Справа № 260/7188/23
Суддя: Гебеш С.А.
Дата ухвалення: 2023-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 листопада 2023 року м. Ужгород№ 260/7188/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гебеш С.А., розглянувши в письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому, з урахуванням уточнених позовних вимог, просить суд:

1. Визнати протиправною і незаконною дію Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області по зниженню на 932,29 гривень з 01.07.2021 року і припиненню з 01.03.2022 року нарахування і виплати щомісячної доплати у розмірі 2000,00 гривень, передбаченої Постановою КМУ №713 від 14 липня 2021 року «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» ОСОБА_1 під час виконання судових рішень від 08.02.2021 року у справі №260/50/21, яке набуло законної сили 10.03.2021 року і від 11.01.2022 року по справі №260/6756/21, яке набуло законної сили 10.02.2022 року;

2. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області нарахувати і виплатити з 01.07.2021 року по 28.02.2022 року 932,29 гривні щомісячно, а з 01.03.2022 року відновити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розміру 2000,00 гривень, відповідно до Постанови КМУ №713 від 14 липня 2021 року «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», без обмеження максимального розміру пенсії;

3. Визнати протиправною і незаконною дію Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області по припиненню ОСОБА_1 з 01.03.2023 року виплати індексації пенсії, передбаченої Постановою КМУ №118 від 16.02.2022 року "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" під час виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.11.2022 року по справі №260/3872/22;

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області відновити, починаючи з 01 січня 2023 року ОСОБА_1 нарахування і виплату індексації пенсії, передбаченої Постановою КМУ №118 від 16.02.2022 року "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" без обмеження максимального розміру пенсії;

5. справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін;

6. стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області документальні підтверджені судові витрати у розмірі 2147,20 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що із 01.01.2023 року до пенсії позивача нарахована, але не виплачується індексація у 14%, передбачена Постановою КМУ №118 від 16.02.2022 року, що підтверджується додатком до відповіді відповідача №1955-1601/М-02/8-0700/23 від 30.03.2023 року. Крім того вказує, що відповідач знизив з 01.07.2021 року і припинив з 01.03.2022 року виплату щомісячної доплати у розмірі 2000,00 гривень, передбаченої Постановою КМУ №713 від 14.07.2021 року.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними та такими, що порушують його конституційні права на соціальний захист.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2023 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), разом з тим витребувано матеріалами пенсійної справи позивача.

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги позивача не визнав та просив відмовити в їх задоволенні з тих підстав, що на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.11.2022 року у справі 260/3872/22 проведено перерахунок, після якого розмір пенсії позивача з 14.04.2022 року, під час якого основний розмір пенсії збільшився більше ніж на 2000,00 гривень, тому відповідно до норми Постанови №713 підстав для виплати щомісячних доплат в розмірі 2000,00 гривень, починаючи з 01.03.2022 року немає. Разом з тим, вказує, що з 01.01.2018 року перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром, виходячи з розрахунку 80% відповідних сум грошового забезпечення, з урахуванням раніше виплачених сум. Після проведеного перерахунку на виконання вказаного рішення суду пенсія виплачується з урахуванням постанови КМУ №118 від 16.02.2022 року, у розмірі, визначеному станом на 01.03.2022 року та становить 21913,58 гривень. Отже, розмір пенсії ОСОБА_1 підвищено на коефіцієнт збільшення, установлений абз. 2 п. 1 Постанови КМУ№118.

Разом з тим, у відзиві на позовну заяву вказано про те, що позивач пропустив шестимісячний строк звернення до суду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.11.2023 року у задоволенні клопотання відповідача про залишення позовних вимог без розгляду - відмовлено.

Відповідно до положень ч. 5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Закарпатській області та отримує пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Представник позивача звернувся до Головного управління ПФУ в Закарпатській області із заявою, в якій просив провести відповідний перерахунок і виплату пенсії з надбавками без обмежень ОСОБА_1 , включаючи щомісячну доплату згідно Постанови КМУ№713 від 14.07.2021 року. а з 01.03.2022 року - з урахуванням індексації 14%, передбаченої Постановою КМУ №118 від 16.02.2022 року та повідомити про розмір заборгованості по пенсії з урахуванням рішень судів, надати роздруківку складових пенсії ОСОБА_1 (а.с. 11-12).

