Справа № 280/2608/23
Суддя: Юрко І.В.
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

06 листопада 2023 року м. Дніпросправа № 280/2608/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Юрко І.В., суддів: Білак С.В., Чабаненко С.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року в адміністративній справі №280/2608/23 (головуючий суддя першої інстанції - Семененко М.О.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач 24.04.2023 року (згідно штампу на поштовому конверті) звернувся до Запорізького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача щодо не нарахування та невиплати йому доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб»;

- зобов`язати відповідача перерахувати, виплатити з дати перерахунку пенсії на виконання рішення Запорізького окружного адміністративного суду по справі №280/4518/22 та в подальшому на постійній основі виплачувати йому щомісячну доплату у розмірі 2000,00 грн. відповідно до постанови КМУвід 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 01.05.2023 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (а.с. 14).

Ухвалою суду від 13 червня 2023 року до ГУ ПФУ в Запорізькій області застосовано захід процесуального примусу у вигляді накладення штрафу в порядку, передбаченому частиною 1 статті 145 та частиною 1 статті 149 КАС України.

Стягнуто з ГУ ПФУ в Запорізькій області штраф у сумі 0,3 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 805,20 грн. (вісімсот п`ять гривень 20 коп.) в дохід Державного бюджету України (а.с. 22-23).

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу суду першої інстанції про накладення штрафу.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що вказана ухвала є необґрунтованою та прийнятою з порушенням норм процесуального права. Судом першої інстанції не покладався на відповідача обов`язок щодо направлення відзиву на поштову адресу позивача. В ухвалі суду першої інстанції про відкриття провадження зазначено, що справа може бути вирішена за наявними матеріалами у разі ненадання відзиву на позов без поважних причин. Апелянт вважає, що накладений на нього штраф є безпідставним та неспівмірним, оскільки невиконання процесуальних обов`язків, ухиляння від вчинення дій, покладених судом на учасника справи або зловживання процесуальними правами з боку скаржника допущено не було.

Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

У період з 28.08.2023 року по 15.09.2023 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала у відпустці. У період з 19.09.2023 року по 17.10.2023 року суддя-доповідач Юрко І.В. перебувала на лікарняному.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.

Застосовуючи до відповідача захід процесуального примусу у вигляді накладення штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не виконано процесуальні обов`язки щодо направлення копії відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду з неповажних причин.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на таке.

Відповідно до частини першої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами. Зловживання процесуальними правами не допускається.

Згідно з частиною четвертою статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання учасником судового процесу його процесуальними правами, суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом.

Відповідно до частини 3 статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана (надана) іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

В той же час, частина шоста вказаної статті передбачає право суду, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин, вирішити справу за наявними матеріалами.

Зі змісту наведених норм випливає, що ненадання відзиву, так само як і ненадання (не направлення) копії такого відзиву іншим учасникам справи, дає право суду вирішити спірні правовідносини на підставі доводів позовної заяви та інших доказів, які наявні в матеріалах справи на момент прийняття судового рішення по справі.

Відповідно до частини першої статті 149 суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, зокрема у випадку:

- невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.05.2023 року ГУ ПФУ в Запорізькій області подано відзив на позовну заяву через підсистему «Електронний суд», в якому відповідачем вказано, що адреса для листування позивача, зазначена у позовній заяві, знаходиться на тимчасово непідконтрольній території України, у зв`язку з чим немає можливості направити копію відзиву позивачу (а.с. 19-21).

Таким чином, відповідач у відзиві повідомив суд про неможливість направлення позивачу (фізична особа) копії такого відзиву.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що у позовній заяві зазначена наступна адреса позивача: АДРЕСА_1 . Позивачем не зазначено, чи є вказана адреса адресою для листування, адресою місця проживання або адресою реєстрації. Крім того зазначено, що у позивача електронна пошта відсутня.

Вказане виключає невиконання відповідачем процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу.

Крім того, зі змісту ухвали Запорізького окружного адміністративного суду від 01.05.2023 року вбачається, що відповідачу роз`яснено положенням ч.1 ст.261 КАС України та вказано, що у разі ненадання відповідачем відзиву без поважним причин, справа буде вирішена за наявними матеріалами.

Колегія суддів зазначає, що у вказаній ухвалі судом першої інстанції не покладено обов`язок на відповідача щодо направлення позивачу копії відзиву з доданими до нього матеріалами та не зазначено, що невиконання такого обов`язку тягне за собою застосування заходів процесуального примусу.

Оскільки на відповідача судом першої інстанції не покладався процесуальний обов`язок щодо направлення відзиву позивачу на адресу, вказану у позовній заяві, та яка знаходиться на тимчасово непідконтрольній території України, апеляційний суд дійшов висновку, що відповідачем не було вчинено будь-яких дій, визначених у ч.1 ст.149 КАС України, а тому застосування до скаржника заходу процесуального примусу у вигляді штрафу є безпідставним.

Враховуючи викладене, у відповідності до статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України ухвалу суду першої інстанції належить скасувати.

Керуючись статтями 242, 243, 250, 294, 308, 312, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року в адміністративній справі №280/2608/23 задовольнити.

Ухвалу Запорізького окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року в адміністративній справі №280/2608/23 скасувати.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий - суддя І.В. Юрко

суддя С.В. Білак

суддя С.В. Чабаненко