Справа № 200/4502/23
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2023-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2023 року Справа№200/4502/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Голошивця І.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що 20.05.2022 він звернувся до органу пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», так як набув необхідного стажу роботи передбаченого зазначеною статтею 25 років. Рішенням № 57 від 27.05.2022 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач) відмовило позивачу в призначенні пенсії зазначивши у рішенні, що у нього немає необхідного стажу роботи передбаченого ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 25 років. Позивач зазначив, що ним було оскаржене зазначене рішення до Донецького окружного адміністративного суду. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07.11.2022 у справі №200/3773/22 було вирішено: адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій щодо відмови в призначенні пенсії, скасування рішення про відмову в призначенні пенсії від 27.05.2022 року, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити пенсію з 27.05.2022 року, зарахувавши: - до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 з 01.06.2004 по 18.10.2014, з 10.11.2014 по 08.04.2015, з 14.04.2016 по 26.06.2017, з 05.07.2017 по 05.02.2018, з 19.02.2018 по 22.05.2019, з 05.06.2019 по 20.05.2022, із зарахуванням періоду проходження військової служби в особливий період з 08.10.2020 по 20.05.2022 року - задовольнити повністю; було визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 27.05.2022 року № 57 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах скасовано; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 27.05.2022 року, зарахувавши до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 з 01.06.2004 по 18.10.2014, з 10.11.2014 по 08.04.2015, з 14.04.2016 по 26.06.2017, з 05.07.2017 по 05.02.2018, з 19.02.2018 по 22.05.2019, з 05.06.2019 по 20.05.2022, із зарахуванням періоду проходження військової служби в особливий період з 08.10.2020 по 20.05.2022 року з урахуванням висновків суду та норм чинного законодавства. Позивач зазначив, що в свою чергу постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2023 у справі №200/3773/22, було вирішено: апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року у справі № 200/3773/22 - задовольнити частково; рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року у справі № 200/3773/22 - змінити. Абзац другий резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року у справі № 200/3773/22 - виключити. Абзац четвертий резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 у справі №200/3773/22 викласти в наступній редакції: зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 з 01.06.2004 по 18.10.2014, з 10.11.2014 по 08.04.2015, з 14.04.2016 по 26.06.2017, з 05.07.2017 по 05.02.2018, з 19.02.2018 по 22.05.2019, з 05.06.2019 по 20.05.2022, період проходження військової служби в особливий період з 08.10.2020 по 20.05.2022 року та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20 травня 2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»; в іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року у справі № 200/3773/22 - залишено без змін. Позивач зазначив, що вищезазначеними рішеннями суду, які набрали законної сили покладено обов`язок на відповідача зарахувати до його пільгового стажу, періоди роботи згідно записів трудової книжки: з 01.06.2004 по 18.10.2014, з 10.11.2014 по 08.04.2015, з 14.04.2016 по 26.06.2017, з 05.07.2017 по 05.02.2018, з 19.02.2018 по 22.05.2019, з 05.06.2019 по 20.05.2022, період проходження військової служби в особливий період з 08.10.2020 по 20.05.2022 року та повторно розглянути його заяву від 20 травня 2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач зауважив, що своїм рішенням №57 відповідач відмовив йому у призначенні пенсії. Позивач вважає таке рішення відповідача протиправним та таким, що порушує його пенсійні права тому вимушений знову звертатися до суду з цим позовом за захистом своїх порушених прав та законних інтересів. Позивач закцентував свою увагу на тому, що відповідач під час повторного розгляду заяви позивача про призначення пенсії не врахував правових висновків зазначених у мотивувальній частині рішення суду від 07.11.2022 у справі №200/3773/22, які не змінені постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 16.03.2023 та лише зарахував йому періоди роботи та період військової служби в особливий період без урахування висновків суду чим на думку позивача порушив норми законодавства щодо пенсійного забезпечення. Позивач зазначив, що відповідачем до його пільгового стажу не було зараховано період його роботи з 19.10.2014 по 28.10.2014 на посаді прохідника підземного, з повним робочим днем в шахті. Отже відповідач розраховуючи пільговий стаж позивача, порушив норми законодавства України та зробив розрахунок без визначення відповідних додаткових місяців з урахуванням роботи на провідних професіях та військової служби у особливий період. Позивач зазначив, що загальний стаж роботи за провідною професією - прохідника складає 16 років 11 місяців 25 днів, також цей стаж є пільговим, відповідач під час розрахунку його пільгового стажу зарахував до пільгового стажу періоди роботи за провідною професією прохідника без врахування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яким передбачено зараховувати позивачу до стажу кожного повного року роботи прохідником - за 1 рік роботи 3 місяці. Позивач зауважив, що він відпрацював повних 16 років прохідником, що зобов`язує відповідача зарахувати до його пільгового стажу, ще 4 роки ( 16 * 3 місяці = 48 місяців/12 місяців = 4 роки ). Окрім цього, позивач зазначив, як встановлено розрахунком його пільгового стажу за Формою РС-право, до пільгового стажу було зараховано період військової служби в особливий період з 08.10.2020 по 20.05.2022 - 1 рік 7 місяців 13 днів, але без розрахунку пільгового стажу за один місяць такої служби за три місяці, у відповідності до ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пункту 2.3. розділу 2 Положення затвердженого Наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 та відповідач мав прямий обов`язок період з 08.10.2020 по 20.05.2022 зарахувати позивачу один місяць служби за три, але відповідач порушуючи норми законодавства та права позивача зарахував до пільгового стажу виключно за один місяць. Позивач закцентував свою увагу на тому, що 1 рік 7 місяців складає 19 місяців, що в свою чергу 19 місяців * 3 місяці = 57 місяців, що дорівнює 4 роки 9 місяців, але відповідач не зарахував до його пільгового стажу 4 роки 9 місяців, а лише зарахував 1 рік 7 місяців та додатково відповідачем не було зараховано позивачу 3 роки 2 місяці пільгового стажу (4 роки 9 місяців 1 рік 7 місяців). Позивач зауважив, враховуючи у нього наявність повних 17 років 9 місяців 22 дні пільгового стажу, який було зараховано йому відповідачем та додаткових 4 роки (додатковий пільговий стаж за роботу на провідній посаді прохідника), 3 роки 2 місяці (пільговий стаж за військову службу в особливий період та 10 днів (пільговий стаж за роботу прохідником, що разом складає на дату звернення із заявою про призначення пенсії 25 років 0 місяців 2 дні. Позивачем на адресу суду була надана заява з уточнюючими позовними вимогами, відповідно до яких, позивач просив: визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні йому пенсії, скасувати рішення відповідача №57 від 05.05.2023 про відмову у призначенні пенсії та зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 20.05.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу періоду його роботи з 19.10.2014 по 28.10.2014 ( 10 днів ) на провідній посаді прохідника; додаткових 4 роки за час роботи за провідною професією на підставі роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яким передбачено зараховувати до стажу кожного повного року роботи прохідником - за 1 рік роботи 3 місяці; додаткових 3 роки 2 місяці за час військової служби в особливий період на підставі ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пункту 2.3. розділу 2 Положення затвердженого Наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 року - за один місяць зараховується три місяці, що дає право на призначення такої пенсії та призначити позивачу пенсію з 20.05.2022 на підставі ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що 20.05.2022 позивач звертався до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах. За принципом екстериторіальності 27.05.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач) було розглянуто означену вище заяву та прийнято рішення за вих. №57 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю довідки про підтвердження пільгового характеру роботи. Відповідач зазначив, що на виконання судових рішень, позивачу зарахувало до його пільгового стажу періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 з 01.06.2004 по 18.10.2014, з 10.11.2014 по 08.04.2015, з 14.04.2016 по 26.06.2017, з 05.07.2017 по 05.02.2018, з 19.02.2018 по 22.05.2019, з 05.06.2019 по 20.05.2022, період проходження військової служби в особливий період з 08.10.2020 по 20.05.2022 та за результатами повторного розгляду заяви позивача від 20 травня 2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 05.05.2023 відповідачем було прийнято рішення за вих. №57 про відмову у призначенні пенсії, оскільки позивач на дату звернення 20.05.2022 не досяг необхідного пенсійного віку. Відповідач зауважив, що провівши перевірку наявних в пенсійній справі матеріалів та на виконання судових рішень по справі №200/3773/22 встановив, що стаж роботи позивача складає: загальний страховий стаж 35 років 2 місяці 5 днів з урахуванням Списку № 1, пільговий стаж по Списку №1 - 17 років 9 місяців 22 дні. Відповідач просив у задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі.