Листом від 302023 року Головне управління ПФУ в Закарпатській області повідомило представника позивача, про те, що:

Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.11.2022 року по справі №260/3872/22, яке набуло законної сили 08.12.2022 року, виконано Головним управлінням в добровільному порядку. На виконання рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 08.11.2022 року у справі №260/3872/22, Головне управління здійснило з 01.12.2019 року перерахунок пенсії гр. ОСОБА_1 виходячи з 80% сум грошового забезпечення, що зазначено в оновленій довідці № 22/6-4518 від 16.08.2021 року, виданої Департаментом персоналу МВС України, з урахуванням раніше виплачених сум та без обмеження її максимального розміру. Відтак, з 01.01.2023 року здійснено перерахунок та виплату пенсії без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум станом на дату, з якої судом зобов`язано провести такий перерахунок (01.12.2019).

Вказує про те, що станом на сьогодні розмір пенсії з урахування постанови Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верст населення у 2022 році» № 118 від 16.02.2022 року та з урахуванням рішення Закарпатського окружного адміністративного суду №260/3872/22 становить 21576,43 грн.

Крім того, у листі вказано про те, що оскільки пенсія гр. ОСОБА_1 переглядалась (перераховувалась) на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду №260/50/21 від 08.02.2021 року, під час якого основний розмір пенсії збільшився менше ніж на 2000,00, то на виконання абзацу третього пункту 1 Постанови № 713 до пенсії встановлена доплата в сумі 1067,71 грн. Отже, після проведеного перерахунку, з 01.07.2021 року належна сума доплати була наявна в складових пенсійної виплати гр. ОСОБА_1 . В подальшому, після здійснення перерахунку пенсії на виконання рішення суду №260/6756/21 від 11.01.2022 року, під час якого основний розмір пенсії збільшився більше ніж на 2000,00 грн, то щомісячна доплата, встановлена п. 1 Постанови №713, після виконання рішення суду не виплачується.

Вважаючи дії відповідача щодо невиплати щомісячної доплати у сумі 2000,00 гривень, а також невиплату індексації позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Що стосується позовної вимоги щодо припинення нарахування і виплати щомісячної доплати у розмірі 2000,00 гривень, передбаченої Постановою КМУ №714 від 14 липня 2021 року.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом шостим частини першої статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ).

Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону №2262-XII, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

Пунктом 1 Постанови №713 установлено з 1 липня 2021 р. особам, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 р. відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Закон) (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 1 березня 2018 р., щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 1 березня 2018 р., розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 1 березня 2018 р. або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 1 березня 2018 р., щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 1 липня 2021 року.

Пунктом 3 Постанови №713 надано вказівку Пенсійному фонду України забезпечити встановлення з 1 липня 2021 р. виплат, передбачених пунктами 1 і 2 цієї постанови, а також виплат, передбачених абзацом другим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28.07.2010 №656 «Про встановлення щомісячної державної адресної допомоги до пенсії особам з інвалідністю внаслідок війни та учасникам бойових дій» для учасників бойових дій та постраждалих учасників Революції Гідності, за матеріалами пенсійних справ.

Виходячи із наведених норм слідує, що Постановою №713 визначено, зокрема, для осіб, яким призначено пенсію до 1 березня 2018 р., щомісячну доплату в сумі 2000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, при цьому обумовлено, що вказана доплата не виплачується у разі, коли пенсія переглядалася (перераховувалася) після 1 березня 2018 р., крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. У такому випадку щомісячна доплата встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Таким чином, внаслідок ухвалення вказаного нормативно-правового акта Уряду з 01.07.2021 колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону №2262-ХІІ до 01.03.2018 було установлено щомісячну доплату в сумі 2000,00 грн. виплата якої не здійснюється у разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018.

Водночас, аналіз наведених норм права, а також мети прийняття Урядом вказаної Постанови №713 свідчить про те, що перерахунок пенсії, проведення якого згідно з абзацом третім пункту 1 постанови №713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн. до розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону №2262-ХІІ, має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ на підставі нормативно-правого акта компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення Постанови №713, а саме зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах. Натомість перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи винило до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.

