Справа № 420/12773/23
Суддя: Марин П.П.
Дата ухвалення: 2023-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Марина П.П.,

секретаря Бушанської В.І.,

за участю сторін:

від позивача Барбукова Ю.С.,

від відповідача Ковтун Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІАР-СІТІ» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державна екологічну інспекцію Південно-Західного округу (Миколаївської та Одеської області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІАР-СІТІ» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївської та Одеської області), в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати рішення ДПС України про результати розгляду скарги від 03.05.2023 року за № 10818/6/99-00-06-03-02-06;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 10.01.2022 р. № 4;

визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 10.01.2022 р. № 4.

В обґрунтування позову представник позивача зазначає, що ТОВ «КЛІАР-СІТІ» не погоджується з висновками акту перевірки від 06.12.2021 р. № 26519/15-32-07-14/30586931 та податковими повідомленнями-рішеннями за № 4 від 10.01.2022 р., № 4 від 10.01.2022 р., як неправомірними та такими що не відповідають актам діючого законодавства, оскільки прийняті на підставі перевірки, яка була призначена та проведена під час дії мораторію, встановленого пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, та є такою, що не породжує правових наслідків, оскільки така перевірка не повинна була відбутися в силу закону.

Також позивачем зазначено, що ГУ ДПС в Одеській області було порушено процедуру проведення перевірки та не виконано вимог п. 250.12 ст. 250 ПК України відповідно до якого, контролюючі органи залучають за попереднім погодженням працівників органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища для перевірки правильності визначення платниками податку фактичних обсягів викидів стаціонарними джерелами забруднення, скидів та розміщення відходів.

Представник позивача також зазначає, що не погоджуючись із податковими повідомленнями-рішеннями та висновками акта перевірки, ТОВ «КЛІАР-СІТІ» 16.12.2021 року звернулось до Головного управління ДПС в Одеській області з запереченнями на висновок акту про результати документальної планової виїзної перевірки з питань дотримання вимог податкового, валютного та іншого законодавства ТОВ «СОЮЗ» (після зміни назви ТОВ «КЛІАР-СІТІ») № 26519/15-32-07-14/30586931 від 06.12.2021р., а також 21.01.2022 року надіслало на адресу Державної податкової служби України скаргу про скасування податкових повідомлень-рішень. Скарга отримана ДПС України 31.01.2022 року вх. № 3003/6. За результатами розгляду Головним управлінням ДПС в Одеській області заперечень ТОВ «КЛІАР-СІТІ» від 16.12.2021 вхід. №87386/6, висновки акту перевірки від 06.12.2021 р. № 26519/15-32-07-14/30586931 залишено без змін, а заперечення - без задоволення. Рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 03.05.2023 року за № 10818/6/99-00-06-03-02-06, яке було отримано ТОВ «КЛІАР-СІТІ» 09 травня 2023 року, податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Відповідно до абзаців 2 та 3 пункту 56.9 статті 56 ПК України зважаючи на відсутність надісланого вмотивованого рішення за скаргою платника податків протягом встановленого строку, позивач вважає, що рішення про результати розгляду скарги було прийнято на його користь.

Позивач в позовній заяві зазначив, що викладені в акті перевірки висновки ГУ ДПС в Одеській області є безпідставними та неправомірними, так як базуються виключно на необґрунтованих та неаргументованих даних, а також спираються виключно на суб`єктивні припущення осіб, які проводили перевірку, і як наслідок - не містять підтверджених доказів порушення ТОВ «КЛІАР-СІТІ» норм чинного законодавства, а тому податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню.

Відповідачами ГУ ДПС в Одеській області та ДПС України до суду надано відзив на адміністративний позов, згідно якого представник відповідача зазначає, що ГУ ДПС в Одеській області адміністративний позов не визнає та не погоджується з доводами позивача, вважає, що позов не підлягає задоволенню з підстав зазначених в акті перевірки.

В обґрунтування своєї позиції представник відповідачів зазначає, що Постановою Кабінету Міністрів України "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок" від 3 лютого 2021 року №89 передбачено скорочення строку дії обмежень, встановлених п. 52 прим. 2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення таких перевірок юридичних осіб, а саме:

- документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням п.77.4. ст.77 ПК України.

