Справа № 200/4710/23
Суддя: Шинкарьова І.В.
Дата ухвалення: 2023-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2023 року Справа№200/4710/23

Суддя Донецького окружного адміністративного суду Шинкарьова І.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся, з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому просить суд:

Визнати протиправними дії відповідача щодо застосування січня 2016 року як місяця за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення позивача в період з 30.01.2015 по 04.09.2018 та з 29.07.2019 по 16.12.2022 включно.

Зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити на користь позивача індексацію грошового забезпечення за період з 30.01.2015 по 04.09.2018 та з 29.07.2019 по 16.12.2022 включно із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року в сумі 311813,30 грн. з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо невиплати в повному розмірі індексації грошового забезпечення позивачу за період з 30.01.2015 по 04.09.2018 та з 29.07.2019 по 16.12.2022 включно у фіксованому розмірі 4463,15 гривень в місяць відповідно до приписів абз.3, 4, 6 п.5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 №1078.

Стягнути з військової частини НОМЕР_1 на користь позивача індексацію грошового забезпечення у фіксованому розмірі 4463,15 грн. в місяць за період з 01.03.2018 по 04.09.2018 та з 29.07.2019 по 16.12.2022 включно відповідно до приписів абз.3, 4, 6 п.5 «Порядку проведення індексації грошових доходів населення», затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 №1078 з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою суду від 04.09.2023 відкрито провадження у справі; вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами; встановив строк для подання заяв по суті справи; витребував докази.

З клопотанням про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін учасники справи до суду не зверталися, а тому на підставі ч. 5 ст. 260 КАС справа розглянута в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що в період 30.01.2015 по 04.09.2018 та з 29.07.2019 по 16.12.2022 проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .За вказаний період відповідач виплатив йому грошове забезпечення не в повному обсязі внаслідок невірного обчислення індексації. Після звільнення з військової служби індексація грошового забезпечення, обчислена відповідно до вимог чинного законодавства, також не була виплачена.

Позивач зазначив, що при виплаті індексації грошового забезпечення за періоди з 30.01.2015 по 04.09.2018 та з 29.07.2019 по 16.12.2022 відповідачем застосовується базовий місяць - січень 2016 року. Але позивач вважає, що базовим місяцем в періоди з 30.01.2015 по 04.09.2018 та з 29.07.2019 по 16.12.2022 включно є січень 2008 року, відповідно до п.5, 10-2 постанови КМУ від 17.07.2003 № 1078 Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення. Відповідачем за періоди з 30.01.2015 по 04.09.2018 та з 29.07.2019 по 16.12.2022 не виплачена позивачу індексація грошового забезпечення в повному розмірі.

Також зазначає, що відповідачем в порушення абз.4, 5, 6 п.5 постанови КМУ від 17.07.2003 № 1078 Про затвердження Порядку проведення індексації грошових доходів населення не виплачено на користь позивача індексацію грошового забезпечення у фіксованому розмірі 4463,15 грн. в місяць.

Відповідачем за періоди з 30.01.2015 по 04.09.2018 та з 29.07.2019 по 16.12.2022 не було виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення у фіксованому розмірі на загальну суму 311813,30 грн.

При цьому відновленням порушеного права позивача є саме стягнення на його користь різниці між належним розміром індексації грошового забезпечення та вже виплаченим відповідачем розміром індексації грошового забезпечення.

Вважаючи протиправними дії та бездіяльність відповідача під час обчислення індексації грошового забезпечення, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідач у відзиві на позовну заяву вказав, що військова частина є бюджетною установою, джерелом коштів для виплати грошового забезпечення військовослужбовцям та проведення індексації грошових доходів є Державний бюджет України. У зв`язку з відсутністю механізму нарахування індексації грошового забезпечення та не закладення до бюджету коштів для виплати індексації в період з січня 2016 року по грудень 2018 року, індексація грошового забезпечення не здійснювалася.

При цьому Порядок проведення індексації грошових доходів населення, що затверджений постановою КМУ від 17.07.2003, не передбачає механізм нарахування та виплати індексації за попередні роки.

З 01.03.2018 (у зв`язку набранням чинності постановою КМУ від 30.08.2017 № 704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» - чергового підвищення грошового забезпечення) позивачу нараховувалася та виплачувалася індексація грошового забезпечення за весь період до дня виключення зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 з урахуванням початкового (базового) місяця березень 2018 року.

Вважав, що питання визначення базового місяця належить до дискреційних повноважень відповідача. Підстави для застосування січня 2008 року як базового місяця для обчислення індексації грошового забезпечення позивача відсутні.

Крім того, вказав, що Військова частина НОМЕР_1 не може погодитися з вимогами Позивача щодо визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування індексації грошового забезпечення за період з 29.07.2019 по 16.12.2022 (з застосуванням січня 2008 року як базового), стягнення за вказаний період конкретних сум індексації, оскільки позивач з 29.07.2019 є новоприйнятим працівником (військовослужбовцем). Відповідно до листа Мінсоцполітики від 30.11.2012 № 475/10/136-12 Для новоприйнятих працівників індекс для проведення індексації заробітної плати обчислюється з місяця прийняття їх на роботу. Право на індексацію заробітної плати настає, коли індекс споживчих цін, розрахований наростаючим підсумком, перевищить поріг індексації, встановлений у розмірі 101%. Базовим місяцем для таких працівників, як і для інших, буде вважатись місяць підвищення заробітної плати. У Позивача таким базовим місяцем є липень 2019 року. Відповідно до довідки №1304 від 09.09.2023 про нараховане та виплачене Позивачу грошове забезпечення, з липня 2019 року Позивачу нараховувалась та сплачувалась індексація заробітної платні у належному розмірі. Отже, вимоги Позивача щодо нарахування індексації грошового забезпечення за період з 29.07.2019 по 16.12.2022 (з застосуванням січня 2008 року як базового), стягнення за вказаний період конкретних сум індексації задоволенню не підлягають у зв`язку з відсутністю у Позивача підстав для нарахування та отримання вказаної індексації. Відповідач вважає, що діяв правомірно. Зазначив, що позивачем пропущено строк звернення до суду з позовом. Просив в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 77 КАС кожна особа повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.