Як встановлено судом, з 01 липня 2021 року позивачу на підставі Постанови КМУ №713 від 14.07.2021 року, Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Закарпатській області здійснено перерахунок пенсії та нараховано щомісячну доплату у сумі 1067,71 гривень.

Разом з тим, як вбачається із матеріалів справи, на виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 11.01.2022 року у справі №260/6756/21 позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.12.2019 року на підставі довідки №22/6-4518 від 16.08.2021 року.

Вказаний перерахунок пенсії, на виконання вищевказаного рішення відповідачем здійснено з 01.03.2022 року, що підтверджено протоколом перерахунку та разом з тим, до вказаного розміру пенсії після перерахунку не включена доплата, передбачена Постановою №713, що не заперечується відповідачем.

Таким чином, оскільки перерахунок пенсії позивача, проведений Головним управлінням ПФУ на виконання судового рішення з метою усунення порушеного його права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього винило до 01.03.2018 року, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії, то позивач має право на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 2000,00 грн. відповідно до Постанови №713.

Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 08.11.2022 у справі № 420/2473/22 та від 04.04.2023 у справі № 380/25987/21.

На думку суду, відповідач не довів, що нараховуючи в меншому розмірі та припиняючи нарахування та виплату позивачу щомісячної доплати в сумі 2000,00 грн, діяв відповідно до закону. Тому такі його дії є протиправними.

З метою захисту порушеного права позивача, суд приходить до висновку, що позов в цій частині слід задовольнити шляхом визнання протиправними дій Головного управління ПФУ в Закарпатській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті доплати до пенсії згідно з Постановою №713 та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату позивачу щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн. відповідно до Постанови №713 з 0.07.2021 року, з урахуванням проведеної виплати.

Щодо вимоги здійснити перерахунок пенсії без обмеження її максимальним розміром, суд зазначає наступне.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію Законом № 3668-VI, який набрав законної сили 01.10.2011 р.

Відповідно до положень статті 2 Закону № 3668-VI максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Митного кодексу України, законів України "Про державну службу", "Про прокуратуру", "Про статус народного депутата України", "Про Національний банк України", "Про Кабінет Міністрів України", "Про дипломатичну службу", "Про службу в органах місцевого самоврядування", "Про судову експертизу", "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", "Про наукову і науково-технічну діяльність", "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", "Про пенсійне забезпечення", "Про судоустрій і статус суддів", Постанови Верховної Ради України від 13 жовтня 1995 року "Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Водночас Законом № 3668-VI внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного Рішення положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016.

Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яким визнав таким, якими, що не відповідають статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої статті 17 Конституції України щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.

Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі Закону № 2262-XII, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у статтю 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції Закону № 3668-VI.

Тобто, положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII та положення частини першої статті 2 Закону № 3668-VІ (у частині поширення її дії на Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.

Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає статті 17 Конституції України положення частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII.

При цьому положення статті 2 Закону № 3668-VI (у частині поширення її дії на Закон № 2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин наявна колізія між Законом № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016 та Законом № 3668-VI - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.

При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення статті 2 Закону № 3668-VI.

Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, то суд доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Водночас положеннями статті 6 КАС України встановлено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ. Звернення до адміністративного суду для захисту прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.

У постанові від 13.02.2019 р., що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей 1, 8, 92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми Закону № 2262-XII з урахуванням Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 р. № 7-рп/2016, а не норми Закону № 3668-VI.

Тому обмеження Головним управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області максимального розміру пенсії позивача, право на пенсійне забезпечення якого встановлене Законом № 2262-ХІІ, є протиправним.

Такий висновок суду ґрунтується на правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові 16 грудня 2021 року у справі №400/2085/19.

Суд зазначає, що юридична природа соціальних виплат, в тому числі пенсій, розглядається не лише з позицій права власності, але й пов`язує з ними принцип захисту "законних очікувань" (reasonable expectations) та принцип правової визначеності (legal certainty), що є невід`ємними елементами принципу правової держави (Rechtstaat) та верховенства права.