Відповідачі вважають, що контролюючий орган мав право протягом дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України короновірусної хвороби (COVID-19), проводити перевірки юридичних осіб, передбачені п.52 прим. 2 підрозділом 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України (в редакції на момент винесення наказу) після прийняття постанови "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок" від 3 лютого 2021 року N 89.

Представник відповідачів зазначає, що за даними акта перевірки на адресу Головного управління ДПС в Одеській області надійшов лист Департаменту екології та природних ресурсів від 28.04.2021 року №2154/04-24/1916, яким було повідомлено, що Одеське міське звалище «Дальницькі кар`єри», яке експлуатує ТОВ «СОЮЗ» (після зміни назви ТОВ «КЛІАР-СІТІ») не забезпечує повного виключення забруднення атмосферного повітря або водних ресурсів. Також на адресу Головного управління ДПС в Одеській області надійшли звернення Авангардівською селищної ради від 22.09.2021 №01-981 та Великодальницької сільської ради від 22.09.2021 року №1577/02-20, на території яких розміщено Одеське міське звалище «Дальницькі кар`єри», якими повідомлено, що за місцем провадження діяльності ТОВ «СОЮЗ» (після зміни назви ТОВ «КЛІАР-СІТІ») наявні численні порушення, що свідчать про заниження даних податкового обліку та розміру екологічного податку. Головним управлінням ДПС в Одеській області було направлено запит Державній екологічній інспекції Південно-Західного округу (Миколаївської та Одеської області) щодо правильності визначення ТОВ «СОЮЗ» податкового зобов`язання з екологічного податку за період, що перевірявся.

Як зазначають відповідачі, в акті перевірки було вказано, що Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївської та Одеської області) листом від 12.11.2021 року № 6691/2.3. було надано відповідь на запит Головного управління ДПС в Одеській області, в якому повідомлялось, що Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївської та Одеської області) проводилися перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ «СОЮЗ» в термін з 01.07.2020 по 14.07.2020 та в термін з 20.01.2021 по 01.11.2021, за результатами яких встановлено низку порушень.

На підставі інформації, наданої у листах Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївської та Одеської області), Авангардівської селищної ради та Великодальницької сільської ради, ГУ ДПС України в Одеській області прийняло ППР від 10.01.2022 року №4 про збільшення грошового зобов`язання з екологічного податку у сумі 5 876 305,32 гривень та ППР від 10.01.2022 р. №4 про збільшення грошового зобов`язання з екологічного податку у сумі 9 914 213,46 гривень.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, в наданих поясненнях щодо позову зазначено, що Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївської та Одеської області) проводилась позапланова перевірка дотримання вимог природоохоронного законодавства ТОВ «СОЮЗ» в термін з 01.07.2020 по 14.07.2020 року, за результатами якої, було встановлено, що експлуатація полігону «Одеське міське звалище ТПВ «Дальницькі кар`єри» значною мірою впливає на стан навколишнього природного середовища та виявлені наступні порушення:

здійснюється захоронення неперероблених (необроблених) побутових відходів;

територія звалища (полігону) побутових відходів не обмежена нагірною канавою для запобігання витіканню за межі полігона забруднених поверхневих вод;

звалище (полігон) ТВП не оснащене системами захисту ґрунтових вод, вилучення та знешкодження фільтрату;

на звалищі не проводиться контроль за станом підземних вод, відсутні спостережувані свердловини;

на звалищі (полігоні) ТПВ встановлені автомобільні ваги для обліку кількості усіх видів відходів, що знаходяться, але при перевірці зафіксовано, що зазначені ваги ТОВ «СОЮЗ» не використовуються. В результаті чого, не здійснюється облік кількості відходів, що надходять на територію звалища;

місце видалення відходів ТПВ - 1 «Дальницькі кар`єри» є стаціонарним неорганізованим джерелом викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

