Справа № 936/1259/23
Суддя: Софілканич О. А.
Дата ухвалення: 2023-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Справа № 936/1259/23
Провадження №2-а/936/13/2023
07.11.2023 смт Воловець
Воловецький районний суд Закарпатської області в складі судді Софілканич О.А., з участю секретаря судового засідання Іванової Н.Я., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення внаслідок вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7866794 від 04.10.2023,
12.10.2023 до суду надійшов вищезазначений адмінстративний позов.
В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 посилається на те, що постановою поліцейської УПП в Закарпатській області рядової Синчук Т.В. серії ЕАТ №7866794 від 04.10.2023 її було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 3400 гривень.
Позивач вважає, що дії відповідача є протиправними, а постанова підлягає скасуванню, як незаконна, оскільки вказане правопорушення вона не вчиняла.
Зазначила, що підставою винесення постанови стало те, що 04.10.2023 близько 9:15 год в с.Барвінок траса М06 804 км, вона, керуючи автомобілем "RENAULT DUSTER" номерний знак НОМЕР_1 , рухалася зі швидкістю 94 км/год у населеному пункті с.Барвінок, перевищила встановлене обмеження швидкості руху на 44 км/год, та була зупинена поліцейською, якій пред`явила посвідчення водія (паперове). Після перевірки вказаного посвідчення водія, позивачці повідомили, що в базі МВС вказане посвідчення з серією та номером НОМЕР_2 значиться видане іншій особі. По даному факту на місце зупинки було викликано слідчо- оперативну групу та вилучено посвідчення для подальшого експертного дослідження та встановлення істини по справі. Водночас, позивачка, будучи здивованою, оскільки неодноразово до цього пред`являла паперове посвідчення поліцейським для перевірки, вирішила скористатись електронним сервісом "Дія" та пред`явила поліцейській Синчук Т.В. Е-посвідчення в смартфоні, серія якого ВАА424207 відрізнялась від паперового, однак при перевірці в базі МВС було підтверджено, що таке видано саме ОСОБА_1 . Не зважаючи на наявність справжнього посвідчення водія в застосунку "Дія", працівник поліції винесла постанову про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом з накладенням штрафу.
Позивачка ОСОБА_1 вважає дії поліцейської такими, що суперечать постанові Кабінету Міністрів України №956 від 23.10.2019, вважає, що в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП та просить скасувати постанову серії ЕАТ №7866794 від 04.10.2023 у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.126 КУпАП та закрити провадження.
У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала, посилаючись на аргументи, викладені в позовній заяві.
Представник Управління патрульної поліції в Закарпатській області в судове засідання не з`явився, надавши відзив на позов, в якому зазначив про безпідставність вимог позивача та відповідність дій поліцейської вимогам закону при винесенні оскаржуваної постанови.
Суд, вислухавши позицію позивача, вивчивши надані матеріали та оцінивши докази у їх сукупності, встановив наступне.
Згідно з положеннями частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Вимогами статті 9 КУпАП передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.Відповідно до частини другої статті 126 КУпАП керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом- тягне за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Встановлено, що 04.10.2023 уповноваженою особою Управління патрульної поліції в Закарпатській області було винесено постанову серії ЕАТ №7866794, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною другою статті 126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу у сумі 3400 грн. за порушення, яке полягало в керуванні транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Згідно з пп.«а» п.2.1. Правил дорожнього руху України (далі ПДР України) водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі, зокрема, посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.
Постановою Кабінету Міністрів України №956 від 23.10.2019 «Про реалізацію експериментального проекту щодо застосування електронного посвідчення водія та електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу» затверджено Порядок застосування електронного посвідчення водія та електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
Порядок застосування електронного посвідчення водія та електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, затверджений Постановою КМУ від 23.10.2019 №956 (далі Порядок), визначає процедуру замовлення, формування, пред`явлення та перевірки електронного посвідчення водія та електронного свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
У цьому Порядку під термінами електронне посвідчення водія (далі е-посвідчення) та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (далі е-свідоцтво) слід розуміти цифрове відображення виданих особі національного посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу разом з унікальним електронним ідентифікатором (QR-кодом), який забезпечує перехід за посиланням на відповідний підтвердний запис в електронних ресурсах єдиної інформаційної системи МВС.
Частиною 3 зазначеного Порядку визначено: особа, яка в установленому законодавством порядку отримала посвідчення водія та/або свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, має право замовити е-посвідчення та е-свідоцтво.