Позивачем на адресу суду була надана відповідь на відзив на адміністративний позов, в якому він зазначив, що першим спірним рішенням №57 від 27.05.2022 відповідач відмовив в призначенні пенсії позивачу та зазначив, що пенсійний вік, визначений ч.3 статті 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» не залежить від віку. Вік заявника 37 років 07 місяців 03 дні, необхідний страховий стаж роботи визначений п.3 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», становить не менше 25 років та посилаючись на те, що позивач немає необхідного стажу роботи передбаченого ч.3 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» 25 років та зазначене рішення було скасовано судом. Позивач зауважив, що розглядаючи повторно заяву та приймаючи оскаржуване рішення відповідач вирішив відступити від норми передбаченої ч. 3 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та не застосовувати її, а застосував інші норми, а саме п.1 ч.2 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Але відповідач діючи протиправно, безпідставно відмовив позивачу у призначенні пенсії та таке рішення було скасовано. Відповідач мав обов`язок повторно розглянути заяву позивача з застосуванням норми ч.3 ст.114 ЗУ №1058, яка гарантує позивачу отримання пенсії на пільгових умовах незалежно від віку, але відповідач неналежним чином виконав рішення суду та відмовив йому у призначенні пенсії, змінивши при цьому норми ч.3 ст.114 ЗУ №1058 на п.1 ч.2 ст.114 ЗУ №1058 та визначив позивачу пенсійний вік - 50 років. Позивач зазначив, що на час звернення до органів пенсійного фонду 20.05.2022 відповідно до приписів ч.3 ст.114 ЗУ №1058, він мав відповідний пільговий стаж який не менше 25 років, що дає йому право на отримання пенсії на пільгових умовах незалежно від віку. Позивач повністю підтримав свої позовні вимоги з урахуванням уточнених позовних вимог та просив задовольнити їх у повному обсязі.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 21.08.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином, про що свідчить наявність кабінету електронного суду у позивача та відповідача із відповідною відміткою в графі «доставлено» та графі «дата встановлення статусу» зазначено 21.08.2023.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Як раніше вже було встановлено судом при розгляді справи №200/3773/22 та зазначено у рішенні суду від 07.11.2022, що також не заперечується сторонами по справі - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_3 .