В ході перевірки було відібрано дві проби води: проба 1 ставок накопичувач дощових та талих вод Одеського міського звалища «Дальницькі кар`єри», який експлуатується ТОВ «СОЮЗ»; проба 2 ставок, що знаходиться нижче ставка накопичувача. За результатами інструментально-лабораторного аналізу зазначених проб було встановлено перевищення нормативів ГДК. Крім того, Державною екологічною інспекцією Південно-Західного округу (Миколаївської та Одеської області) виявлено факт протікання фільтрату, що утворюється в процесі гниття органічної частини відходів, що захоронюються на полігоні, на ґрунти. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача зазначає, що позивач при експлуатації полігону ТПВ «Дальницькі кар`єри» не дотримується низки пунктів Правил експлуатації полігонів твердих побутових відходів, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 435 від 01.12.2010 року.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, на підставі виявлених порушень стверджує, що ТОВ «СОЮЗ» (після зміни назви ТОВ «КЛІАР-СІТІ») здійснює діяльність по захороненню твердих побутових відходів на полігоні ТПВ «Дальницькі кар`єри» без забезпечення повного виключення забруднення атмосферного повітря, водних об`єктів та ґрунтів.

Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївської та Одеської області), у задоволені позову ТОВ «КЛІАР-СІТІ» просить відмовити.

Сторонами надані письмові пояснення.

Ухвалою суду від 08.06.2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

Ухвалою суду від 25.07.2023 року продовжено строк підготовчого провадження до 30 днів.

Ухвалою від 19.09.2023 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судовому засідання 06.11.2023 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення про задоволення адміністративного позову.

Дослідивши наявні в справі письмові докази, оцінивши їх за власним внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді справи, суд встановив наступні факти та обставини.

Судом встановлено, що 19 серпня 2022 року на підставі рішення учасника № 19-08/22 ТОВ «СОЮЗ» змінено назву товариства на товариство з обмеженою відповідальністю «КЛІАР-СІТІ». Державну реєстрацію змін проведено відповідно до запису до Єдиного державного реєстру за № 041019607 від 22 серпня 2022р. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, товариство з обмеженою відповідальністю «КЛІАР-СІТІ» () зареєстровано 13.09.1999 року, реєстраційний номер 0019607. Основний вид діяльності - КВЕД: 38.11 збирання безпечних відходів.

Головним управлінням ДПС в Одеській області на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п.п. 77.1 ст. 77 Податкового кодексу України від 2 грудня 2010 року №2755-VI (зі змінами та доповненнями) прийнято наказ від 30.09.2021 року №7205-п «Про проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «СОЮЗ» код за , яким визначено провести документальну планову виїзну перевірку ТОВ «СОЮЗ» код за з питань дотримання податкового, валютного та іншого законодавства за період діяльності з 01.10.2019 по 30.06.2021 року. Перевірка проводилась з 26.10.2021 року тривалістю 10 робочих днів. Термін проведення перевірки продовжувався з 09.11.2021 по 15.11.2021 року на підставі наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 02.11.2021 №7925-п. Термін проведення перевірки зупинявся з 09.11.2021 на 20 робочих днів на підставі наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 09.11.2021 №8065-п. Термін проведення перевірки поновлено з 23.11.2021 на 5 робочих днів на підставі наказу Головного управління ДПС в Одеській області від 19.11.2021 №8386-п.

За результатом проведення документальної планової виїзної перевірки ТОВ «СОЮЗ» (назва після перейменування ТОВ «КЛІАР-СІТІ») Головним управлінням ДПС в Одеській області складено акт від 06.12.2021 року №26519/15-32-07-14/30586931, у висновках якого податковим органом встановлено порушення ТОВ «СОЮЗ», а саме:

Платником податку занижено зобов`язання з екологічного податку, за рахунок не застосування норм п.246.4 ст.246 Податкового Кодексу України від 02.12.2010 №2455-VI (за розміщення відходів на звалищах, які не забезпечують повного виключення забруднення атмосферного повітря або водних об`єктів, ставки податку, зазначені у пунктах 246.1-246.3 цієї статті збільшуються у 3 рази) у загальній сумі 15 790 518,78 грн., у тому числі:

- заниження показників у податкових деклараціях з екологічного податку, що надані до Біляївської ДПІ Головного управління ДПС в Одеській області у загальній сумі 5 876 305,32 грн., у тому числі: за 3 квартал 2020 року у сумі 1 401 873,68 грн., за 4 квартал 2020 року у сумі 1 417 181,12 грн., за 1 квартал 2021 року у сумі 1 339 603,92 грн., за 2 квартал 2021 року у сумі 1 717 646,6 грн.;

- заниження показників у податкових деклараціях з екологічного податку, що надані до Овідіопольської ДПІ Головного управління ДПС в Одеській області у загальній сумі 9 914 213,46 грн., у тому числі: за 3 квартал 2020 року у сумі 2 365 172,36 грн., за 4 квартал 2020 року у сумі 2 390 998,30 грн., за 1 квартал 2021 року у сумі 2 260 113,88 грн., за 2 квартал 2021 року у сумі 2 897 928,92 грн.