Так у справі "Суханов та Ільченко проти України" (Заява N 68385/10 та N 71378/10) Європейський суд з прав людини вказав, що якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має "законне сподівання", якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є чинний Закон, який передбачає таке право, або є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (пункт 35).

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. На розвиток зазначених положень Конституції України частиною 2 статті 2 КАС України визначені критерії законності рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, яким є відповідач.

Дослідженими доказами у матеріалах справи встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області при здійсненні перерахунку пенсії з 01.01.2023 року, змінено базові гарантії позивача у вигляді максимального розміру пенсії, так як відповідно до протоколу перерахунку пенсії з 01.01.2023 року підсумок пенсії позивача з надбавками становить 24658,12 гривень, а саме: основний розмір пенсії 80% грошового забезпечення (вислуга років 32) у розмірі 17530,86 гривень; індексація базового ОСНП - 2454,32; учасники б/операцій по захисту Батьківщини - 523,25; учасник бойових дій - 40,00 гривень; надбавка за проживання в гірській місцевості - 4109,69 гривень.

Однак, з урахуванням максимального розміру пенсія виплачується лише у сумі 21576,43 гривні. А тому, відповідач, обмежуючи позивачеві розмір пенсійних виплат, діяв не на підставі Конституції та законів України.

Крім того, суд вказує на те, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду 08.11.2022 року у справі №260/3872/22 вже було вирішено спір щодо обмеження пенсії максимальним розміром.

Відтак, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено правомірності своїх дій щодо здійснення перерахунку пенсії позивачу у належному розмірі, натомість судом встановлено порушення прав позивача.

Щодо позовної вимоги здійснити нарахування і виплату з 01.01.2023 року нараховану індексацію пенсії, яка передбачена Постановою КМУ №118 від 16.02.2022 року, то суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 2 Закону України Про індексацію грошових доходів населення від 03.07.1991 №1282-XII (далі Закон України №1282-XII) пенсії є одним із об`єктів індексації грошових доходів населення.

Даною нормою також передбачено, що індексація пенсій здійснюється шляхом їх підвищення відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 2 постанови Кабміну України "Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році" від 16.02.2022 №118 установлено, що з 1 березня 2022 р. розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2021 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови (в розмірі 1,14), у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

На виконання вимог вказаної Постанови, відповідач провів позивачу нарахування індексації, що становить 2454,32 гривень, однак обмежив виплату пенсії максимальним розміром.

Згідно з ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Спір в цій справі стосується невиплати ГУ ПФУ в Закарпатській області проведеної індексації пенсії позивача згідно постанови № 118, після проведеного перерахунку його пенсії з 01.01.2023 року.

Однак, суд вказує на, те що сума індексації базового ОСНП (2454,32 гривні) наявна в складових пенсійної виплати, а тому суд не може погодитися з твердженнями позивача, про те, що така не виплачується після проведеного перерахунку, так як відповідач обмежив розмір пенсії не лише на суму індексації.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 2147,20 грн, сплачений згідно з квитанцією від 19.07.2023 року.

При цьому, з метою логічності та зрозумілості рішення суду його резолютивна частина буде викладена дещо в іншому формулюванні ніж заявлені позовні вимоги, однак вказане не впливатиме на зміст останніх та обсяг їх задоволення.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання дій протиправними і зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, код ЄДРПОУ - 20453063) щодо відмови ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 ) у нарахуванні та виплаті доплати до пенсії у сумі 2000,00 гривень згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, код ЄДРПОУ - 20453063) перерахувати та виплатити з 01.07.2021 року ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 ) щомісячну доплату у розмірі 2000,00 гривень відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 "Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб", з урахуванням раніше виплачених сум.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, код ЄДРПОУ - 20453063) щодо проведення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 ) перерахунку та виплати пенсії із застосуванням обмеження максимальним розміром.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88000, Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4, код ЄДРПОУ - 20453063) здійснити з 01.01.2023 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 ) без обмеження її максимальним розміром.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП - НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (88008, пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, ) судові витрати у сумі 2147,20 грн (одна тисяча сто сорок сім гривень двадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяС.А. Гебеш