20.05.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах.

27.05.2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області прийняте рішення № 57 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю довідки про підтвердження пільгового характеру роботи.

Згідно записів в трудовій книжці НОМЕР_1 ОСОБА_1 працював, зокрема:

- №№2-4 - 01.06.2004 Заняття в учбовому пункті, 23.06.2004 переведений учнем гірничо робочого підземним,

- №№ 5-11 - 23.11.2005, переведений учнем прохідником, з повним робочим днем в шахті, 28.01.2006 переведений прохідником підземним, з повним робочим днем в шахті, 18.10.2014, звільнений за власним бажанням.

- №№12-13 - 10.11.2014, прийнятий підземним прохідником, з повним робочим днем в шахті, 08.04.2015 звільнений за власним бажанням.

- №№14-16 - 14.04.2016 прийнятий прохідником підземним, з повним робочим днем в шахті, 26.06.2017 звільнений за власним бажанням.

- №17 - 05.07.2017 прийнятий прохідником підземним, з повним робочим днем в шахті та працював по 12.09.2017.

- №№ 18 20 - 13.09.2017, переведений на посаду гірничого майстра, з повним робочим днем в шахті, 08.12.2017, переведений на посаду помічника начальника дільниці, з повним робочим днем в шахті, 05.02.2018 звільнений за власним бажанням.

- №№21-23 - 19.02.2018, прийнятий прохідником підземним з повним робочим днем в шахті, 22.05.2019 звільнений за власним бажанням.

- №№24, 05.06.2019, прийнятий прохідником підземним з повним робочим днем в шахті, та працює по теперішній час, а саме 20.05.2022 року.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу, що підтверджується контрактом від 08.10.2020 року, про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/3773/22 від 07.11.2022 року було вирішено: адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій щодо відмови в призначенні пенсії, скасування рішення про відмову в призначенні пенсії від 27.05.2022 року, зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити пенсію з 27.05.2022 року, зарахувавши: - до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 з 01.06.2004 по 18.10.2014, з 10.11.2014 по 08.04.2015, з 14.04.2016 по 26.06.2017, з 05.07.2017 по 05.02.2018, з 19.02.2018 по 22.05.2019, з 05.06.2019 по 20.05.2022, із зарахуванням періоду проходження військової служби в особливий період з 08.10.2020 по 20.05.2022 року задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 27.05.2022 року № 57 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах - скасувати.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах з 27.05.2022 року, зарахувавши до пільгового стажу роботи, що дає право на призначення пенсії періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 з 01.06.2004 по 18.10.2014, з 10.11.2014 по 08.04.2015, з 14.04.2016 по 26.06.2017, з 05.07.2017 по 05.02.2018, з 19.02.2018 по 22.05.2019, з 05.06.2019 по 20.05.2022, із зарахуванням періоду проходження військової служби в особливий період з 08.10.2020 по 20.05.2022 року з урахуванням висновків суду та норм чинного законодавства.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду по справі №200/3773/22 від 16.03.2023 постановлено: апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року у справі № 200/3773/22 задовольнити частково.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року у справі № 200/3773/22 змінити.