За правилами абз. 1 ч. 2 ст. 77 КАС в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що встановлено на підставі паспорта громадянина України НОМЕР_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_3 . Позивач має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій, що підтверджено посвідченням серії НОМЕР_4 , виданим 03.07.2015.

Відповідач Військова частина НОМЕР_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_5 ) зареєстрована як юридична особа, про що до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений відповідний запис.

В період з 30.01.2015 по 04.09.2018 та з 29.07.2019 по 16.12.2022 позивач проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , де і перебував на всіх видах забезпечення. (відповідно наказів МОУ: №22 від 30.01.2015 (ВЧ НОМЕР_6 ); №257 від 04.09.2018 (ВЧ НОМЕР_1 ); №216 від 29.07.2019 (ВЧ НОМЕР_1 ); №351 від 16.12.2022 №351 (ВЧ НОМЕР_1 )).

Так, згідно з витягом з послужного списку позивача, з 29.12.2011 по 17.08.2018 перебував на посаді - помічник командира бригади з правової роботи начальник юридичної служби НОМЕР_7 ОМБр (Бахмут); з 04.09.2018 був звільнений в запас; з 05.07.2019 відповідно ЗУ Про військовий обов`язок і військову службу та Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України укладено контракт строком на 4 роки; з 29.07.2019 по 09.12.2022 передував на посаді - помічник командира частини з правової роботи начальник юридичної групи 54 ОМБр (Бахмут); з 09.12.2022 по 16.12.2022 перебував на посаді - старший офіцер юридичного відділу 9 Армійській Корпус (Умань).

Спірні правовідносини виникли з приводу нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 30.01.2015 по 04.09.2018 та з 29.07.2019 по 16.12.2022.

На підставі довідки №1304 від 09.09.2023 про нараховане грошове забезпечення за період з 31.01.2015 по 04.09.2018, з 29.07.2019 по 16.12.2022 суд встановив, що позивачу не виплачувалась індексація 31.01.2015 по 04.09.2018 (у колонці «Індексація» вказано 0,00); з липня 2019 року по грудень 2022 позивачу нарахована та виплачена індексація у розмірі 11 605,80 грн. (нарахована за весь період, окрім вересня 2019 року).

За розрахунком позивача у спірний період з січня 2015 року по грудень 2022 року відповідач, діючи відповідно до вимог чинного законодавства, мав нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення в таких розмірах: всього за період з 31.01.2015 по 28.02.2018 сума індексації 104612,90 грн., виплачено 0 грн, належить до виплати 103609,80 грн.; за період з 01.03. по 04.09.2018 позивачем вказано, що всього сума індексації складає 31242,05 грн., виплачено 0 грн., належить до виплати 311813,30 грн. (сума індексації позивачем визначена у сумі 4463,15 грн.);

За період з 01.03. по 05.02.2022 позивачем вказано, що всього сума індексації складає 204983,00 грн., виплачено 0 грн, належить до виплати 185292,7 грн. (сума індексації позивачем визначена у сумі 4463,15 грн), всього позивачем визначено з період 14.03.2015 по 05.02.2022 суму 311813,30 грн.

Будь-які інші докази щодо предмета доказування учасники справи не надали.

Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Ч. 2 ст. 19 Конституції України установлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 03.07.1991№ 1282-ХІІ Про індексацію грошових доходів населення (далі Закон № 1282).

Згідно зі ст. 1 Закону № 1282 індексація грошових доходів населення встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Індекс споживчих цін показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання;

Поріг індексації величина індексу споживчих цін, яка надає підстави для проведення індексації грошових доходів населення.

Об`єкти індексації грошових доходів населення визначає ст. 2 Закону № 1282, відповідно до якої індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі оплата праці (грошове забезпечення).

Ст. 2 Закону № 1282 передбачено, що індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до ст. 3 Закону № 1282 індекс споживчих цін обчислюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері статистики, і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Підстави для проведення індексації визначає ст. 4 Закону № 1282.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону № 1282 в редакції, що була чинною до 01.01.2016, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.

На підставі п. 21 розділу І Закону України від 24.12.2015 № 911-VII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, який набрав чинності 01.01.2016, у ч. 1 ст. 4 Закону № 1282 цифри 101 замінені цифрами 103.

Таким чином, до 01.01.2016 індексація грошових доходів населення проводилась в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищувала поріг індексації, який був встановлений в розмірі 101%; з 01 січня 2016 року поріг індексації встановлений в розмірі 103%.

Інші положення ст. 4 Закону № 1282 з 2005 року й дотепер залишилися незмінними.

Зокрема, ч. 2 ст. 4 Закону № 1282 передбачає, що обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Згідно з ч. 3 ст. 4 Закону № 1282 для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у ч. 1 цієї статті.