На підставі акту перевірки від 06.12.2021 року №26519/15-32-07-14/30586931 ГУ ДПС в Одеській області прийнято податкові повідомлення рішення від 10.01.2022 року за № 4 та № 4, якими збільшено суму грошового зобов`язання за надходження від розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах, крім розміщення окремих видів відходів як вторинної сировини на суму 9 914 213,46 гривень та 5 876 305,32 гривень.

Представником позивача до Головного управління ДПС в Одеській області подані заперечення на акт перевірки від 06.12.2021 року №26519/15-32-07-14/30586931.

За результатом розгляду заперечень, Головним управлінням ДПС в Одеській області висновки акту залишено без змін, а заперечення без задоволення (лист від 30.12.2021 року №17566/КПР/15-32-07-14-06).

21.01.2022 року ТОВ «СОЮЗ» надіслало на адресу Державної податкової служби України скаргу про скасування вищезазначених податкових повідомлень-рішень. Скарга отримана ДПС України 31.01.2022 року вх. № 3003/6. Рішенням ДПС України про результати розгляду скарги від 03.05.2023 року за № 10818/6/99-00-06-03-02-06, яке було отримано ТОВ «КЛІАР-СІТІ» 09 травня 2023 року, податкові повідомлення-рішення залишено без змін, а скаргу - без задоволення.

Не погоджуючись з висновками, викладеними в акті перевірки та прийнятими на його підставі податковими повідомленнями-рішеннями позивач звернувся до суду з адміністративним позовом.

Відповідно до вимог частини 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Верховним Судом у постанові від 21 лютого 2020 року у справі № 826/17123/18 судова палата з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду відступила від висновків Верховного Суду, які викладено в постановах Верховного Суду від 13 березня 2018 року (справа № 804/1113/16), від 24 травня 2019 року (справа № 826/16221/15), від 3 жовтня 2019 року (справа № 820/850/16), від 16 жовтня 2019 року (справа № 820/11291/15), від 22 листопада 2019 року (справа № 815/4392/15) та сформулювала правовий висновок, відповідно до якого незалежно від прийнятого платником податків рішення про допуск (недопуск) посадових осіб до перевірки, оскаржуючи в подальшому наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення такої перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам позову, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки підстав позову щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Тому, питання дотримання відповідачем процедури призначення перевірки є істотним для правильного вирішення справи.

Отже, суд зазначає, що рішення органів податкового контролю не можуть ґрунтуватися на матеріалах перевірок, проведених з порушенням встановлених законом підстав, а прийняті на підставі таких перевірок рішення органів податкового контролю підлягають скасуванню.

Разом з тим, в даній справі суд не повинен обмежуватись лише дослідженням дотримання відповідачем процедурних питань, оскільки предметом розгляду в даній справі є встановлення правомірності прийнятих відповідачем на підставі акту перевірки № 26519/15-32-07-14/30586931 від 06.12.2021 року податкових повідомлень-рішень №4 та № 4 від 10.01.2022 року.

Так, пунктом 75.1 статті 75 Податкового кодексу України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

В силу підпункту 75.1.2 п.75.1 ст. 75 ПК України документальною перевіркою вважається перевірка, предметом якої є своєчасність, достовірність, повнота нарахування та сплати усіх передбачених цим Кодексом податків та зборів, а також дотримання валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами) та яка проводиться на підставі податкових декларацій (розрахунків), фінансової, статистичної та іншої звітності, регістрів податкового та бухгалтерського обліку, ведення яких передбачено законом, первинних документів, які використовуються в бухгалтерському та податковому обліку і пов`язані з нарахуванням і сплатою податків та зборів, виконанням вимог іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також отриманих в установленому законодавством порядку контролюючим органом документів та податкової інформації, у тому числі за результатами перевірок інших платників податків.