Абзац другий резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року у справі № 200/3773/22 виключити.

Абзац четвертий резолютивної частини рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року у справі № 200/3773/22 викласти в наступній редакції:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 з 01.06.2004 по 18.10.2014, з 10.11.2014 по 08.04.2015, з 14.04.2016 по 26.06.2017, з 05.07.2017 по 05.02.2018, з 19.02.2018 по 22.05.2019, з 05.06.2019 по 20.05.2022, період проходження військової служби в особливий період з 08.10.2020 по 20.05.2022 року та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20 травня 2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 листопада 2022 року у справі № 200/3773/22 залишити без змін.

Таким чином, рішення Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/3773/22 набрало законної сили відповідно до постанови Першого апеляційного адміністративного суду 16 березня 2023 року.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду по справі №200/3773/22 від 16.08.2023 ухвалено - заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2023 року у справі № 200/3773/22 задовольнити.

Виправити описку в постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2023 року у справі № 200/3773/23, у зв`язку з чим, вважати правильним абзац п`ятий її резолютивної частини як:

«Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 з 01.06.2004 по 28.10.2014, з 10.11.2014 по 08.04.2015, з 14.04.2015 по 26.06.2017, з 05.07.2017 по 05.02.2018, з 19.02.2018 по 22.05.2019, з 05.06.2019 по 20.05.2022, період проходження військової служби в особливий період з 08.10.2020 по 20.05.2022 року та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20 травня 2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Як встановлено судом, не заперечується сторонами по справі, підтверджується матеріалами позовної заяви, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області на виконання вищезазначених рішення та постанови було повторно розглянуто заяву позивача про призначення йому пенсії від 20.05.2022 та було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії (згідно Донецького окружного адміністративного суду від 16.03.2023 номер справи 200/3773/22, яке було прийнято відповідачем від 05.05.2023 №57. В даному рішенні відповідач зазначив, відмова про призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 . Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_1 . Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 20.05.2022. Пенсійний вік визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 1) становить 50 років. Вік заявника 37 років 7 місяців 3 дні. За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацами першим і третім тринадцятим цього пункту, страхового стажу: з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року не менше 24 років у чоловіків. Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам. Загальний страховий стаж особи становить 35 років 2 місяці 5 днів з урахуванням Списку №1. Пільговий стаж особи становить 17 років 9 місяців 22 дні (зарахований згідно рішення Донецького окружного адміністративного суду від 16.03.2023 №200/3773/22. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового та пільгового стажу зараховано всі періоди. Працює. На обліку в територіальних органах ПФУ не перебуває та пенсію не отримує.

Отже, розглянувши позовну заяву, відзив на позовну заяву, відповідь на відзив, заяву про уточнення позовних вимог та матеріали позовної заяви, суд дійшов до висновку, що спірним питанням в даній справі є не зарахування Головним управлінням Пенсійного фонду в Дніпропетровській області при повторному розгляді до пільгового стажу позивача: періоду його роботи з 19. 10. 2014 по 28. 10. 2014 ( 10 днів ) на провідній посаді прохідника; додаткових 4 років за час роботи за провідною професією з урахуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст.14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», яким передбачено зараховувати до стажу кожного повного року роботи прохідником - за 1 рік роботи 3 місяці; додаткових 3 роки 2 місяці за час військової служби в особливий період на підставі ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пункту 2.3. розділу 2 Положення затвердженого Наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 року - за один місяць зараховується три місяці, що дає право на призначення такої пенсії та як наслідок не призначення позивачу пенсії з 20.05.2022 на підставі ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та розгляд заяви позивача про призначення йому пенсії на пільгових умовах передбачених вимогами п.1 ч.2 ст.114 ЗУ №1058, замість ч.3 ст.114 ЗУ №1058.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вже було зазначено в рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 07.11.2022 по справі №200/3773/22, - відповідно до ст. 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав свобод людини є головним обов`язком держави.

Згідно ст. 22 Конституції України, конституційні права і свободи ґрунтуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Суд враховує, що конституційне право на соціальний захист включає і право громадян на забезпечення їх у старості, пенсія за віком, за вислугу років та інші її види, що призначаються у зв`язку з трудовою діяльністю, виконанням трудових обов`язків і є однією з форм соціального захисту, цим визначається зміст і характер обов`язку держави стосовно тих громадян, які набули право на одержання пенсії.

