Справа № 460/15886/23
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2023-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 рокуЛьвівСправа № 460/15886/23 пров. № А/857/14979/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Мікули О.І., Курильця А.Р.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 28 липня 2023 року про повернення позовної заяви (головуючий суддя Гресько О.Р., м. Рівне) по справі за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Рівненській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

В С Т А Н О В И В :

Головне управління ДПС у Рівненській області звернулося в суд першої інстанції з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 11 липня 2023 року позовну заяву Головного управління ДПС у Рівненській області залишено без руху та надано 10-денний строк для усунення її недоліків шляхом подання до суду нової позовної заяви у якій зазначити докази, що підтверджують обставини виникнення у відповідача заборгованості по сплаті податку на додану вартість в розмірі 16285,08 грн та заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду із даним позовом, а також доказів поважності причин його пропуску.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 28 липня 2023 року позовну заяву повернуто позивачу, з підстав передбачених п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Не погодившись з таким судовим рішенням, Головне управління ДПС у Рівненській області оскаржило його в апеляційному порядку, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В апеляційній скарзі зазначає, що відповідно до даних електронного кабінету інформаційної картки платника податків за Відповідачем обліковується податкова заборгованість у загальній сумі 16 285,08 грн. з пені на податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) (14010100).

Дана заборгованість виникла на підставі визначених контролюючим органом нарахованої пені за несвоєчасну сплату податкових зобов`язань за період з 18.08.2009 по 14.08.2017. Детальна інформація наведена в інтегровані картці платника податків до позовної заяви.

Згідно Інтегрованої картки платника податків такі нарахування здійснено 20.01.2017 (платіжне доручення №48 від 19.01.2017) за результатами зарахування коштів на погашення боргу, що виник по невчасній сплаті у добровільному порядку зобов`язань за зазначеними в Розрахунку виникнення боргу до позовної заяви ППР.

Так, пунктом 129.1 статті 129 ПК України (у редакції чинній до 01 січня 2017 року) було передбачено, що після закінчення встановлених цим Кодексом строків погашення узгодженого грошового зобов`язання на суму податкового боргу нараховується пеня.

У зв`язку з прийняттям Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні» №1797-УІП від 21 грудня 2016 року, який набрав чинності з 01 січня 2017 року, підпункт 129.1.1 пункту 129.1 викладений в такій редакції: « 129.1. Нарахування пені розпочинається: 129.1.1 при нарахуванні суми грошового зобов`язання, визначеного контролюючим органом за результатами податкової перевірки, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати платником податків податкового зобов`язання, визначеного цим Кодексом (у тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження)».

Зокрема, в заяві були надані пояснення щодо несплачених боржником зобов`язань, стосовно нарахованої та несплаченої пені з минулих років.

Відповідно до п.п. 129.1.1.-129.1.3. п. 129.1. ст. 129 ПК України нарахування пені розпочинається, зокрема: при нарахуванні суми податкового зобов`язання, визначеного контролюючим органом у випадках, не пов`язаних з проведенням податкових перевірок, - починаючи з першого робочого дня, наступного за останнім днем граничного строку сплати податкового зобов`язання (в тому числі за період адміністративного та/або судового оскарження).

Пунктом 129.3. ст. 129 ПК України передбачено, що нарахування пені закінчується: у день зарахування коштів на відповідний рахунок органу, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, та/або в інших випадках погашення податкового боргу та/або грошових зобов`язань; у день проведення взаєморозрахунків непогашених зустрічних грошових зобов`язань відповідного бюджету перед таким платником податків; у день запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів (при винесенні відповідної ухвали суду у справі про банкрутство або прийнятті відповідного рішення Національним банком України); при прийнятті рішення щодо скасування або списання суми податкового боргу (його частини). У разі часткового погашення податкового боргу сума такої частки визначається з урахуванням пені, нарахованої на таку частку.

У відповідності до п. 129.4 ст. 129 ПК України пеня, визначена підп.. 129.1.1 п. 129.1 цієї статті, нараховується на суму податкового боргу (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності та без урахування суми пені) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого податкового боргу або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті.

За своєю суттю пеня є видом юридичної відповідальності, яка застосовується до платників податків за несвоєчасну сплату узгоджених грошових зобов`язань, та нараховується на основну суму грошового зобов`язання, яка визначається платником податку та/або контролюючим органом.