Документальна планова перевірка проводиться відповідно до плану-графіка перевірок.

Документальною виїзною перевіркою вважається перевірка, яка проводиться за місцезнаходженням платника податків чи місцем розташування об`єкта права власності, стосовно якого проводиться така перевірка.

Пунктом 52 прим. 2 підрозділу 10 розділу XX ПК України в редакції Закону України N 540-IX від 30 березня 2020 року, було встановлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), крім:

документальних позапланових перевірок, що проводяться на звернення платника податків;

документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.7 та 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу;

фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині:

обліку, ліцензування, виробництва, зберігання, транспортування та обігу пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів;

цільового використання пального та спирту етилового платниками податків;

обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками;

здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу.

Інформація про перенесення документальних планових перевірок, які відповідно до плану-графіку проведення планових документальних перевірок мали розпочатися у період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), та на день набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)" не були розпочаті, включається до оновленого плану-графіку, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, протягом 10 календарних днів з дня завершення дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19).

Документальні та фактичні перевірки, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19). Таке зупинення перериває термін проведення перевірки та не потребує прийняття будь-яких додаткових рішень контролюючим органом.

Постановою Кабінету Міністрів N 89 від 3 листопада 2021 року "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірки" було скорочено строк дії обмежень, встановлених пунктом 52 прим. 2 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення таких видів перевірок юридичних осіб:

- тимчасово зупинених документальних та фактичних перевірок, що були розпочаті до 18 березня 2020 р. та не були завершеними;

- документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 Кодексу;

- документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.1 та/або 78.1.4 пункту 78.1 статті 78 Кодексу, суб`єктів господарювання реального сектору економіки, які сформували податковий кредит за рахунок оформлення ризикових операцій з придбання товарів/послуг (із переліку ризикових платників податків, визначених у межах роботи Тимчасової слідчої комісії Верховної Ради України з питань розслідування оприлюднених у засобах масової інформації фактів можливих корупційних дій посадових осіб органів державної влади, які призвели до значних втрат дохідної частини Державного бюджету України, утвореної відповідно до Постанови Верховної Ради України від 24 квітня 2020 року N 568-IX);

- документальних позапланових перевірок платників податків, за якими отримано податкову інформацію, що свідчить про порушення платником валютного законодавства в частині дотримання граничних строків надходження товарів за імпортними операціями та/або валютної виручки за експортними операціями;

- документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктами 78.1.12, 78.1.14, 78.1.15, 78.1.16 пункту 78.1 статті 78 Кодексу.

Водночас, мораторій на проведення податкових перевірок на період карантину прямо закріплений пунктом 52 прим. 2 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень ПК України (в редакції на момент винесення спірного наказу про проведення перевірки) та вказана норма в частині обмежень на проведення планових перевірок, була чинною, її дія не зупинялась.

Відповідно до пункту 2.1 статті 2 Податкового кодексу України, зміна положень цього Кодексу може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу.

Доводи відповідача, що контролюючий орган мав право протягом дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України, проводити перевірки юридичних осіб, передбачені Постановою Кабінету Міністрів N 89 від 3 листопада 2021 року "Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірки", є необґрунтованими, оскільки зміна приписів Податкового кодексу України здійснюється виключно законами про внесення змін до Кодексу, відповідно зміна строків дії мораторію може бути здійснена виключно шляхом прямого внесення змін до Податкового кодексу України.

За загальним правилом вирішення колізій, передбаченим частиною третьою статті 7 КАС України, у разі невідповідності правового акта Конституції України, закону України, міжнародному договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, або іншому правовому акту суд застосовує правовий акт, який має вищу юридичну силу, або положення відповідного міжнародного договору України.

Відповідно, за наявності суперечливих правил і положень щодо дії мораторію на проведення перевірок, які містяться у Податковому кодексу України, з одного боку і в постанові Кабінету Міністрів України, з іншого боку - застосуванню підлягають положення і правила Податкового кодексу України.

Щодо строку розгляду скарги про скасування податкових повідомлень-рішень суд зазначає наступне:

Відповідно до п. 56.2. ст.56 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня.

Згідно п. 56.8. ст.56 Податкового кодексу України контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків засобами поштового зв`язку (з повідомленням про вручення) чи електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу) або надати йому під розписку.