Пунктом 2 розділу XV Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що Пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років, які відповідно до законодавства, що діяло раніше, мали право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди цим особам пенсії призначаються органами Пенсійного фонду за нормами цього закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Статтею 100 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачений порядок призначення пільгових пенсій особам, які мали право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію цього Закону, відповідно до якої особам, які працювали до введення в дію цього Закону на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, передбачених раніше діючим законодавством, пенсії за віком призначаються на таких умовах: а) особам, які мають на день введення в дію цього Закону повний стаж на зазначених роботах, що давав право на пенсію на пільгових умовах, пенсії в розмірах, передбачених цим Законом, призначаються відповідно до вимог за віком і стажем, встановлених раніше діючим законодавством; б) особам, які не мають повного стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, вік, необхідний для призначення пенсії відповідно до статті 12, знижується пропорційно наявному стажу в порядку, передбаченому статтями 13 - 14 цього Закону, виходячи з вимог цього стажу, встановлених раніше діючим законодавством.

Згідно п. а. ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого загального стажу роботи пенсії за віком на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Стаття 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлює, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п.20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

Таким чином, зазначеною нормою встановлено, що використання норм постанови № 637 шляхом надання уточнюючих довідок про підтвердження спеціального стажу (у тому числі й зайнятості позивача протягом повного робочого дня на підземних роботах, що є спірним у цій справі) має місце лише у разі відсутності в трудовій книжці/або відповідних записах до неї відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників.

Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи та не заперечується відповідачем в трудовій книжці позивача містяться записи про періоди роботи на посадах, які дають право на отримання пенсії на пільгових умовах.

Тобто, трудова книжка позивача містить записи про його роботу у спірні періоди зі шкідливими та важкими умовами праці, що дає йому право на зарахування цього періоду до пільгового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах на підставі статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Однією з позовних вимог позивача в даній позовній заяві, є зобов`язання відповідача зарахувати до його пільгового стажу період роботи з 19.10.2014 по 28.10.2014.

Судом було встановлено, що при повторному розгляді заяви позивача від 20.05.2022 з урахуванням висновків суду, відповідачем не було зараховано позивачу, період його роботи з 19.10.2014 по 28.10.2014, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою формою РС-право ППВП ПФУ від 05.05.2023.

Суд зазначає, що судом при розгляді справи №200/3773/22 вже було встановлено, що позивач працював на посаді прохідника підземного 5 розряду з повним робочим днем у шахті з 01.07.2006 по 28.10.2014 на ВАТ «Вугільна компанія «Шахта «Красноармійська-Західна», яка потім з 05.08.2008 змінила назву на ВАТ «Шахтоуправління «Покровське», яка в свою чергу з 01.10.2008 змінила назву на ВАТ «Вугільна компанія Шахта «Красноармійська-Західна №1», яка потім змінила назву з 07.09.2010 на ПАТ «Шахтоуправління «Покровське», що підтверджується записами №№7,8,9,10,11 в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 дата заповнення 23.06.2004.

Окрім цього, судом було встановлено, що ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду по справі №200/3773/22 від 16.08.2023, було ухвалено заяву ОСОБА_1 про виправлення описки в постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2023 року у справі № 200/3773/22 задовольнити. Виправлено описку в постанові Першого апеляційного адміністративного суду від 16 березня 2023 року у справі № 200/3773/23, у зв`язку з чим, вважати правильним абзац п`ятий її резолютивної частини як: «Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (місцезнаходження: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 (адреса АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) періоди роботи згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_1 з 01.06.2004 по 28.10.2014, з 10.11.2014 по 08.04.2015, з 14.04.2015 по 26.06.2017, з 05.07.2017 по 05.02.2018, з 19.02.2018 по 22.05.2019, з 05.06.2019 по 20.05.2022, період проходження військової служби в особливий період з 08.10.2020 по 20.05.2022 року та повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 20 травня 2022 року про призначення пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Отже, враховуючи вищезазначене суд вважає, що оскільки пільговий стаж роботи підтверджений належно оформленим записами у трудовій книжці, про що було зазначено попереднім розглядом, що було проігноровано відповідачем при повторному розгляді заяви позивача з урахуванням висновків суду по справі №200/3773/22, суд вважає неправомірною відмову відповідача в зарахуванні вищенаведеного періоду роботи до пільгового стажу позивача, а тому належним захистом суд вважає за необхідне задовольнити позовну вимогу позивача, зобов`язавши відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача період його роботи з 19.10.2014 по 28.10.2014.

Стосовно позовної вимоги позивача щодо не зарахування відповідачем до його пільгового стажу додаткових 4 роки за час роботи за провідною професією на підставі роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст.14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення», яким передбачено зараховувати до стажу кожного повного року роботи прохідником за 1 рік роботи 3 місяці, суд зазначає наступне.

