роки.

Відповідно до статті 5 Угоди про гарантії прав громадян держав учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 р. (далі за текстом Угода) ця Угода поширюється на всі види пенсійного забезпечення громадян, які встановлені або будуть встановлені законодавством держав-учасниць Угоди.

Згідно з ч.ч.1, 2 ст.6 Угоди призначення пенсій громадянам держав-учасниць Угоди проводиться за місцем проживання. Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав-учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Суд враховує, що на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії, у відносинах з Російською Федерацією діяла Угода про співробітництво в галузі міграції та соціального захисту трудящих-мігрантів від 15.04.1994 р., ратифікована Законом України від 11.07.1995 р. №290/95-ВР (далі за текстом Угода про співпрацю).

Відповідно до статті 4 Угоди про співпрацю, кожна зі Сторін визнає (без легалізації) дипломи, свідоцтва про утвір, що відповідають документи про присвоєння звання, розряду, кваліфікації й інші необхідні для здійснення трудової діяльності документи й завірений у встановленому на території Сторони виїзду порядку їх переклад на державну мову Сторони працевлаштування або російська мова. Виробничий стаж, включаючи стаж на пільгових підставах і за фахом, взаємно визнається Сторонами. При остаточному виїзді трудящого-мігранта зі Сторони працевлаштування роботодавцем (наймачем) видається йому довідка або інший документ, що містить відомості про тривалість роботи й заробітній платі щомісячно.

Отже, для обчислення пільгового стажу при роботі в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до неї, повинні бути надані або трудова книжка, або письмовий трудовий договір, або довідка, в якій зазначено період роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі. Тобто достатньо одного із перерахованих документів, а не їх сукупність.

Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постановах від 03.07.2018 р. у справі №302/662/17-а, від 18.12.2018 р. №263/13671/16-а, від 26.01.2022 р. у справі №348/1468/16-а.

Частиною 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 р. №2232-ХІІ визначено, що час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Аналогічна норма викладена в абзаці 1 пункту 2 статті 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. №2011-ХІІ.

Згідно з абз.9 п.1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. №393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» і «з» статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються: дійсна військова служба у Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР та інші види служби і періоди роботи, які відповідно до законодавства колишнього СРСР зараховувалися до вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям, а також особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ. Вислуга років (у тому числі на пільгових умовах) у цьому випадку обчислюється у порядку, встановленому законодавством колишнього СРСР, якщо цією постановою не передбачено більш пільгових умов зарахування до вислуги років часу служби для призначення пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ.

Частиною 1 статті 52 Закону СРСР «Про державні пенсії» від 14.07.1956 р. визначено, що пенсійне забезпечення генералів, адміралів, офіцерів, військовослужбовців рядового, сержантського і старшинського складу надстрокової служби і прирівняних до них осіб, а також пенсійне забезпечення їх сімей, здійснюється в порядку і розмірах, встановлених Радою Міністрів СРСР.

Питання обчислення стажу роботи в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до цих районів, було врегульовано Положенням про порядок призначення і виплати державних пенсій, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 03.08.1972 р. №590, Указами Президії Верховної Ради СРСР від 01.08.1945 р. «Про пільги для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі», від 10.02.1960 р. «Про впорядкування пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі та місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», від 26.09.1967 р. «Про розширення пільг для осіб, які працювали в районах Крайньої Півночі і місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі» та Інструкцією про порядок надання пільг, затвердженою постановою Держкомпраці і Президії ВЦРПС від 16.12.1967 р. №530/П-28.

Пунктом 6 Постанови №590 передбачалося, що пенсійне забезпечення генералів, адміралів, офіцерів, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби, осіб рядового і начальницького складу органів Міністерства внутрішніх справ СРСР, а також пенсійне забезпечення сімей цих осіб здійснюється в порядку і розмірах, що встановлюються Радою Міністрів СРСР.