Відповідно до ч. 4 ст. 4 Закону № 1282 підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону № 1282 у разі виникнення обставин, передбачених ст. 4 цього Закону, грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.

Ч. 2 ст. 6 Закону № 1282 передбачено, що порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою КМУ від 17.07.2003 № 1078 (далі Порядок № 1078).

Згідно з п. 1 Порядку № 1078 цей акт визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

П. 1-1 Порядку № 1078 загалом дублює приписи ст. ст. 3, 4 Закону № 1282, деталізуючи відповіді на питання про те, коли проводиться індексація. Так, п. 1-1 Порядку № 1078 встановлено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка (застосовується з 01 січня 2016 року).

Індекс споживчих цін обчислюється Держстатом і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

Обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком починаючи з березня 2003 року місяця опублікування Закону України від 06.02.2003 № 491-IV Про внесення змін до Закону України Про індексацію грошових доходів населення.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений в абз. 2 цього пункту.

За змістом абз. 5 п. 2 Порядку № 1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема грошове забезпечення військовослужбовців.

Абз. абз. 2, 4 п. 4 Порядку № 1078 деталізують межі індексації, які законодавець обумовив в ч. 6 ст. 2 Закону № 1282.

Так, абз. 2 п. 4 Порядку № 1078 визначає, що оплата праці, у тому числі, грошове забезпечення, індексуються у межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

При цьому абз. 4 п. 4 Порядку № 1078 визначено, що частина грошових доходів, яка перевищує прожитковий мінімум, встановлений для відповідних соціальних і демографічних груп населення, індексації не підлягає.

Питання про те, як саме визначається сума індексації, регулювалося абз. 6 п. 4 Порядку № 1078, а з 15.03.2018 врегульоване абз. 5 цього ж пункту, норми яких є тотожними і передбачають, що сума індексації грошових доходів громадян визначається як результат множення грошового доходу, що підлягає індексації, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100 відсотків.

09.12.2015 КМУ прийняв постанову № 1013 Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів (далі Постанова КМУ № 1013), яка набрала чинності 15.12.2015.

Згідно з п. 6 Постанови КМУ № 1013 ця постанова застосовується з 01.12.2015.

Отже, з 01.12.2015 п. 5 Порядку № 1078 застосовувався у новій редакції на підставі Постанови КМУ № 1013.

Абз. 1 п. 5 Порядку № 1078 у вказаній редакції передбачав, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

28.02.2018 КМУ прийняв постанову № 141 Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення (далі Постанова КМУ № 141), яка набрала чинності з 15.03.2018.

31.03.2021 КМУ прийняв постанову № 278 Про внесення змін до Порядку проведення індексації грошових доходів населення (далі Постанова КМУ № 278), яка набрала чинності з 02.04.2021.

Абз. 1 п. 5 Порядку № 1078 в період з 15.03.2018 по 01.04.2021 включно діяв у редакції Постанови КМУ № 141 і встановлював, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначених у п. 2 цього Порядку, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків.

Абз. 2 п. 5 Порядку № 1078 застосовується з 01.12.2015 дотепер у редакції Постанови КМУ № 1013 і передбачає, що обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення.

Абз. 3 п. 5 Порядку № 1078 застосовувався з 01.12.2015 у редакції Постанови КМУ № 1013 і передбачав, що сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу.

Цей же абзац з 15.03.2018 дотепер діє у редакції Постанови КМУ № 141 та передбачає, що сума індексації у місяці підвищення грошових доходів, зазначених у абз. 1 цього пункту, не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу.

Абз. 4 п. 5 Порядку № 1078 застосовується з 01.12.2015 дотепер у редакції Постанови КМУ № 1013 і встановлює таке правило: якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалась у місяці підвищення доходу, сума індексації у цьому місяці визначається з урахуванням розміру підвищення доходу і розраховується як різниця між сумою індексації і розміром підвищення доходу.

Абз. 5 п. 5 Порядку № 1078 застосовувався з 01.12.2015 по 01.04.2021 включно в редакції Постанови КМУ № 1013 і передбачав, що у разі зростання заробітної плати за рахунок інших її складових без підвищення тарифних ставок (окладів) сума індексації не зменшується на розмір підвищення заробітної плати. У разі коли відбувається підвищення тарифної ставки (окладу), у місяці підвищення враховуються всі складові заробітної плати, які не мають разового характеру.

Абз. 6 п. 5 Порядку № 1078 діяв 01.12.2015 у редакції Постанови КМУ № 1013 і передбачав, що до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у п. 1-1 цього Порядку.

Цей же абзац з 15.03.2018 по 01.04.2021 включно діяв у редакції Постанови КМУ № 141 і передбачав, що до чергового підвищення тарифних ставок (окладів), стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, крім щомісячних страхових виплат потерпілим на виробництві (з урахуванням виплат на необхідний догляд за потерпілим) та членам їх сімей, до визначеної суми індексації додається сума індексації, яка складається внаслідок перевищення величини індексу споживчих цін порогу індексації, зазначеного у п. 1-1 цього Порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України від 20.12.1991 № 2011-ХІІ Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей (далі Закон № 2011) до складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Абз. 2 ч. 3 ст. 9 Закону № 2011 передбачає, що грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Висновки суду по суті позовних вимог.

Щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 30.01.2015 по 04.09.2018 та з 29.07.2019 по 16.12.2022 включно, суд зазначає наступне.

