Справа № 160/14100/23
Суддя: Бондар Марина Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бондар М.В. розглянувши у спрощеному (письмовому) провадженні у місті Дніпрі адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі - ГУ ПФУ в м. Києві, відповідач-1), в якій позивач просить:
- визнати неправомірними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;
- зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 06.02.1990 по 12.11.1996 на посаді електрозварювальника ручного зварювання 4, 5 розрядів до пільгового стажу за Списком №2, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;
- зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 25.06.2007 по 08.09.2011 за професією електрогазозварника на різанні і ручному зварювання до пільгового стажу за Списком №2, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах;
- ???зобов`язати Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити з 02.03.2023 ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Ухвалою суду від 27.06.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи на підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України.
19.07.2023 до суду надійшло клопотання Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому відповідач-1 просить залучити в якості співвідповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. В обґрунтування заявленого клопотання вказано, що позивач звернувся з із заявою про призначення пенсії до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. За принципом екстериторіальності документи позивача надійшли до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яким винесене рішення про відмову в призначені пенсії та направлено до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області для повідомлення громадянина за місцем його проживання. На момент розгляду справи, позивач не перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві.
25.07.2023 представник відповідача-1 надав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити в задоволенні позову, в обґрунтування своєї позиції зазначив, що відповідно до підпункту 1 частини 2 статті 114 Закону №1058- IV право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, право на пенсію за віком на пільгових умовах мають жінки, після досягнення 55 років за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах. Відповідно до пункту 20 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугою років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). Відповідно наданих до заяви документів (ідентифікаційний код, трудова книжка, диплом, військовий квиток, уточнюючі довідки) страховий стаж позивача складає 34 роки 9 місяців 25 днів. Пільговий стаж за Списком №2 складає 8 років 8 місяців 29 днів, який враховано з 07.04.2014 по 31.12.2022. До пільгового стажу не враховано періоди роботи згідно пільгових довідок: від 27.02.2023 №8, 12 (довідки не відповідають додатку №5, а саме не зазначено назву довідки, довідки підписані лише директором, відсутні посилання на розділ, підрозділ відповідного списку); від 27.02.2023 №4 (відсутня атестація робочого місця). Враховуючи вищевикладене, позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до Закону №1058-IV, оскільки відсутній необхідний пільговий стаж роботи за Списком №2.
Виходячи з положень статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд адміністративної справи здійснено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) за наявними у ній матеріалами.
Дослідивши матеріали, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 02.03.2023 звернувся до ГУ ПФУ в Дніпропетровській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до частини 2 статті 114 Закону №1058-IV.
За принципом екстериторіальності заяву позивача розглянуло ГУ ПФУ в м. Києві.
Рішенням від 09.03.2023 №0 відповідач-1 відмовив позивачу у призначені пенсії за віком. В обґрунтування прийнятого рішення зазначено, що відповідно до наданих до заяви документів (ідентифікаційний код, трудова книжка, диплом, військовий квиток, уточнюючі довідки) страховий стаж позивача складає 34 роки 9 місяців 25 днів. Пільговий стаж за Списком №2 складає 8 років 8 місяців 29 днів, який враховано з 07.04.2014 по 31.12.2022. До пільгового стажу не враховано періоди роботи згідно пільгових довідок: від 27.02.2023 №8, 12 (довідки не відповідають додатку №5, а саме не зазначено назву довідки, довідки підписані лише директором, відсутні посилання на розділ, підрозділ відповідного списку); від 27.02.2023 №4 (відсутня атестація робочого місця).

Позивач, не погодившись з відмовою відповідача-1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, звернувся до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з такого.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон №1058-IV.

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На підставі пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Частиною 1 статті 44 Закону №1058-IV встановлено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно з пунктом 20 вказаної постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Порядок застосування Списків №1 та №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджено наказом Міністерства праці та соціальної політики України №383 від 18 листопада 2005 року та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 01 грудня 2005 року за №1451/11731 (далі - Порядок №383).

Відповідно до пункту 3 Порядку №383 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній належних записів.

Трудова книжка ОСОБА_1 № НОМЕР_1 від 24.07.1987 містить наступні записи (мовою оригіналу):

Таромське спеціалізоване управління «Гідробуд» №4 т-ту «Дніпроспецбуд»

- №3: 06.02.1990 принят электросварщиком ручной сварки четвертого разряда;

- №4: 01.06.1993 присвоен пятый разряд электросварщика ручной сварки;

- №5: 12.11.1996 уволен по статье 38 КЗоТ Украины.

Відповідно до довідки від 27.02.2023 №8 Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ДНІПРОАВІСЕРВІС» ОСОБА_1 працював електрогазозварювальником ручного зварювання 4, 5 розрядів з 06.02.1990 по 12.11.1996 у Таромському спеціалізованому управлінні «ГІДРОБУД» №4 тресту «ДНІПРОСПЕЦБУД», (Дніпропетровському спеціалізованому управлінні «ГІДРОБУД» №4 ВАТ «ДНІПРОСПЕЦБУД»), ліквідованому на підставі наказу №14 від 26.03.2001 ВАТ «ДНІПРОСПЕЦБУД».

Суд зазначає, що віднесення роботи позивача до Списку №2 на посаді електрозварювальника ручного зварювання 4, 5 розрядів у період роботи позивача з 06.02.1990 по 12.11.1996 не підтверджується жодними доказами. Трудова книжка, довідка від 27.02.2023 №8 Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІРМА «ДНІПРОАВІСЕРВІС», копії наказів про прийняття позивача на роботу та звільнення позивача з роботи не містять жодного посилання, що дана робота за умовами праці була віднесена до Списку №2 та позивач має право на пільгове пенсійне забезпечення за Списком №2.