Відповідно до п. 56.9. ст.56 Податкового кодексу України керівник (його заступник або уповноважена особа) контролюючого органу може прийняти рішення про продовження строку розгляду скарги платника податків понад 20-денний строк, визначений у пункті 56.8 цієї статті, але не більше 60 календарних днів, та письмово або в електронній формі засобами електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу) повідомити про це платника податків до закінчення строку, визначеного у пункті 56.8 цієї статті. Якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків. Скарга вважається також повністю задоволеною на користь платника податків, якщо рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу про продовження строків її розгляду не було надіслано платнику податків до закінчення 20-денного строку, зазначеного в абзаці першому цього пункту.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» від 12.05.2022 р. № 2260-IX було внесено зміни до Податкового кодексу України, відповідно до яких викладено в новій редакції п. 69.9 підрозділу 69 розділу XX Кодексу, що для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, крім:

дотримання строків реєстрації податкових накладних, розрахунків коригування до них в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, сплати податків та зборів платниками податків;

строків проведення камеральних перевірок, складення актів, подання та розгляду заперечень, визначення грошових зобов`язань, прийняття, надсилання та оскарження податкового повідомлення-рішення за результатами камеральних перевірок, нарахування пені;

строків проведення фактичних та документальних позапланових перевірок, складення актів, подання та розгляду заперечень, додаткових документів та пояснень, визначення грошових зобов`язань, прийняття, надсилання та оскарження податкового повідомлення-рішення, адміністративного арешту майна за результатами фактичних перевірок.

Відповідно до пункту 56.21 статті 56 Податкового кодексу України, у разі коли норма цього Кодексу чи іншого нормативно-правового акта, виданого на підставі цього Кодексу, або коли норми різних законів чи різних нормативно-правових актів, або коли норми одного і того ж нормативно-правового акта суперечать між собою та припускають неоднозначне (множинне) трактування прав та обов`язків платників податків або контролюючих органів, внаслідок чого є можливість прийняти рішення на користь як платника податків, так і контролюючого органу, рішення приймається на користь платника податків.

Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що юридичним наслідком порушення контролюючим органом встановленого ПК України або продовженого рішенням керівника контролюючого органу строку розгляду скарги платника податків, тобто ненаправлення впродовж цих строків платнику податків вмотивованого рішення про результати розгляду скарги, є визнання скарги такою, що повністю задоволена на користь платника податків з наступного за днем закінчення зазначених строків дня.

Така позиція узгоджується з висновками Постанови Верховного суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 11.04.2023 року у справі № 640/4362/20.

Щодо податкових повідомлень-рішень суд зазначає таке:

Згідно ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п.44.1 ст.44 ПК України для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Відповідно до пп.242.1.1 - 242.1.3. ст. 242 Податкового кодексу України об`єктом та базою оподаткування є:

- обсяги та види забруднюючих речовин, які викидаються в атмосферне повітря стаціонарними джерелами;

- обсяги та види забруднюючих речовин, які скидаються безпосередньо у водні об`єкти;

- обсяги та види (класи) розміщених відходів, крім обсягів та видів (класів) відходів як вторинної сировини, що розміщуються на власних територіях (об`єктах) суб`єктів господарювання.

Ставки екологічного податку за розміщення відходів у спеціально відведених для цього місцях чи на об`єктах встановлені п. 246.2 ст. 246 ПК України.

Пунктом 246.4 статті 246 ПК України обумовлено, що за розміщення відходів на звалищах, які не забезпечують повного виключення забруднення атмосферного повітря або водних об`єктів, ставки податку, зазначені у пунктах 246.1 246.3 цієї статті, збільшуються у 3 рази.

Відповідно до п. 246.5 ст. 246 ПК України передбачено, що коефіцієнт до ставок податку, який встановлюється залежно від місця (зони) розміщення відходів у навколишньому природному середовищі: в межах населеного пункту або на відстані менш як 3 км від таких меж - 3; на відстані від 3 км і більше від меж населеного пункту 1.