Для вирішення публічно-правового спору, що виник між сторонами, дії (бездіяльність) Військової частини НОМЕР_1 щодо нарахування та виплати позивачу індексації грошового забезпечення належить перевірити на відповідність критеріям, наведеним у ч. 2 ст. 2 КАС.

Позивач доводить, що в період з 30.01.2015 по 04.09.2018 та з 29.07.2019 по 16.12.2022 індексація його грошового забезпечення мала здійснюватися із застосуванням базового місяця січень 2008 року. Натомість, як свідчить довідка-розрахунок позивача, у вказаний період здійснював власний розрахунок індексації грошового забезпечення із застосуванням базового місяця січень 2008 року.

У контексті спірних правовідносин насамперед слід зауважити, що Порядок № 1078 у редакції, яка застосовувалася до 01.12.2015, містив поняття базовий місяць.

Базовим місяцем вважався той місяць, у якому відбулося підвищення мінімальної заробітної плати, пенсій, стипендій виплат із соціального страхування чи зростання грошових доходів населення без перегляду їхніх мінімальних розмірів (за рахунок постійних складових зарплати).

Базовий місяць визначали окремо для кожного працівника у випадку, коли заробітна плата зростала внаслідок підвищення тарифної ставки (окладу) або за рахунок будь-якої її постійної складової.

Аналіз положень п. п. 6, 10-1, 10-2 Порядку № 1078 в редакції, яка застосовувалася до 01.12.2015, зумовлює висновок, що до 01.12.2015 новим базовим місяцем для обчислення індексації грошового доходу міг бути місяць прийняття (виходу) працівника на роботу, місяць збільшення заробітної плати, а нарахування й виплата індексації мали індивідуальний характер для кожного працівника.

На ці особливості попереднього правового регулювання Верховний Суд звертав увагу, зокрема, в п. 45 постанови від 19.05.2022 у справі № 200/3859/21.

09.12.2015 КМУ прийняв Постанову № 1013. Згідно з Пояснювальною запискою до проекту Постанови № 1013, мета цього акта полягала у внесенні змін до умов оплати праці працівників установ, закладів, організацій окремих галузей бюджетної сфери, органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, а також забезпечення єдиного підходу до проведення індексації при підвищенні заробітної плати працівників.

Постановою КМУ № 1013 внесені зміни до Порядку № 1078.

Відповідно до Пояснювальної записки до проекту Постанови № 1013, ці зміни передбачали:

- здійснення обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації не індивідуально для кожного працівника в залежності від прийняття його на роботу та зростання його доплат та надбавок, а від моменту останнього перегляду тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займає працівник. Отже, змінюється механізм визначення індексації у разі підвищення заробітної плати, при цьому вилучається застосування терміну базовий місяць;

- зменшення розміру індексації заробітної плати у разі підвищення тарифних ставок (окладів), якщо розмір їх підвищення не перевищує величину індексації (чинний на той час механізм передбачав зменшення індексації не тільки при підвищенні тарифних ставок (окладів), а і у разі збільшення доплат та надбавок, що призводить до нарахування різних сум індексації для працівників, які займають однакові посади).

Крім цього, п. п. 1, 3 Постанови КМУ № 1013 було встановлено, що:

- підвищуються посадові оклади з 01.12.2015 працівників установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери;

- підвищуються з 01.12.2015 на 10 відсотків посадові оклади працівників, розміри яких затверджено відповідними постановами Уряду;

- у межах видатків на оплату праці, затверджених у кошторисах органів виконавчої влади, місцевого самоврядування, прокуратури та інших органів, за рахунок виплат, пов`язаних з індексацією, надбавок, доплат, премій підвищуються на 25 відсотків посадові оклади керівних працівників, спеціалістів і службовців, розміри яких затверджено відповідними розпорядженнями й постановами Уряду;

- міністрам, керівникам інших центральних органів виконавчої влади, головам обласних, Київської міської державних адміністрацій та інших державних органів у межах передбачених коштів державного бюджету, місцевих бюджетів та власних коштів доручено вжити заходів для підвищення з 1 грудня 2015 року розмірів посадових окладів (тарифних ставок, ставок заробітної плати), перегляду розмірів надбавок, доплат, премій, спрямувавши на зазначені цілі всі виплати, пов`язані з сумою індексації, яка склалась у грудні 2015 року, з тим, щоб розмір підвищення всіх складових заробітної плати у сумарному виразі для кожного працівника у грудні 2015 року перевищив суму індексації, яку йому повинні були виплатити у грудні 2015 року;

- для проведення подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку № 1078.

Отже, з 01.12.2015 Постановою КМУ № 1013 були підвищені посадові оклади окремих працівників бюджетної сфери. Крім того, вказана постанова передбачала підвищення розмірів посадових окладів, тарифних ставок, заробітної плати, а також перегляд постійний додаткових виплат, щоб розмір підвищення у грудні 2015 року перевищив суму індексації у грудні 2015 року. За рахунок цього мала б обнулитися індексація минулих років, розмір якої зростав внаслідок довготривалого непідвищення доходу працівників. У такому випадку для подальшої індексації заробітної плати обчислення індексу споживчих цін починається з січня 2016 року відповідно до Порядку № 1078, який уже діяв зі змінами, внесеними Постановою КМУ № 1013.