В рішенні суду по справі №200/3773/22 від 07.11.2022 з цього приводу було зазначено, відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 працівникам, зайнятим на підземних роботах та у металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювавши повного стажу, передбаченою зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього кожного повного року роботи прохідником - за 1 рік роботи 3 місяці.

Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» від 03.10.2017 року № 2148-VІІІ внесено зміни до Прикінцевих положень «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Пункт 16 цих положень передбачає, що положення Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовуються в частині визначення права на пенсію за вислугу років для осіб, які на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій» мають вислугу років та стаж, необхідні для призначення такої пенсії. Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено умови призначення пільгових пенсій.

Пенсійний фонд України звернувся до Міністерства соціальної політики щодо застосування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Міністерство соціальної політики розглянуло звернення Пенсійного фонду України щодо застосування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 «;Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

У листі Міністерства соціальної політики України № 12281/0/2-18/21 від 26.06.2018 року зазначено, що пунктом 5 постанови Верховної Ради України від 06.12.1991 року № 1931-XII «Про порядок введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» Міністерству соціального забезпечення України було надано право давати роз`яснення про порядок застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі-Закон № 1788), обов`язкові для всіх підприємств, установ і організацій, розташованих на території України. Згідно вказаного листа, у зв`язку з тим, що роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення» втратило чинність і право та порядок призначення пенсій на пільгових умовах працівникам, зайнятим на підземних і відкритих гірничих роботах та в металургії визначаються відповідно до частини третьої ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», немає підстав зараховувати позивачу до стажу кожного повного року роботи гірничим очисного забою - за 1 рік роботи 3 місяці.

Листом від 02.10.2018 року № 19997/0/2-18 Міністерство соціальної політики України відкликало свій лист від 26.06.2018 року № 12281/0/2-18-21 та зазначило про доцільність застосування роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8 «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно листа Міністерства соціальної політики України №1209-27 від 12.09.2018 року, до законодавчого врегулювання питання внесення змін до статті 114 Закону №1058, органи Пенсійного фонду України при призначенні пенсії відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону №1058 враховують роз`яснення №8.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 09 вересня 2019 року у справі № 242/5448/16-а.

Судом при розгляді довідки форми РС-право ППВП ПФУ від 05.05.2023, спірного рішення про відмову у призначенні пенсії, було встановлено, що відповідачем всупереч зазначеним висновкам, які були викладені у рішенні Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/3773/22 від 07.11.2022, позивачу при зарахуванні до його пільгового стажу не були враховані роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8.

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8, працівникам, зайнятим на підземних роботах та в металургії, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку у відповідності зі статтею 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювавших повного стажу, передбаченого зазначеною статтею Закону, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної та в металургії роботи із зарахуванням до нього:

- кожного повного року гірничим очисного забою, прохідником, забійником на відбійних молотках, машиністом гірничих виємочних машин, сталеваром, горновим, агломератником, вальцювальником гарячого прокату - за 1 рік роботи 3 місяці;

- кожного повного року роботи, передбаченої у відповідних розділах списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, які дають право на пільгове пенсійне забезпечення, - за 9 місяців.

При цьому, як підтверджується матеріалами справи та встановлено судом, позивач працював за провідною професією у періоди: з 01.06.2004 по 22.11.2005; з 23.11.2005 по 28.10.2014; з 10.11.2014 по 08.04.2015; з 14.04.2015 по 26.06.2017; з 05.07.2017 по 05.02.2018; з 19.02.2018 по 22.05.2019; з 05.06.2019 по 07.10.2020, що також не заперечується відповідачем враховуючи, що вищезазначені періоди роботи позивача були йому зараховані до його пільгового стажу за Списком №1, але без врахування роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8.

Отже, враховуючи вищезазначене, позивач має повних 16 років підземних робіт, які зараховані відповідачем до його пільгового стажу за Списком №1 та з урахуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 року № 8, відповідно до яких за кожний повний рік такої роботи зараховується додатково 3 місяці. Враховуючи зазначене, відповідач повинен додатково зарахувати позивачу до його пільгового стажу за Списком №1, 16 років х 3 місяці = 48 місяців, що складає 4 роки.

Таким чином, враховуючи, що відповідачем були проігноровані висновки суду стосовно не врахування роз`яснень Міністерства соціального захисту населення України від 20.01.1992 №8, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати позивачу додатково 4 роки за час роботи за провідною професією з урахуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8.

Стосовно позовної вимоги позивача щодо зарахування йому до його пільгового стажу додаткових 3 роки 2 місяці за час військової служби в особливий період на підставі ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», пункту 2.3. розділу 2 Положення затвердженого Наказом Міністерства оборони України № 530 від 14.08.2014 року - за один місяць зараховується три місяці, що дає право на призначення такої пенсії, суд зазначає наступне.

