Справа № 200/4901/22
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року справа №200/4901/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 березня 2023 року у справі № 200/4901/22 (головуючий суддя І інстанції Шинкарьова І.В.), складеного у повному обсязі 03 березня 2023 року, за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області (далі відповідач), в якому просить:

зобов`язати виплатити позивачу компенсацію втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати страхових виплат за період з 20.07.2016 по 31.10.2022 відповідно до Закону України від 19.10.2000 №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та «Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати», затвердженого постановою КМУ від 21.02.2001 №159.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 січня 2023 року здійснено заміну первинного відповідача у справі № 200/4901/22 Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області на його правонаступника Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 03 березня 2023 року позовні вимоги задоволено частково.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити ОСОБА_1 компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку виплати щомісячних страхових виплат за період з 20.07.2016 по 31.10.2021.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в яких просив скасувати оскаржене судове рішення та відмовити у задоволені позовних вимог посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт вказав, що щомісячні страхові виплати за період з 20 липня 2016 року по 31 жовтня 2021 року не були нараховані, відтак, не вважаються заборгованістю.

Зазначає, що заборгованість по страховим виплатам на підставі судового рішення сплачена своєчасно та в повному обсязі.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу № 200/4901/22, однак листом суд першої інстанції повідомив, що справа в паперовому вигляді не формувалась.

Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».

Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

Судом першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( НОМЕР_1 ), перебував на обліку та отримував страхові виплати у Лиманському міському відділенні Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в Донецькій області з 01.12.2014 по 20.07.2016, як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується листом Управління від 25.11.2021 №01- 04/15-2284.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17.06.2022 позовні вимоги ОСОБА_1 в справі №200/18471/21 до управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області про визнання протиправною та скасування постанови, та зобов`язання вчинити певні дії, - задоволено частково, а саме: визнано протиправною та скасовано постанову від 05.07.2016 №0537/1487/1487/21 «Про припинення щомісячної страхової виплати»; зобов`язано Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 щомісячні грошові суми в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку за період з 20.07.2016 по 31.10.2021. В іншій частині задоволення позовних вимог відмовлено. Судове рішення набуло законної сили 13.09.2022.

На виконання означеного судового рішення Управлінням виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області нараховані та виплачені щомісячні страхові виплати за період з 20.07.2016 по 31.10.2021 в повному обсязі на загальну суму 432 338,07 грн. (означене підтверджується платіжним дорученням від 28.10.2022 № 2752, реєстром за жовтень 2022 р. та не заперечується позивачем).

Вважаючи, що позивач має право на отримання компенсації втрати частини доходів, у зв`язку з порушенням строків виплати страхових виплат, представник позивача звернувся із запитом від 02.11.2022 щодо виплат компенсації втрати частини доходів.

У відповіді на запит Управління виконавчої дирекції фонду в Донецькій області від 02.12.2022 повідомило проте, що згідно зі ст.2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам. Постанова щодо призначення страхових виплат ОСОБА_1 видана 07.10.2022. Виплати здійснено також у жовтні 2022 року, тобто, в межах місячного строку, зазначеного у вказаному вище Законі. Враховуючи викладене вважає, що правових підстав для нарахування та виплати ОСОБА_1 компенсації втрати частини доходів у зв`язку із порушенням строків їх виплат немає.

Отже, спірним питанням даної справи є нарахування та виплата компенсації втрати частини доходів позивачу за період з 20 липня 2016 року по 31 жовтня 2021 року, у зв`язку з порушенням строків сплати страхових виплат.

Частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції дійшов до висновку про необхідність зобов`язання виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку виплати щомісячних страхових виплат за період з 20 липня 2016 року по 31 жовтня 2021 року.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції та зазначає наступне.

Питання, пов`язані зі здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом України Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати № 2050-ІІІ від 19 жовтня 2000 року (далі Закон № 2050-ІІІ) та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 159 від 21 лютого 2001 року (далі Порядок № 159).

Згідно з нормами статей 1, 2 Закону № 2050-ІІІ підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), така компенсація провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії, соціальні виплати, стипендії, заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

У відповідності до статті 3 Закону № 2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але невиплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

За приписами статті 4 Закону № 2050-ІІІ виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Пунктом 2 Порядку № 159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати (далі - компенсація) проводиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати грошових доходів, нарахованих громадянам за період, починаючи з 1 січня 2001 року.

Згідно з п. 3 Порядку № 159 компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, соціальні виплати (допомога сім`ям з дітьми, державна соціальна допомога інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам, допомога по безробіттю, матеріальна допомога у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації безробітного, матеріальна допомога по безробіттю, допомога по тимчасовій непрацездатності (включаючи догляд за хворою дитиною), допомога по вагітності та пологах, щомісячна грошова сума в разі часткової чи повної втрати працездатності, що компенсує відповідну частину втраченого заробітку потерпілого внаслідок нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання, допомога дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності, тощо).

Отже, основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої статтею 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком № 129, є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).

Верховний Суд у постанові від 16 квітня 2020 року у справі № 200/11292/19-а дійшов правового висновку про те, що системний аналіз наведених вище положень дає змогу дійти висновку, що основними умовами для виплати суми компенсації є: порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії, страхових виплат) та виплата нарахованих доходів. При цьому виплата компенсації втрати частини доходів здійснюється в день виплати основної суми доходу.

Як встановлено судами та підтверджено матеріалами справи позивачу нарахований та виплачений дохід у вигляді страхової виплати у жовтні 2022 року, а тому колегія суддів дійшла висновку, що є підставою для зобов`язання управління виплатити компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строку виплати щомісячних страхових виплат за період з 20 липня 2016 року по 31 жовтня 2021 року.

Колегія суддів вважає неприйнятними доводи апеляційної скарги щодо необхідності відмови у задоволені позовних вимог з огляду на виплату суми на виконання рішення суду, оскільки самим рішенням встановлені протиправні дії щодо невиплати позивачу страхових виплат, що доводить порушення права позивача з боку відповідача на своєчасне отримання страхових виплат.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а постанову або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права, яке призвело б до неправильного вирішення справи.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 03 березня 2023 року у справі № 200/4901/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 листопада 2023 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.Д.Компанієць