Справа № 457/1391/23
Суддя: Марчук В. І.
Дата ухвалення: 2023-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 457/1391/23
провадження №2-а/457/15/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 жовтня 2023 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого - судді Марчука В.І.,

секретар судового засідання Ярова О.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, інспектора патрульної поліції ВП №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, інспектора патрульної поліції ВП №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. Позов мотивований тим, що 19.09.2023 року інспектор патрульної поліції Трускавецького відділення поліції №2 Головного управління Національної поліції у Львівській області Гловяк Р.Р. виніс постанову серії EAT № 7765236, згідно якої його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121-3 КУПАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн. Вказану постанову вважає незаконною та такою, що підлягає до скасування оскільки, 18.09.2023 року, після перетину о 22:20 українсько-польського кордону, повертаючись додому за місцем свого фактичного проживання, на зустріч рухався автомобіль патрульної поліції, який через декілька хвилин розвернувся на проїжджій частині з суцільною лінією розмітки та почав рухатись за авто ОСОБА_1 . Причиною зупинки органами поліції було названо неосвітлені номерні знаки автомобіля. На заперечення позивача та пропозицію на місці усунути цю несуттєву несправність його авто, якщо така має місце, працівник поліції відреагував відмовою та почав складати постанову серії EAT № 7765236. Зазначає, що вказував інспектору що така несправність могла виникнути по дорозі під час руху, оскільки прибори в салоні авто не вказували на несправність та виїжджаючи з прикордонної території, жодний патруль не зупинив автомобіль, а тому така несправність могла зявитись через нерівності на дорозі. Тобто метою зупинки транспортного засобу працівником поліції стало не виявлення та сприяння усуненню у межах своєї компетенції адміністративного правопорушення, як це передбачено ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію", а спрямована дія щодо притягнення ОСОБА_1 до адмінвідповідальності та накладення штрафу. Окрім того, працівник поліції не повідомив, чи здійснюється відеофіксація на боді-камеру, не задовольнив жодного клопотання, не ознайомив зі змістом постанови, не вручив ї копію, а замість постанови надав лише квитанцію про сплату штрафу. Таким чином, інспектор поліції Гловяк Р.Р., не виконавши вимоги п. 9 Розділу III Інструкції No 1395 та ст. 279 КУпАП, порушив затверджений законом порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення. А тому просить суд, скасувати постанову EAT № 7765236 та закрити провадження у справі.

Позивач у судове засідання не з`явився однак подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги просить задоволити.

Відповідач відзив на позов до суду не подавав, з будь-якими клопотаннями до суду не звертався.

З огляду на викладене, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи.

За таких обставин, дослідивши доводи сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з наступного.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Положеннями ч. 2 ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Вимогами ч. 1 ст. 2 КАС України передбачено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Як встановлено судом, відповідно до постанови серії EAT № 7765236 від 19 вересня 2023 року, винесеної інспектором відділення поліції №2 Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області Пацевки М.П., ОСОБА_1 керував транспортним засобом Peugeot 2008, д.н.з. НОМЕР_1 , 19 вересня 2023 року о 00 год. 27 хв. у нічний час доби у якого не підсвічується номерний знак, чим порушив п.2.9.в ПДР України - керування водієм т/з з номерним знаком, повернутим чи неосвітленим, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.121-3 КУпАП.

На підставі наведеного, відповідачем визнано позивача ОСОБА_1 винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП, і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн.

Відповідно до пп. «в» п. 2.9 ПДР водієві забороняється керувати транспортним засобом, з номерним знаком, що неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Відповідно до ч.1 ст.121-3 КУпАП встановлено, що керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі сімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно вимог статті 247 КУПАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. (частина 1 ст. 7 КУпАП)

Частина 1 ст. 9 КУпАП визначає поняття адміністративного правопорушення, яким визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з частиною 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, сам позивач у своїй позовній заяві не визнав факту керування транспортним засобом з неосвітленим номерним знаком, оскільки така несправність могла виникнути лише в момент руху автомобіля по дорозі, оскільки при перетині ним державного кордону таких несправностей виявлено не було. Можливо несправність виникла під час руху, однак він не міг виявити ці обставини, тому його безпідставно було притягнуто до адміністративної відповідальності.

Крім того, позивач вказує на те, що розгляд справи про адміністративне правопорушення поліцейським не проводився, не були роз`яснені права і обов`язки особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не було роз`яснено право на правову допомогу, тощо.

Натомість відповідачі в судове засідання не з`явилися, відзиву та будь-яких достовірних доказів на підтвердження тверджень, вказаних у оскаржуваній постанові суду не надали, тобто не виконано обов`язку щодо доказування правомірності свого рішення стороною відповідача, не надано суду будь-яких інших належних, достатніх та достовірних доказів на підтвердження обставин, викладених у постанові.

При цьому, відповідно до ст.77 КАС України у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень в порушення зазначених вище вимог закону щодо обов`язку доказування правомірності своїх дій з приводу складання постанови по справі про адміністративне правопорушення не доведено факту наявності в діях позивача складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, не було надано суду матеріалів, які стали підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Постанова про адміністративне правопорушення, складена відповідачем, не може оцінюватися судом в розумінні ст.ст.73,74 КАС України у якості належних і допустимих доказів, що підтверджують факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, оскільки заперечується позивачем, а інші докази які б її обґрунтовували в матеріалах справи відсутні.

На підставі наведеного, відповідачем неправомірно притягнуто позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1190 грн.

Виходячи з наведенного вище, враховуючи позицію Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у справі № 337/3389/16-а(2-а/337/154/2016 адміністративне провадження №К/9901/29775/18, викладену у постанові від 30 травня 2018 року, суд приходить до висновку що оскаржувана постанова складена з порушенням норм ст. 283 КУпАП, а тому не може вважатися такою, що відповідає чинному законодавству у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у зв`язку з чим, підлягає скасуванню.

При цьому, провадження у справі про адміністративне правопорушення, слід закрити.

Понесені позивачем судові витрати по справі на сплату судового збору в сумі 536 грн. 80 коп. у відповідності до ст.139 КАС України підлягають стягненню з відповідача Головного управління Національної поліції у Львівській області в користь позивачки.

Керуючись статтями 2, 77, 205, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, статтями 251, 288, 289, 293 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,-

у х в а л и в:

Позов задоволити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії ЕАТ №7765236 про притягнення ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 121-3 КУпАП.

Стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській областіна користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) за рахунок бюджетних асигнувань суму понесених витрат по сплаті судового збору в сумі 536,80 грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому ст.ст. 288, 297 КАС України.

Суддя: В. І. Марчук