Постановою Ради Міністрів СРСР від 10.11.1982 р. №986 з метою усунення множинності нормативних актів про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби і їх сімей, спрощення порядку обчислення їм пенсій і відповідно до статті 52 Закону СРСР «Про державні пенсії» затверджено «Положення про пенсійне забезпечення осіб офіцерського складу, прапорщиків, мічманів, військовослужбовців надстрокової служби та їх сімей», відповідно до якого особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам і військовослужбовцям надстрокової служби, звільненим з діючої військової служби, можуть призначатися пенсії за вислугу років чи по інвалідності, а в разі одночасного виникнення права на декілька видів пенсій, пенсія по старості призначається відповідно до вимог Закону СРСР «Про державні пенсії». Пунктом 55 цього ж Положення встановлено, що окремі періоди служби при обчисленні вислуги років для призначення пенсій зараховуються на пільгових умовах.

Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на яких розповсюджується дія Указів Президії Верховної Ради Союзу РСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року «Про впорядкування пільг для осіб, які працюють в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі», визначений постановою Ради Міністрів СРСР №1029 від 10.11.1967 року.

Таким чином, як законодавство колишнього СРСР до 01 січня 1991 року, так і законодавство України, чинне на час виникнення спірних відносин, передбачали і передбачають пільгове (кратне) обчислення періоду проходження особами військової служби в районах Крайньої Півночі колишнього СРСР.

Проте, відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 25.03.1968 року №181 «Про зарахування солдатам, матросам, сержантам, старшинам і військовим будівельникам, звільненим в запас, часу дійсної строкової військової служби в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, в стаж роботи, що надає право на отримання пільг, встановлених за роботу в цих районах і місцевостях» встановлено, що солдатам, матросам, сержантам, старшинам і військовим будівельникам, звільненим, починаючи з 1968 року, з військової служби в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі, час їхньої дійсної строкової військової служби (служби у військово-будівельних загонах) в цих районах і місцевостях зараховується в стаж роботи, що надає право на отримання пільг, передбачених Указами Президії Верховної Ради СССР від 10.02.1960 р. та від 26.09.1967 року, якщо вони не пізніше трьох місяців після звільнення з військової служби були прийняті на роботу в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі.

Отже, законодавець в цьому випадку встановив дві умови для пільгового обчислення періоду строкової військової служби:

- проходження строкової військової служби в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі;

- прийняття після служби на роботу в районах Крайньої Півночі і в місцевостях, прирівняних до районів Крайньої Півночі протягом трьох місяців.

Такий висновок сформовано Верховним Судом у постанові від 19.04.2022 р. №300/756/19.

Окрім того, суд бере до уваги, що відповідно до змісту постанови Ради Міністрів СРСР від 25.06.1949 р. №2696-1086 «Про зміни строків служби для військовослужбовців Радянської Армії, Військово-Морського Флоту, внутрішніх військ», до військової служби у віддаленій місцевості СРСР, у якій служба зараховується у вислугу років на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяці відноситься служба в Мурманській області.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 у період з 10.12.1981 р. по 20.03.1987 р. проходив дійсну військову службу в якості мічмана (а.с.30, зі зворотного боку).

Відповідно до архівної довідки Північного флоту Міністерства оборони Російської Федерації від 29.12.2010 р. №45/682/1 наказом командира військової частини НОМЕР_5 №534 від 18.12.1981 р. зараховано до списків частини і поставлено на всі види забезпечення мічмана ОСОБА_1 , старшину команди трюмних ВУС-303 БЧ-5 військової частини НОМЕР_6 строком на 5 років з 18.12.1981 р. по 18.12.1986 р. З 20.03.1987 р. вважати таким, що здав справи і обов`язки старшини команди трюмних військової частини НОМЕР_6 і таким, що вибув у запас за закінченням строку підписки у розпорядження Північноморського РВК Мурманської області ОСОБА_1 . На підставі постанови Ради Міністрів СРСР №2696-1086 від 25.05.1949 р. пільгову вислугу років «один за півтора» за службу у віддаленій місцевості м. Полярний Мурманської області, припинено з 20.03.1987 року (а.с.19).