Для замовлення е-посвідчення та/або е-свідоцтва така особа повинна завантажити на смартфон мобільний додаток Єдиного державного веб-порталу електронних послуг Дія та пройти електронну ідентифікацію.
Згідно з частиною 4 Порядку: Е-посвідчення та е-свідоцтво формуються засобами Єдиного державного веб-порталу електронних послуг, зокрема з використанням мобільного додатка Дія, на підставі відомостей про видані особі посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, що містяться в єдиній інформаційній системі МВС.
Е-посвідчення та е-свідоцтво формуються автоматично за наявності в єдиній інформаційній системі МВС усіх відомостей, зазначених у посвідченні водія та свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, в тому числі відцифрованого образу обличчя особи для формування е-посвідчення.
Згідно з роздруківкою з мобільного додатку «Дія» позивач ОСОБА_1 має дійсне посвідчення водія категорії В серії НОМЕР_3 .
З дослідженого у судовому засіданні відеозапису, наданого представником відповідача також вбачається, що позивачем поліцейській Синчук Т.В. було пред`явлено вказане е-посвідчення у додатку «Дія» на смартфоні.
Частиною 6 та 7 Порядку визначено, що Е-посвідчення та е-свідоцтво пред`являються власником транспортного засобу або особою, яка є належним користувачем транспортного засобу на смартфоні без додаткового пред`явлення посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, виготовлених на бланках, а також документа, що посвідчує особу.
Поліцейський проводить перевірку достовірності пред`явлених особою е-посвідчення та е-свідоцтва за допомогою технічних засобів, зокрема з використанням унікального електронного ідентифікатора (QR-коду) та відомостей з єдиної інформаційної системи МВС.
Під час спілкування з поліцейською позивачка повідомляла про наявність правових підстав (відповідного договору) для керування ним транспортним засобом, що зафіксовано на відеозаписі, наданому суду представником відповідача.
Частина 2 статті 126 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Особа, яка не має права на керування транспортним засобом- це особа, яка взагалі не отримувала відповідного посвідчення, яка позбавлена в установленому порядку права керування транспортними засобами, а також особа, не допущена до керування даним типом транспортного засобу.
Наведене дає підстави для висновку, що з урахуванням наявності у позивачки дійсного Е-посвідчення водія в смартфоні в застосунку "Дія" та пред`явлення такого поліцейській підтверджує відсутність в її діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.126 КУпАП.
Що стосується паперового посвідчення водія серії НОМЕР_2 , виданого на ім`я ОСОБА_1 Міжгірським ВРЕР УДАІ УМВС України в Закарпатській області та яке в базі МВС значиться виданим іншій особі, то правову оцінку виявленим обставинам буде надано в межах кримінального провадження, порушеного за даним фактом.
Таким чином, відповідачем не спростовано, що позивачка не документована посвідченням водія, а відтак вважається особою, яка не має права керування транспортним засобом та є суб`єктом адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП.
Згідно з частиною третьою статті 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1)залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3)скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4)змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
За встановлених під час судового розгляду обставин, оскаржувана постанова про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.126 КУпАП підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення закриттю у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст.247 КУпАП.
Згідно з ч. 1ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З матеріалів справи вбачається, що позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 536, 80 грн., які підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень- відповідача у справі.
Окремо суд вважає за необхідне зазначити, що оскаржувана постанова не містить жодного посилання на призначення покарання ОСОБА_1 на підставі ст.36 КУпАП.
Про порушення позивачкою п.12.4 ПДР України, а саме те, що вона перевищила встановлене обмеження максимальної швидкості руху в населеному пункті на 44 км/год, та кваліфікацію її дій ще і за ч.1 ст. 122 КУпАП, крім, як у відзиві відповідача, у жодному доказі, доданому до матеріалів справи, не зазачено.
Відтак, твердження відповідача про можливість суду у випадку відсутності складу одного правопорушення, скасувати постанову у частині притягнення особи до адміністративної відповідальності саме за дане правопорушення, залишивши в силі притягнення за інше, є, щонайменше, неспроможним.
Керуючись ст. ст. 241-246, 257, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -
Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення внаслідок вчинення адміністративного правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7866794 від 04.10.2023 -задоволити.
Постанову в справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7866794 від 04.10.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності -скасувати, а справу про адміністративне правопорушення -закрити.
Стягнути з Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536 гривень 80 копійок.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення буде складено 13.11.2023 року.

Суддя Софілканич О.А.