У цьому контексті системний та цільовий способи тлумачення норм Постанови КМУ № 1013 дають підстави для висновку, що січень 2016 року визначений для обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації заробітної плати тим працівникам, яким були підвищені оклади з 01.12.2015.

Водночас норми Постанови КМУ № 1013 не встановлювали підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовцям, а отже січень 2016 року не став для позивача місяцем підвищення тарифних ставок (окладів), з якого починається обчислення індексу споживчих цін для подальшої індексації грошового забезпечення, для цілей застосування Порядку № 1078 (зі змінами, внесеними Постановою КМУ № 1013).

Цей висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у п. 58 постанови від 21.03.2023 у справі № 620/7687/21 і п. 62 постанови від 22.03.2023 у справі № 380/1730/22.

Разом з цим, до числа основних змін, які внесені Постановою КМУ № 1013 до Порядку № 1078 та пов`язані з індексацією грошового забезпечення військовослужбовців, слід віднести нову редакцію п. п. 5, 10-2 Порядку № 1078, окремими положеннями яких установлено таке:

- у разі підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, значення індексу споживчих цін у місяці, в якому відбувається підвищення, приймається за 1 або 100 відсотків;

- обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення зазначених грошових доходів населення;

- для працівників, яких переведено на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі або організації, а також переведено на роботу на інше підприємство, в установу або організацію або в іншу місцевість та у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці у разі продовження такими працівниками роботи, для новоприйнятих працівників, а також для працівників, які використали відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відпустку без збереження заробітної плати, передбачені законодавством про відпустки, обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації здійснюється з місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), за посадою, яку займає працівник.

Порівняльний аналіз указаних положень свідчить, що внаслідок змін, запроваджених Постановою КМУ № 1013, з 01.12.2015 діють єдині правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації для всіх працівників, незалежно від дати їх прийняття, переведення чи виходу на роботу.

Внаслідок цих змін Порядок № 1078 у редакції, що застосовується з 01.12.2015, не містить поняття базовий місяць і передбачає уніфікований підхід до обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації всіх працівників.

Для проведення індексації з 01.12.2015 замість терміну базовий місяць використовується поняття місяць підвищення доходу, яке має інший зміст.

Місяць підвищення доходу це місяць, у якому відбулося підвищення тарифних ставок (окладів), пенсій або щомісячного довічного грошового утримання, стипендій, виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Таке визначення цього поняття висновується із системного тлумачення п. 5 Порядку № 1078 у редакції, яка була запроваджена з 01.12.2015.

Місяць підвищення доходу при зростанні заробітної плати визначається тільки в разі, якщо підвищена тарифна ставка (оклад). Тож з 01.12.2015 зростання заробітної плати за рахунок інших постійних її складових, без підвищення тарифної ставки (окладу), не призводить до визначення нового місяця підвищення доходу.

У цьому полягає одна з основних відмінностей поняття місяць підвищення доходу від терміну базовий місяць, позаяк визначення останнього залежало також від факту зростання заробітної плати за рахунок будь-якої її постійної складової.

Водночас вилучення терміну базовий місяць та запровадження поняття місяць підвищення доходу не вплинуло на правило обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації. Як у базовому місяці, так і у місяці підвищення доходу індекс обчислення споживчих цін приймається за 1 або 100 відсотків, а обчислення цього індексу для проведення подальшої індексації здійснюється наростаючим підсумком із наступного місяця.

Отже, з урахуванням наведених нормативних положень, розрахунок індексації грошового забезпечення позивача як військовослужбовця з 01.12.2015 не прив`язаний до місяця прийняття (виходу) на військову службу, переведення на іншу посаду тощо.

Відправною точкою для визначення місяця підвищення доходу позивача та початку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку вона обіймала.

Системний спосіб тлумачення приписів Постанови КМУ № 1013, у взаємозв`язку із запровадженими нею змінами до п. п. 5, 10-2 Порядку № 1078, дають підстави для висновку, що для проведення подальшої індексації грошового забезпечення відповідачу з 01.12.2015 належало переглянути базовий місяць, визначений за старими правилами, змінивши його на місяць підвищення доходу, тобто на місяць останнього підвищення тарифних ставок (окладів) за посадою, займаною позивачем.

Посадові оклади військовослужбовців визначаються постановами Кабінету Міністрів України. В спірний період (2015-2022 роки) таких постанов було дві.

Так, на час виникнення спірних правовідносин схеми посадових окладів військовослужбовців були затверджені постановою КМУ від 07.11.2007 № 1294 Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, яка була чинною з 01.01.2008 по 28.02.2018 включно. Від січня 2008 року посадовий оклад позивача не змінювався.

Він змінився лише в березні 2018 року на підставі постанови КМУ від 30.08.2017 № 704 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (далі Постанова КМУ № 704), якою встановлені нові розміри окладів військовослужбовців.

З урахуванням місяця підвищення тарифних ставок (окладів) військовослужбовців та з огляду на правила п. п. 5, 10-2 Порядку № 1078 суд дійшов висновку, що січень 2008 року є місяцем підвищення доходу позивача, за яким належало здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно.

Цей висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 20.04.2022 у справі № 420/3593/20, від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 30.03.2023 у справі № 380/16409/21, від 04.04.2023 у справі № 300/5628/21 та інших.

На основі усталеної практики тлумачення поняття дискреційних повноважень та з огляду на об`єкти, підстави й умови для проведення індексації, що встановлені ст. ст. 2, 4 Закону № 1282, п. п. 1-1, 2, 5, 10-2 Порядку № 1078 Верховний Суд дійшов висновку, що повноваження військової частини стосовно визначення січня 2008 року місяцем підвищення доходу військовослужбовця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно, не є дискреційними.