Таким чином, зазначеною архівною довідкою підтверджено пільгове зарахування ОСОБА_1 періоду його військової служби у віддалених регіонах з 18.12.1981 р. по 20.03.1987 р. відповідно до постанови Ради Міністрів СРСР від 25.06.1949 р. №2696-1086 з розрахунку один місяць служби за півтора.

Водночас, згідно із архівною довідкою Північного флоту Міністерства оборони Російської Федерації від 29.12.2010 р. №45/682/2 відповідно до записів журналів військової частини НОМЕР_6 за 1984 1986 роки, що надходили на архівне збереження встановлено, що дана військова частина знаходилася в період: з 01 січня 1984 р. по 08 січня 1984 р. Катериненська гавань; з 09 січня 1984 р. по 16 січня 1984 р. із Катериненської гавані; з 17 січня 1984 р. по 21 лютого1984 р. Атлантичний океан; з 22 лютого 1984 р. по 28 лютого 1984 р. Зовнішній рейд п. Конакрі; з 29 лютого 1984 р. по 19 квітня 1984 р. Атлантичний океан; з 20 квітня 1984 р. по 27 квітня 1984 р. рейд порту Конакрі; з 28 квітня 1984 р. по 14 травня 1984 р. Атлантичний океан; з 15 травня 1984 р. по 22 червня 1984 р. Середземне море; з 23 червня 1984 р. по 04 липня 1984 р. Атлантичний океан; з 05 липня 1984 р. по 09 липня 1984 р. Норвезьке море; з 10 липня 1984 р. по 12 липня 1984 р. Баренцове море; з 13.липня 1984 р. по 19 березня 1986 р. Катериненська гавань; з 20 березня 1986 р. по 17 травня 1986 р. із Катериненської гавані; з 18 травня 1986 р. по 21 червня 1986 р. п. Тартус; з 22 червня 1986 р. по 21 вересня 1986 р. із п. Тартус; з 07 вересня 1986 р. по 31 грудня 1986 р. Катериненська гавань (а.с.20).

Окрім того, відповідно до записів 2, 3 у трудовій книжці серії НОМЕР_4 ОСОБА_1 у період з 01.06.1987 р. по 30.06.1988 р. працював слюсарем ремонтником у Військовій частині НОМЕР_1 (а.с.10-11).

Згідно з довідкою Відкритого акціонерного товариства « 10 ордена Трудового Червоного Прапора судноремонтного заводу» від 25.12.2012 р. №23-1/3016 ОСОБА_1 дійсно працював у Відкритому акціонерному товаристві « 10 ордена Трудового Червоного Прапора судноремонтного заводу» Міністерства оборони Російської Федерації, що є правонаступником федерального державного унітарного підприємства « 10 судноремонтний завод» Міністерства оборони Російської Федерації, що є правонаступником військової частини НОМЕР_1 , з 01.06.1987 р. наказ №1273 від 10.06.1987 р. по 30.06.1988 р., наказ №1427 від 24.06.1988 р. ВАТ «10 СРЗ» розміщене в районі Крайньої Півночі (Мурманська область) та користується пільгами на підставі Указу Президії Верховної Ради від 26.09.1967 року, Закону РФ №4520-1 від 19.02.1993 р. (а.с.22).

З огляду на Перелік районів Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі, на які поширюється дія Указів Президії Верховної Ради СРСР від 10 лютого 1960 року і від 26 вересня 1967 року про пільги для осіб, що працюють в цих районах і місцевостях, затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 10.11.1967 р. №1029 до районів Крайньої Півночі відноситься Мурманська область, за винятком міста Кандалакши з територією, що знаходиться в адміністративному підпорядкуванні Кандалакшської міської ради народних депутатів.