За відсутності жодних доказів на підтвердження роботи позивача на роботах за Списком №2 у період з 06.02.1990 по 12.11.1996, суд відмовляє у задоволенні позовної вимоги про зарахування цього періоду до пільгового стажу.

Стосовно позовної вимоги про зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві зарахувати період роботи позивача з 25.06.2007 по 08.09.2011 за професією електрогазозварника на різанні і ручному зварювання до пільгового стажу за Списком №2, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, суд зазначає наступне.

З довідки про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах за відсутності трудової книжки або відповідних засобів у ній від 27.02.2023 №4, виданої ПАТ «ДНІПРОПОЛІМЕРМАШ» вбачається, що ОСОБА_1 працював повний робочий день в дослідному заводі полімерного машинобудування в період з 25.06.2007 по 08.09.2011. Працював в цеху металоконструкцій за професією електрогазозварника на різанні і ручному зварюванні. Виконував роботи з різання та електрогазоварювання металевих конструкцій та вузлів. З 25.06.2007 (наказ №41 від 25.06.2007) по 08.09.2011 (наказ №413-к від 08.09.2011), що передбачено Списком №2 розділ XXXІІІ «Загальні професії», п. 33 Постанова Кабінету Міністрів України №36 від 16.01.2003.

Щодо посилання відповідача-1 на відсутність атестації робочого місця в цей період, суд зазначає наступне.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 року № 442 (далі - Порядок № 442) та Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України (далі - Мінпраці) від 01.09.1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації полягає в регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу в несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку № 442 та підпункту 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Так, згідно зі статтею 41 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлено адміністративну відповідальність керівників суб`єктів господарювання. Порушення терміну проведення атестації робочих місць за умовами праці та порядку її проведення тягне за собою накладення штрафу на посадових осіб підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності та громадян - суб`єктів підприємницької діяльності від тридцяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

У разі якщо непроведення атестації мало своїм наслідком заподіяння шкоди здоров`ю працівнику, керівник підприємства може бути притягнутий до кримінальної відповідальності за статтею 271 Кримінального кодексу України.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом пунктів 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку №2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Суд наголошує, що відповідно до пункту 1 частини 1 статті 29 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.

Частинами 1 та 2 статті 153 КЗпП України установлено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону України «Про охорону праці» від 14.10.1992 року № 2694-XII працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Відповідно до частини першої статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності.

Європейський суд з прав людини у пунктах 52, 56 рішення від 14.10.2010 у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Однак суд зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у практиці Європейського суду з прав людини. На думку Європейського суду з прав людини, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості й точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватного захисту від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника.

Отже, в разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці.

Отже, суд вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі №520/15025/16-а.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем-1 безпідставно під час обрахунку права позивача на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 не зараховано до пільгового стажу період роботи позивача з 25.06.2007 по 08.09.2011 за професією електрогазозварника на різанні і ручному зварювання, відповідно до довідки від 27.02.2023 №4, виданої ПАТ «ДНІПРОПОЛІМЕРМАШ».

Отже, рішення ГУ ПФУ в м. Києві області №0 від 09.03.2023 прийнято передчасно, без належної оцінки наданих документів, є протиправним та підлягає скасуванню.

З урахуванням зарахованого періоду з 25.06.2007 по 08.09.2011 до пільгового стажу позивача, загальний пільговий стаж ОСОБА_1 становить 12 років 11 місяців 13 днів (8 років 8 місяців 29 днів + 4 роки 2 місяці 14 днів визнані судом в цьому рішенні).

Таким чином, станом на час звернення позивача з заявою про призначення пенсії (02.03.2023), позивач досяг пенсійного віку - 55 років, мав необхідний страховий стаж - більше 30 років та пільговий стаж за Списком №2 - більше 12 років 6 місяців.

Отже, позивач набув право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону №1058-IV, за загальним правилом, пенсія за віком призначається з дня звернення за пенсією.

Разом з тим саме ГУ ПФУ в м. Києві як структурний підрозділ органу, що мав розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, визначено засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності відповідно до пункту 4.2. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1), рішення якого про відмову в призначенні пільгової пенсії оскаржив позивач, є суб`єктом владних повноважень, який має вирішити питання щодо призначення позивачу пенсії за Списком №2.

Порушене право позивача підлягає поновленню шляхом зобов`язання ГУ ПФУ в м. Києві зарахувати до пільгового стажу за Списком №2 період роботи ОСОБА_1 на посаді електрогазозварника на різанні і ручному зварювання з 25.06.2007 по 08.09.2011 та призначити позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 з дня звернення за пенсією.

Згідно з частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин позовні вимоги ОСОБА_1 , є такими, що підлягають задоволенню частково.

Згідно з частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду понесені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору за подання позовної заяви до суду в розмірі 1073,60 грн., що документально підтверджується квитанцією № від 14.06.2023.

Отже, враховуючи часткове задоволення позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір за подачу позовної заяви до суду підлягає стягненню на користь позивача в сумі 536,80 грн. за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ в м. Києві, рішенням якого порушені права ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (адреса: вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 42098368), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (адреса: вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 21910427) про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві №0 від 09.03.2023 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві зарахувати ОСОБА_1 період роботи з 25.06.2007 по 08.09.2011 за професією електрогазозварника на різанні і ручному зварювання до пільгового стажу за Списком №2, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві призначити з 02.03.2023 ОСОБА_1 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві судові витрати у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривні 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та у строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя М.В. Бондар