Цей висновок пояснюється тим, що місяць підвищення доходу для такої індексації визначається нормативно і залежить тільки від місяця підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займала позивач. Відповідно зростання інших постійних складових грошового забезпечення, без підвищення таких ставок (окладів), не має наслідком зміну місяця підвищення доходу позивача. Відтак відповідач не наділений повноваженнями діяти на свій розсуд, обираючи інакший місяць місяцем грошового доходу, ніж той, у якому востаннє відбулося підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку займав позивач.

У випадку позивача законодавець установив один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки відповідача з 01.12.2015, а саме: здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації наростаючим підсумком із місяця, наступного за місяцем підвищення тарифної ставки (окладу), та провести індексацію грошового забезпечення, коли величина цього індексу перевищить поріг індексації у розмірі 101% (до 01.01.2016) чи 103% (після 01.01.2016).

Цей висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постановах від 20.04.2022 у справі № 420/3593/20, від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 30.03.2023 у справі № 380/16409/21, від 04.04.2023 у справі № 300/5628/21 та інших.

Судом встановлено, що в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 індексація грошового забезпечення позивача відповідачем не проводилась.

Враховуючи встановлені фактичні обставини та виходячи з правового регулювання спірних правовідносин, відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС суд дійшов висновку, що бездіяльність відповідача, яка полягала у не нарахуванні та не виплаті індексації грошового забезпечення позивача в період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно, підлягає визнанню протиправною.

В період з 01.12.2015 по 28.02.2018 включно місяцем підвищення доходу, за яким належало здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення є січень 2008 року.

Суд погоджується з доводами позивача про те, що саме січень 2008 року є місяцем з якого починається обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації, однак лише для нарахування індексації його грошового забезпечення за період з грудня 2015 року до лютого 2018 року, а не з січня 2015 року, як позивачем зазначено в позовній заяві.

Отже, аналізуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, про необґрунтованість позовних вимог в частині застосування базового місяця січня 2008 року при нарахуванні та виплаті індексації грошового забезпечення позивачу у період з 30.01.2015 по 30.11.2015, оскільки, судом встановлено необхідність застосування інших базових місяців у межах спірних правовідносин (січень 2015 року), за правилами що діяли до внесення змін до постанови.

Відповідно позовні вимоги про нарахування та виплату позивачу індексації його грошового забезпечення за період з 30.01.2015 по 30.11.2015 з застосуванням січня 2008 року місяцем підвищення доходу, за яким належало здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення не підлягає задоволенню.

При цьому зміна грошового забезпечення військовослужбовців відбулась з 01.03.2018 у зв`язку з набранням чинності постановою КМУ «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» № 704 від 30.08.2017, якою затверджено нову тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу. Це стало підставою для зміни місяця підвищення (базового місяця) у цілях нарахування індексації військовослужбовцям на березень 2018 року.

Відповідно, в період з 01.03.2018 по 04.09.2018 та з 29.07.2019 по 16.12.2022 місяцем підвищення доходу, за яким належало здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення є березень 2018 року.

Таким чином, вимога позивача про зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити індексацію грошового забезпечення , в період з 01.03.2018 по 04.09.2018 та з 29.07.2019 по 16.12.2022 із застосуванням місяця, за яким починається обчислення індексу споживчих цін (базового місяця) для розрахунку індексації грошового забезпечення січень 2008 року не підлягає задоволенню.

Щодо розрахунку індексації грошового забезпечення позивача, вимоги про стягнення розрахованої позивачем суми індексації грошового забезпечення, то суд не приймає цей розрахунок, оскільки як наведено вище, позивач при розрахунку помилково застосовував місяць підвищення доходу січень 2008 року, у періоди у які місяць підвищення доходу був іншій, а в період з 30.01.2015 по 30.11.2015 взагалі діяв іншій порядок розрахунку.

Відповідач зазначає, що в період з 29.07.2019 по 16.12.2022 місяцем підвищення доходу було застосовано липень 2019 року, як новоприйнятому працівнику (військовослужбовцю). Відповідач посилається на лист Мінсоцполітики від 30.11.2012 № 475/10/136-12 в якому зазначено, що для новоприйнятих працівників індекс для проведення індексації заробітної плати обчислюється з місяця прийняття їх на роботу. Право на індексацію заробітної плати настає, коли індекс споживчих цін, розрахований наростаючим підсумком, перевищить поріг індексації, встановлений у розмірі 101%. Базовим місяцем для таких працівників, як і для інших, буде вважатись місяць підвищення заробітної плати.

Суд не може прийняти цей довід відповідача, оскільки як вбачається лист датовано 30.11.2012, тобто до змін які відбулись з 01.12.2015, та у листі роз`яснено як повинен був відповідач розраховати індексацію грошового забезпечення позивача у період до 01.12.2015.

Як вже зазначалось, розрахунок індексації грошового забезпечення позивача як військовослужбовця з 01.12.2015 не прив`язаний до місяця прийняття (виходу) на військову службу, переведення на іншу посаду тощо.

Відправною точкою для визначення місяця підвищення доходу позивача та початку обчислення індексу споживчих цін наростаючим підсумком є місяць останнього підвищення тарифної ставки (окладу) за посадою, яку вона обіймала.