Тобто, судом встановлено, що під час проходження ОСОБА_1 військової служби у військовій частині НОМЕР_6 були періоди упродовж яких така військова служба розташовувалася територіально в районах Крайньої Півночі і місцевостей, прирівняних до районів Крайньої Півночі. При цьому після звільнення з військової служби ОСОБА_1 упродовж трьох місяців працевлаштувався на роботу в районах Крайньої Півночі. Тобто позивач відповідає критеріям, наведеним Верховним Судом у постанові від 19.04.2022 р. №300/756/19, як умови для пільгового обчислення періоду строкової військової служби, яку особа проходила в районах Крайньої Півночі.

Разом з тим, суд вважає, що період з 18.12.1981 р. по 20.03.1987 р. підлягає зарахуванню до страхового стажу ОСОБА_1 у пільговому обчисленні за службу у віддаленій місцевості, виходячи з розрахунку один місяць служби за півтора.

Стосовно періоду роботи ОСОБА_1 з 01.06.1987 р. по 30.06.1988 р. слюсарем ремонтником у Військовій частині НОМЕР_1 , зважаючи на те, що місцем такої роботи знаходилося в районі Крайньої Півночі (Мурманська область), то такий період підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача на пільгових умовах.

Посилання відповідачів на відсутність у позивача трудового договору суд вважає безпідставним, оскільки пільгове обчислення страхового стажу може провадитися на підставі одного з документів: трудової книжки, письмового трудового договору чи довідки. Позивачем на дано до органу Пенсійного фонду України трудову книжку та довідку, які є належними доказами на підтвердження права позивача на пільгове обчислення його страхового стажу.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №91 від 07.12.2021 р. винесено необґрунтовано та без урахування всіх обставин, що мали значення для прийняття рішення.

Під час розгляду справи судом встановлено, що порушення прав позивача відбулося саме внаслідок прийняття Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області рішення, яким відмовлено у призначенні пенсії, а тому, з огляду на ч.2 ст.9 КАС України, з метою ефективного захисту прав ОСОБА_1 , підлягає визнанню протиправним та скасуванню рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №91 від 07.12.2021 р. про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Разом з тим, суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку та призначення пенсій громадянам, оскільки рішення про призначення пенсії приймається органом Пенсійного фонду і право на призначення пенсії є його виключними повноваженнями, втручання у які не відповідатиме завданням адміністративного судочинства.

Оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Черкаській області безпідставно не враховано позивачу страховий стаж у пільговому обчисленні щодо періодів з 18.12.1981 р. по 20.03.1987 р. та з 01.06.1987 р. по 30.06.1988 р., внаслідок чого зроблено передчасний висновок щодо відсутності у ОСОБА_1 необхідного для призначення пенсії за віком страхового стажу (28 років) та прийнято рішення №91 від 07.12.2021 р. про відмову в призначенні пенсії, яке судом визнано протиправним і скасовано, суд вважає, що належним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 02.12.2021 р. №6107 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

Згідно з ч.1, 3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем понесені судові витрати зі сплати судового збору в сумі 992,40 грн (а.с.1), а тому суд стягує на користь позивача документально підтверджені судові витрати (судовий збір) пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 496,20 грн за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, яким прийнято протиправне рішення.

Керуючись ст.ст.132, 139, 242-246, 255, 293, 295-297, 382 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області №91 від 07 грудня 2022 року про відмову в призначенні пенсії, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком років відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 р. №1058-IV.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 ) про призначення пенсії за віком від 02.12.2021 р. №6107 та прийняти рішення з урахуванням висновків суду.

4. У задоволенні інших позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_8 ) понесені ним судові витрати (судовий збір) у розмірі 496,20 грн (чотириста дев`яносто шість грн 20 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (, м. Черкаси, вул. Смілянська, 23).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного судового рішення.

Дата складання повного рішення суду 10 листопада 2023 року.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.М. МОМОНТ