В акті перевірки зазначено: «Проведеним аналізом податкової звітності ТОВ «СОЮЗ» з екологічного податку за період, що перевіряється вбачається наступне:

- підприємством застосовано ставку податку за розміщення відходів 5 гривень за 1 тонну (IV клас небезпеки, рівень небезпечності відходів мало небезпечні) п. 246.2 ст. 246 ПК України;

- підприємством застосовано коефіцієнт 3 до ставок податку, який встановлюється залежно від місця (зони) розміщення відходів у навколишньому природному середовищі відстань менш як 3 км від меж населеного пункту, п. 246.5 ст. 246 ПК України. Відповідно до розділу ІІІ паспорта місця видалення відходів Одеського міського звалища ТПВ «Дальницькі кар`єри» відстань до населеного пункту (с. Нова Долина Овідіопольського району) складає близько 2,5 км;

- підприємством не застосовується норми п. 246.4 ст. 246 ПК України (за розміщення відходів на звалищах, які не забезпечують повного виключення забруднення атмосферного повітря або водних об`єктів, ставки податку, зазначені у пунктах 246.1 - 246.3 цієї статті, збільшуються у 3 рази)».

Відповідно до п.20.1.17 ст. 20 ПК України податкові органи (центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи) мають право залучати у разі потреби фахівців, експертів та перекладачів, застосовувати під час виконання податковим керуючим повноважень, визначених цим Кодексом, фотозйомку та відеозапис.

Згідно ст. 21 ПК України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з Податковим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами, а також не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.

Методичними рекомендаціями щодо оформлення матеріалів документальних перевірок податкового, валютного та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, та документування виявлених порушень, затверджених наказом Державної податкової служби України № 244 від 25.02.2021р., встановлено:

« 5.1.1. Будь-який висновок акта перевірки щодо оцінки повноти та своєчасності виконання платником зобов`язань перед бюджетом, дотримання вимог іншого законодавства має ґрунтуватися на визначених статтею 83 Кодексу належних та допустимих доказах, отриманих безпосередньо від платника податків, а також з інших джерел у встановленому законом порядку. Доведення правомірності висновків перевірки повинно бути обґрунтованим, логічним, аргументованим.

Відображення в акті перевірки необґрунтованих даних, а також суб`єктивних припущень осіб, які перевіряли, що не містять підтвердних доказів, та різного роду висновків щодо дій посадових осіб платника податків (наприклад, «приховування об`єкта оподаткування», «розкрадання», «привласнення», «описка» тощо) при оформленні встановлених порушень не допускається.

5.1.2. З метою забезпечення належної доказовості висновків за кожним відображеним в описовій частині акта документальної перевірки фактом порушення в обов`язковому порядку необхідно:

а) чітко викласти зміст порушення з посиланням на конкретні пункти і статті нормативно-правових актів, якими встановлено відповідні норми, що були порушені.

При обґрунтуванні виявлених порушень матеріали перевірки можуть містити посилання лише на нормативно-правові акти (Кодекс, закони, постанови Кабінету Міністрів України, накази органів державної влади, які зареєстровані в Міністерстві юстиції України), норми яких були чинними на момент вчинення такого порушення».

Відповідно до п.п. 72.1.2. ст.72 ПК України для інформаційно-аналітичного забезпечення діяльності контролюючого органу використовується інформація, що надійшла:

72.1.2. від органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування, Національного банку України та Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку, зокрема інформація:

72.1.2.2. про результати здійснення державного контролю за господарською діяльністю платника податків.

Відповідно до ст. 83 ПК України, для посадових осіб контролюючих органів під час проведення перевірок підставами для висновків є:

83.1.1. документи, визначені цим Кодексом;

83.1.2. податкова інформація;

83.1.3. експертні висновки, надані відповідно до статті 84 цього Кодексу та інших законів України;

83.1.4. судові рішення;

83.1.6. податкові консультації, інші матеріали, отримані в порядку та у спосіб, передбачені цим Кодексом або іншими законами, контроль за дотриманням яких покладений на контролюючі органи;

83.1.7. мультимедійна інформація (фото, відео-, звукозапис), отримана (виготовлена) контролюючими органами.

Суд вважає необґрунтованими доводи відповідача про те, що листи Державної екологічної інспекції Південно-Західного округу (Миколаївської та Одеської області) та звернення Авангардівською селищної ради та Великодальницької сільської ради є доказом щодо не можливості забезпечення повного виключення забруднення атмосферного повітря або водних об`єктів на території Одеського міського звалища «Дальницькі кар`єри».