Як вже раніше з приводу цього було зазначено у рішенні Донецького окружного адміністративного суду по справі №200/3773/22 від 07.11.2022 щодо розрахунку пільгового стажу роботи, в період проходження військової служби за контрактом у Збройних Силах України один день служби за три, суд враховує наступне.

Згідно ст. 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язаній із захистом Вітчизни.

Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною четвертою вказаної статті Закону передбачено види військової служби, до яких, і зокрема, віднесено й військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період.

Статтею 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено: час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України «Про пенсійне забезпечення» або на пенсію за віком на пільгових умовах до набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Статтею 57 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено пільги по обчисленню стажу за час перебування у складі діючої армії, та встановлено, що час служби зараховується до стажу роботи на пільгових умовах, у порядку, встановленому для обчислення строків цієї служби при призначенні пенсії за вислугою років військовослужбовцям.

Пунктом 2.3 розділу 2 Положення №530 передбачено, що час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції зараховується на пільгових умовах - один місяць служби за три.

З системного аналізу наведених норм чинного законодавства вбачається, що зазначена служба підлягає зарахуванню до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах - один місяць служби за три місяці.

Аналогічна правова позиці висловлена Верховним Судом у постановах від 5 червня 2018 року у справі №348/347/17, від 30 липня 2019 року у справі № 346/1454/17, від 2 квітня 2020 року у справі №185/4140/17 (92-а/185/282/17) та від 16.06.2020 року у справі №185/7049/16-а.

За таких обставин, на військову службу за контрактом позивач поступив з посади - прохідника, яка дає право на призначення пенсії на пільгових умовах і у пільгових розмірах.

Всупереч вищезазначеному, судом було встановлено, що відповідачем були проігноровані зазначені висновки суду та позивачу було зараховано до його пільгового стажу фактичний час проходження ним військової служби, без врахування додаткового строку, що підтверджується довідкою форми РС-право ППВП ПФУ від 05.05.2023 де зазначений період проходження позивачем військової служби з 08.10.2020 по 20.05.2022 та позивачу було зараховано до пільгового стажу за Списком №1 - 1 рік 7 місяців 13 днів.

Відповідно до висновків суду, відповідач повинен був додатково зарахувати до пільгового стажу позивача за Списком №1 19 місяців (1 рік 7 місяців) х 3 місяці = 57 місяців, що дорівнює 4 роки 9 місяців 1 рік 7 місяців = 3 роки 2 місяці.

Отже, всупереч зазначеним висновкам суду, по справі №200/3773/22 від 07.11.2022 при повторному розгляді заяви, відповідачем не було зараховано позивачу додатково 3 роки 2 місяці.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку зобов`язати відповідача зарахувати до пільгового стажу позивача за Списком №1 додатково 3 роки 2 місяці, відповідно до часу проходження ним військової служби в особливий період.

Стосовно позовної вимоги позивача щодо призначення йому пенсії з 20.05.2022 на підставі ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд зазначає наступне.

Як вже було встановлено судом, що також не заперечується сторонами по справі, позивач 20.05.2022 звернувся до територіальних органів ПФУ з заявою про призначення йому пенсії за віком.

Первинним рішенням про відмову у призначенні пенсії від 27.05.2022 №57 прийнятим Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було розглянуто заяву позивача відповідно до приписів визначених ч.3 ст.114 ЗУ №1058, та підставою відмови слугувало відсутність наявності пільгового стажу взагалі.

В той же час позивачем було оскаржене вищезазначене рішенні про відмову у призначенні йому пенсії, та на підставі рішення суду йому було зараховано до його пільгового стажу за Списком №1 відповідачем вже 17 років 9 місяців 22 дні, що не заперечується сторонами по справі, але у спірному рішенні про відмову у призначенні позивачу пенсії прийнятому відповідачем від 05.05.2023 №57, відповідач вже зазначає інші підставі та посилається на інші приписи законодавства, а саме п.1 ч.2 ст.114 ЗУ №1058, де зазначає вже необхідний вік 50 років.

Суд не погоджується з вищезазначеним, враховуючи, що відповідачем не були враховані висновки суду по справі №200/7337/22 від 07.11.2022, що призвело до зменшення наявного пільгового стажу позивача та як наслідок призвело до порушення права позивача на пенсійне забезпечення.