Відповідно дії відповідача, що полягають у застосуванні в період з 29.07.2019 по 16.12.2022 для розрахунку індексації грошового забезпечення місяця підвищення доходу липень 2019 року, як новоприйнятому працівнику (військовослужбовцю) є протиправними.

Судом встановлено, що відповідач у період з 30.01.2015 по 04.09.2018 не нараховував та не виплачував позивачу індексацію грошового забезпечення взагалі, а в період з 29.07.2019 по 16.12.2022 із застосуванням місяця підвищення доходу липень 2019 року.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що з метою захисту порушеного права позивача необхідно зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення з 30.01.2015 по 30.11.2015 відповідно до п. п. 6, 10-1, 10-2 Порядку № 1078 в редакції, яка застосовувалася до 01.12.2015, з 01.12.2015 по 28.02.2018 застосуванням місяця підвищення доходу січень 2008 року, а за період 01.03.2018 по 04.09.2018 та з 29.07.2019 по 16.12.2022 місяць підвищення доходу березень 2018 року.

Позивач доводить, що у спірний період індексація грошового забезпечення мала здійснюватися не лише із застосуванням 2008 року місяцем підвищення доходу, але й з урахуванням вимог абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку № 1078.

Натомість, як свідчить довідка-розрахунок відповідача, в період з 01.03.2018 по 04.09.2018 та з 29.07.2019 по 16.12.2022 відповідач не проводив нарахування індексації відповідно до вимог абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку № 1078.

Порядок № 1078 передбачає можливість виплати двох видів індексації грошового доходу, умовно кажучи, поточної та індексації-різниці.

Право на поточну індексацію виникає у випадку, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який з 01.01.2016 встановлений у розмірі 103% (абз. 2 п. 1-1, абз. 6 п. 5 Порядку №1078).

Сума цієї індексації визначається як результат множення грошового забезпечення, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб, на величину приросту індексу споживчих цін, поділений на 100% (абз. абз. 2, 5 п. 4 Порядку № 1078).

З 01.12.2015 в абз. абз. 3, 4, 5, 6 п. 5 Порядку № 1078 по суті йдеться про поняття індексації-різниці, право на яку виникає тільки тоді, коли у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) розмір доходу менший суми можливої індексації, визначеної в цьому місяці.

Абз. абз. 3, 4 п. 5 Порядку № 1078 у редакціях, які застосовувалися з 01.12.2015, передбачали обставини, за наявності яких у місяці підвищення доходу індексація (не)нараховується, а саме:

- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) не нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абз. 3);

- сума індексації у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) нараховується, якщо розмір підвищення грошового доходу не перевищує суму індексації, що склалася у місяці підвищення доходу (абз. 4).

Якщо у місяці підвищення тарифних ставок (окладів) сума цієї індексації нараховується, то абз. 6 п. 5 Порядку № 1078 додатково указує, що ця сума індексації-різниці виплачується до наступного підвищення тарифних ставок (окладів) і до неї надалі додається поточна індексація, яка складається, коли величина індексу споживчих цін перевищує поріг індексації у розмірі 103 відсотки.

Системний аналіз п. 1, абз. абз. 4, 6 п. 5 Порядку № 1078 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) дає підстави для висновку, що нарахування й виплата індексації-різниці має щомісячний фіксований характер, гарантується законом і є обов`язковими для підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності і господарювання, а також для фізичних осіб, які використовують працю найманих працівників.

Враховуючи те, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці, та з огляду на правила й умови нарахування суми індексації-різниці, які встановлені абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку №1078, повноваження військової частини щодо виплати цієї суми не є дискреційними.

Саме такі висновки наведені Верховним Судом в п. п. 97, 98 постанови від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21.

З урахуванням того факту, що 01.03.2018 набрала чинності постанова КМУ від 30.08.2017 № 740 Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб, якою були встановлені нові розміри окладів військовослужбовців, та з огляду на правила п. п. 5, 10-2 Порядку № 1078, березень 2018 року став місяцем підвищення доходу позивача, за яким слід здійснювати обчислення індексу споживчих цін для проведення подальшої індексації грошового забезпечення.

Системний і цільовий способи тлумачення абз. абз. 3, 4 Порядку № 1078 дають підстави для висновку, що в березні 2018 року як місяці підвищення доходу позивача відповідачу належало вирішити питання, чи має остання право на отримання суми індексації-різниці.

Як свідчить довідка-розрахунок відповідача, відповідач не нараховував і не виплачував позивачу цей вид індексації за період з 01.03.2018 по 04.09.2018.

У цьому контексті суд зауважує, що з огляду на абз.4 п.5 Порядку №1078 позивач має право на отримання суми індексації-різниці за умови, якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року.

Якщо ця умова наявна, то розмір належної індексації-різниці визначається як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу.

Буквальний спосіб тлумачення цих норм свідчить про те, що для їхнього застосування врахуванню підлягає: розмір підвищення доходу позивача в березні 2018 року; сума можливої індексації грошового забезпечення позивача в березні 2018 року; чи перевищує розмір підвищення доходу суму можливої індексації.

Розмір підвищення доходу в березні 2018 року визначається як різниця між сумою грошового забезпечення в березні 2018 року та сумою грошового забезпечення в січні 2018 року.

В обидві ці суми враховуються складові грошового забезпечення, які не мають разового характеру (речення 2 абзацу 5 пункт 5 Порядку №1078).

Сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року визначається як результат множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, актуального для березня 2018 року, на величину приросту індексу споживчих цін у березні 2018 року, поділений на 100 відсотків (абз.5 п.4 Порядку №1078).

Якщо розмір підвищення доходу в березні 2018 року дорівнює або є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року, то це є підставою для нарахування й виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Зі змісту наданої інформації вбачається, що грошове забезпечення позивача в лютому 2018 року становило 12149,81 грн., у березні 2018 року 12754,78 грн.

Отже, грошовий дохід позивача збільшився на суму 604,97 грн. (12754,78 -12149,81 ).

В березні 2018 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1 762,00грн.

Відповідно до абз. 5 п. 4 Порядку № 1078 сума індексації за березень 2018 року розраховується як: прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.03.2018 помножений на величину приросту індексу споживчих цін і поділений на 100: 1 762,00 грн х 253,30% / 100 = 4 463,15 грн.

Таким чином, сума можливої індексації грошового забезпечення в березні 2018 року становила 4 463,15 грн.

Вирішуючи питання, чи перевищує розмір підвищення доходу суму можливої індексації, суд виходить того, що сума підвищення доходу позивача в березні 2018 року становить 604,97 грн., а сума можливої індексації в березні 2018 року 4463,15 грн, тобто розмір підвищення доходу є меншим за суму можливої індексації, що склалася у березні 2018 року, що є підставою для нарахування і виплати позивачу індексації-різниці до чергового підвищення тарифних ставок (окладів) або до дати звільнення зі служби.

Відповідно до абз.4 п.5 Порядку № 1078 сума індексації-різниці в березні 2018 року розраховується як різниця між сумою можливої індексації і розміром підвищення доходу, а саме: 4 463,15 грн. 604,97 грн. = 3858,18 грн.

Таким чином, сума індексації з урахуванням абз. 3, 4, п.5 Порядку №1078 підлягала виплаті позивачу у розмірі 3858,18грн. 01.03.2018 по 04.09.2018 (дня звільнення з військової служби), а не 4463,15 грн. як то зазначив позивач.

Що стосується періоду з 29.07.2019 по 16.12.2022 включно, то суд зазначає, що відповідно до наказу командира військової частини № НОМЕР_1 від 04.09.2018 №257 позивача було звільнено в запас, відповідно виплату «індексації- різниці» припиняється.

Позивач, у позові зазначає, що новостворена посада прирівнюється до існуючої при визначені «базового» місяця для індексації грошового забезпечення, у зв`язку з чим позивач вважає, що «індексація-різниця» повинна була йому нараховуватись й в період з 29.07.2019 по 16.12.2022.

Суд, не погоджується з цим доводом позивача, оскільки це твердження має місце для нарахування поточної індексації, а не «індексації-різниці». Відповідно позовна вимога про зобов`язання відповідача нарахувати ти виплатити «індексацію різницю» за період з 29.07.2019 по 16.12.2022 не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Щодо строку звернення до адміністративного суду.

Згідно з ч.1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Таким законом в даному випадку є Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України).

Відповідно до ч.2 ст. 233 КЗпП України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Однак, 19.07.2022 набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» №2352-IX, яким внесено ряд важливих змін до діючого законодавства про працю.

Зокрема, змін зазнали норми законодавства щодо порядку звернення громадян до суду у разі виникнення трудових спорів в частині строків таких звернень.

Ч.1 та 2 ст. 233 КЗпП України викладені у наступній редакції: працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).

При цьому, відповідно до пункту першого глави XIX «Прикінцеві положення» КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Водночас, згідно з Постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2023 № 651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», відповідно до статті 29 Закону України Про захист населення від інфекційних хвороб Кабінет Міністрів України постановив: відмінити з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Відтак обмеження щодо застосування строків визначених ч.2 ст. 233 КЗпП України скасовано і починаючи з 01.07.2023 у позивача є три місяці для звернення до суду з даним позовом.

При цьому, позовну заяву було подано до суду 28.08.2023, тому тримісячний строк звернення до суду у даному випадку не пропущений.

Розподіл судових витрат.

Як учасник бойових дій позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір. Докази здійснення позивачем інших судових витрат суду не надані. Отже, відповідно до ст. 139 КАС судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись статтями 132, 134, 139, 243,246, 252 297 КАС України, суд, -

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_8 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_5 ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не нарахуванні та не виплаті ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення у період з 30.01.2015 по 04.09.2018.

Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо застосування місяця підвищення доходу липень 2019 року при розрахунку індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 29.07.2019 по 16.12.2022.

Зобов`язати Військову частини НОМЕР_1 нарахувати та виплатити позивачу індексацію грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 30.01.2015 по 30.11.2015 відповідно до п. п. 6, 10-1, 10-2 Порядку № 1078 в редакції, яка застосовувалася до 01.12.2015, за період з 01.12.2015 по 28.02.2018 місяць підвищення доходу січень 2008 року, за період 01.03.2018 по 04.09.2018 та з 29.07.2019 по 16.12.2022 місяць підвищення доходу березень 2018 року, з рахуванням раніше виплачених сум.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягала у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 в період з 01.03.2018 по 04.09.2018 індексації-різниці відповідно до абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 № 1078.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію-різницю за період з 01.03.2018 по 04.09.2018 відповідно до абз. абз. 3, 4, 6 п. 5 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою КМУ від 17.07.2003 № 1078, в сумі 3858,18 грн. в місяць.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення складено та підписано 07.11.2023.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.В. Шинкарьова