Таким чином, рішення щодо збільшення податковим органом ставки екологічного податку за розміщення відходів на звалищах, які не забезпечують повного виключення забруднення атмосферного повітря або водних об`єктів, контролюючим органом, як суб`єктом владних повноважень, на якого покладено обов`язок доказування правомірності прийнятого рішення, не доведено належними та допустимими доказами.

Враховуючи встановлені обставини в їх сукупності, виходячи з системного аналізу норм чинного законодавства, суд дійшов висновку, що висновки контролюючого органу, на підставі яких прийняті оскаржуване рішення щодо збільшення податкового зобов`язання з екологічного податку, є необґрунтованими.

Згідно акту перевірки, відповідачем визначення розміру податкових зобов`язань (екологічного податку) здійснене самостійно, без залучення до перевірки відповідних органів влади з питань охорони навколишнього природного середовища, що не відповідає вимогам п. 250.12 ст.250 ПК України, згідно якого контролюючі органи залучають за попереднім погодженням працівників органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим з питань охорони навколишнього природного середовища та центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, для перевірки правильності визначення платниками податку фактичних обсягів викидів стаціонарними джерелами забруднення, скидів та розміщення відходів.

Така позиція узгоджується з висновками Верховного Суду у справах № 460/2357/19 від 23.02.2023 року; № 460/2367/19 від 15.03.2023; № 400/2638/18 від 27.01.2022 «у разі проведення перевірки податковим органом з питань нарахування екологічного податку без залучення спеціаліста органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, це є порушенням норм ПК України та підставою для скасування податкових повідомлень-рішень».

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача як орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Суд, перевіряючи юридичну та фактичну обґрунтованість вказаних висновків відповідача і винесених на підставі таких висновків податкових повідомлень-рішень на відповідність ч.2 ст.2 КАСУ, проаналізувавши положення законодавчих актів, якими врегульовані спірні правовідносини, вважає податкові повідомлення-рішення від 10.01.2022 р. № 4 та від 10.01.2022 р., № 4 протиправними та такими, що прийняті з порушенням вимог законодавства.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи не спростовують висновків суду по суті позовних вимог. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 242 КАСУ, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини першої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем за подання даного адміністративного позову сплачений судовий збір в розмірі 2 684,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №16539 від 31.05.2023 року та в розмірі 26 840,00 гривень, що підтверджується платіжним дорученням №16505 від 30.05.2023 року.

Враховуючи, що адміністративний позов підлягає задоволенню, з Головного управління ДПС в Одеській області на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІАР-СІТІ» слід стягнути 26840,00 (двадцять шість тисяч вісімсот сорок гривень 00 копійок) гривень грн. та з Державної податкової служби України на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІАР-СІТІ» слід стягнути 2684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 копійок).

Керуючись ст. ст. 9, 72-73, 77, 90, 242, 245, 255, 295 КАС України суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІАР-СІТІ» до Головного управління ДПС в Одеській області, Державної податкової служби України, за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Державна екологічну інспекцію Південно-Західного округу (Миколаївської та Одеської області) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення ДПС України про результати розгляду скарги від 03.05.2023 року за № 10818/6/99-00-06-03-02-06.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 10.01.2022 р. № 4.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС в Одеській області від 10.01.2022 р. № 4.

Стягнути з Головного управління ДПС в Одеській області, ДПС України за рахунок їх бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «КЛІАР-СІТІ» витрати зі сплати судового збору в розмірі 29524,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст.255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду, або розгляд справи проводився в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено та підписано 08.11.2023 року.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «КЛІАР-СІТІ» (, адреса: 65038, м. Одеса, вул. Марії Демченко, 30)

Відповідач: Державна податкова служба України (, адреса: 04053, м. Київ, Львівська пл., 8)

Відповідач: Головне управління ДПС в Одеській області (, адреса: 65044, м. Одеса, вул. Семінарська, 5)

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Державна екологічна інспекція Південно-Західного округу (Миколаївської та Одеської області) (, адреса: 65114, Одеська обл., місто Одеса, вул. Лінія 12, 6 ст. Люстдорфської дороги, 22)

Суддя П.П.Марин