Згідно положень п. 19-1.1.45. ст. 19-1 ПКУ, контролюючі органи звертаються до суду у випадках, передбачених законодавством. Відповідно до пп.20.1.34 п.20.1. ст.20 ПКУ контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків.

Отже, аналізуючи зазначені норми закону, за кожним податком та збором у платника податку виникає безумовний податковий обов`язок сплатити суму такого податку чи збору в порядку і строки, визначені законом. Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк. У разі виникнення у платника податку податкового боргу платник зобов`язаний його сплатити, а у разі несплати - податковий обов`язок не є виконаним.

У такому разі контролюючий орган вживає заходів з метою погашення платником податку податкового боргу, до яких належать стягнення коштів, які перебувають у власності платника податків, а також продаж майна платника податків, що перебуває в податковій заставі (пункт 95.1 статті 95 ПКУ').

Аналогічна правова позиція висловлена в постанові Верховного Суду від 19.05.2020 року у справі № 826/8231/15.

Також, апелянт зазначає, що згідно припису п. 102.1 ст. 102 ПКУ, контролюючому органу надано право, крім випадків, визначених п. 102.2 цієї статті, провести перевірку та самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня (2555 дня - у разі проведення перевірки операції відповідно до статей 39 і 39 2 ПКУ), що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації, звіту про використання доходів (прибутків) неприбуткової організації, визначеної п. 133.4 ст. 133 ПКУ, та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання. Якщо протягом зазначеного строку контролюючий орган не визначає суму грошових зобов`язань, платник податків вважається вільним від такого грошового зобов`язання (в тому числі від нарахованої пені), а спір стосовно такої декларації та/або податкового повідомлення не підлягає розгляду в адміністративному або судовому порядку.

Пунктом 102.4 ст. 102 ПКУ визначено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102,1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу, крім випадків, передбачених абзацом третім пункту 59.1 статті 59 ПКУ.

Зокрема, Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (СОVID-19)» від 30 березня 2020 року № 540-ІХ внесено зміни до ПКУ, зокрема підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПКУ доповнено пунктом 522, відповідно до абз.4 якого передбачено, що на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID -19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 521 підрозділом 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу У країни протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України, з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID -19).

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних міркувань.

Повертаючи позовну заяву позивачу, суд першої інстанції виходив з того, що стягнення заявлено борг в розмірі 16285,08 грн по пені на борг минулих років з 18.08.2009 по ... на податкове повідомлення-рішення від 05.08.2009 №. Про оскарження вказаного податкового повідомлення-рішення в адміністративному чи судовому порядку позивач суд не повідомив.

Податкові вимоги, які надіслані відповідачу датовані 2008 роком.

Згідно з розрахунком виникнення боргу пеня відповідачу нарахована за період з 20.03.2017 по 15.08.2017.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Пунктом 102.4 статті 102 ПК України передбачено, що у разі якщо грошове зобов`язання нараховане контролюючим органом до закінчення строку давності, визначеного у пункті 102.1 цієї статті, податковий борг, що виник у зв`язку з відмовою у самостійному погашенні такого грошового зобов`язання, може бути стягнутий протягом наступних 1095 календарних днів з дня виникнення податкового боргу.

Суд першої інстанції вірно вважав, що позивачем пропущено строк звернення до суду, оскільки з позовом про стягнення податкового боргу за період з 20.03.2017 по 15.08.2017 в розмірі 16285,08 грн позивач мав звернутися у межах 1095 днів, а натомість позов до суду подано 04.07.2023.

Відповідно до частини шостої статті 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Заяви про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску суду не надано.

На виконання ухвали від 11.07.2023 про залишення позовної заяви без руху позивачем подано до суду нову позовну заяву, однак не додано заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду із даним позовом, а також доказів поважності причин його пропуску.

Згідно пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що у зв`язку з неусуненням позивачем недоліків позовної заяви у строк, встановлений судом, позовна заява підлягала поверненню.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не заслуговують на увагу, суд першої інстанції вірно застосував норми процесуального права, а ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1, ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Рівненській області залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 28 липня 2023 року про повернення позовної заяви по справі №460/15886/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді О. І. Мікула
А. Р. Курилець