Відповідно до приписів ч.3 ст.114 ЗУ №1058 (чинними на дату звернення позивача з заявою про призначення пенсії), якими передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що наявний у позивача пільговий стаж який зарахований йому відповідачем відповідно до спірного рішення від 05.05.2023 становить 17 років 9 місяців 22 днів, що також не заперечується відповідачем по справі. В той же час, з урахуванням висновків суду по справі №200/3773/22 та з урахуванням висновків суду зазначених та досліджених в цій справі №200/4502/23, відповідно до яких позивач має протиправно не зарахованих йому відповідачем: 10 днів за період його роботи з 19.10.2014 по 28.10.2014; додаткових 4 роки відповідно до роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8 та додаткових 3 роки 2 місяці відповідно за час військової служби в особливий період, що разом становить 25 років 0 місяців 2 дні. Враховуючи вищезазначене, а також наявність у позивача на час його звернення 20.05.2022 повних 25 років пільгового стажу за Списком №1 суд вважає за необхідне визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії позивачу та як наслідок скасувати рішення відповідача №57 від 05.05.2023 про відмову у призначенні пенсії.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту свого порушеного шляхом зобов`язання відповідача призначити пенсію та зарахувати спірні періоди, суд зазначає наступне.

Верховний Суд у постанові від 23 грудня 2021 року у справі № 480/4737/19 та від 8 лютого 2022 року у справі № 160/6762/21 дійшов висновку, згідно якого ефективний спосіб захисту прав та інтересів особи в адміністративному суді має відповідати таким вимогам: забезпечувати максимально дієве поновлення порушених прав за існуючого законодавчого регулювання; бути адекватним фактичним обставинам справи; не суперечити суті позовних вимог, визначених особою, що звернулася до суду; узгоджуватися повною мірою з обов`язком суб`єкта владних повноважень діяти виключно у межах, порядку та способу, передбаченого законом.

В постанові від 22.09.2022 року у справі № 380/12913/21 Верховний Суд сформулював визначення «ефективного правосуддя» та зазначив, що комплексний аналіз приписів КАС України дає суду підстави для висновку, що ефективність судового захисту прав та інтересів особи в адміністративному судочинстві включає ефективність розгляду та вирішення справи, ефективність способу захисту, ефективність судового рішення та ефективність його виконання. Всі ці складові можна охопити єдиним терміном «ефективне правосуддя», що виступає еталоном для оцінки судової гілки влади та є запорукою довіри до неї з боку громадян, а також інших суб`єктів. Отже, ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Зазначені висновки також відповідають позиції Верховного Суду, викладеної у постановах від 18 жовтня 2018 року у справах №822/584/18, №806/1316/18, від 23 листопада 2018 року у справі №826/8844/16 та від 20 грудня 2018 року у справі №524/3878/16-а.

Водночас у постанові від 11 лютого 2020 року у справі № 0940/2394/18 Верховний Суд сформулював висновок, згідно якого у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єкт звернення дотримав усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Враховуючи те, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом та сприяти реальному відновленню порушеного права, а також те, що підчас розгляду адміністративного спору судом встановлено дотримання позивачем необхідних умов для призначення пенсії за віком, беручи до уваги приписи ст. 9 КАС України, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову шляхом визнання протиправними дії відповідача щодо відмови в призначенні пенсії позивачу та як наслідок скасувати рішення відповідача №57 від 05.05.2023 про відмову у призначенні пенсії, зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 20.05.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу за Списком №1: період його роботи з 19.10.2014 по 28.10.2014 на посаді прохідника підземного 5 розряду з повним робочим днем у шахті на ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське»; додаткових 4 роки за час роботи з урахуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8; додаткових 3 роки 2 місяці за час військової служби в особливий період та зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію з 20.05.2022 на підставі ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду по даній справі.

Згідно ч. 1, 2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується квитанцією від 16.08.2023, позивач за подання адміністративного позову сплатив 858,88 грн. судового збору.

Суд повертає позивачу судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у розмірі 858,88 грн. Керуючись ст.ст. 2, 5-10, 72-90, 139, 242-246, 205, 250, 255, 257-263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.26 ) про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () щодо відмови в призначенні пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () №57 від 05.05.2023 про відмову у призначенні пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) від 20.05.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ч.3 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до пільгового стажу за Списком №1: період його роботи з 19.10.2014 по 28.10.2014 на посаді прохідника підземного 5 розряду з повним робочим днем у шахті на ПрАТ «Шахтоуправління «Покровське»; додаткових 4 роки за час роботи з урахуванням роз`яснень Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 №8; додаткових 3 роки 2 місяці за час військової служби в особливий період.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () призначити ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) пенсію з 20.05.2022 на підставі ч.3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням висновків суду по даній справі.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд.26, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) судовий збір у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 88 коп.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 09 листопада 2023 року.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Голошивець