Справа № 380/16829/22
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2023-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2023 рокусправа № 380/16829/22

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Костецького Н.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Національної поліції у Львівській області (пл. Генерала Григоренка, 3, м. Львів, ) про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області № 3058 від 27.10.2022 року про грубе порушення службової дисципліни капітаном поліції ОСОБА_1 ;

- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у Львівській області № 537 о/с від 03.11.2022 року про звільнення з 03.11.2022 року зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) капітана поліції ОСОБА_1 старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області;

- поновити ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області з 04.11.2022 року;

- cтягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області () на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) середній заробіток за час вимушеного прогулу з 18.11.2022 року по дату прийняття рішення по справі;

- допустити негайне виконання постанови суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області та стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу у розмірі за один місяць.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідно до висновку службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни старшим слідчим ВРЗЗС СВ Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області капітаном поліції Півтораніс І.І., Головним управлінням Національної поліції у Львівській області 27.10.2022 року було видано наказ № 3058 «Про порушення службової дисципліни». На підставі наказу ГУНП у Львівській області від 27.10.2022 року № 3058, 03.11.2022 року Головним управлінням Національної поліції у Львівській області було видано наказ № 537 о/с про звільнення ОСОБА_1 зі служби відповідно до Закону України «Про національну поліцію» за п. 6 ч. 1 ст. 77 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби). Вважає, що зі змісту висновку службового розслідування, не встановлено вчинення позивачем конкретних дій чи бездіяльності, що містять ознаки дисциплінарного проступку чи свідчать про невиконання позивачем службових обов`язків, а фактично лише вказано про факт наявності притягнення до адміністративної відповідальності, при чому за умови, що відсутні рішення як суду, так і відповідного поліцейського, які б набрали законної сили та якими було б встановлено факт порушення позивачем вимог ПДР України. Пояснення, які були зібрані в рамках проведення службового розслідування також не містять даних про вчинення дисциплінарного проступку.

Ухвалою суду від 25.11.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Представник відповідача проти позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Зазначає, що проведеним службовим розслідуванням установлено, що старший слідчий ВРЗЗС СВ Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області капітан поліції Півтораніс І.І., будучи зобов`язаним як працівник поліції відповідно до ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію» неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, унаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування вимог нормативно-правових актів і доручень МВС України, НП України та ГУНП у Львівській області щодо неухильного дотримання службової дисципліни, 14.10.2022 керував транспортним засобом марки «Daewoo Gentra» д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Стрийській, 272 у м. Львові, з відсутнім передбаченого конструкцією автомобіля заднім бампером з ознаками алкогольного сп`яніння, за що відносно нього винесено постанову серії БАД № 416146 за ч. 1 ст. 126 КУпАП та складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 256408, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. Установлено, що капітан поліції ОСОБА_1 як працівник поліції відповідно до повноважень, передбачених п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», повинен запобігати вчиненню правопорушень, однак сам вчинив ряд правопорушень, проявивши своє зверхнє ставлення до установлених норм поведінки, не виконував законні вимоги працівників поліції та визначеного законодавством обов`язку щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, а також пред`явлення документів на право керування транспортним засобом та, з метою уникнення адміністративної відповідальності, ввів в оману працівників поліції, надавши їм недостовірні відомості відносно тебе. При цьому, позивач під час надання пояснення з метою уникнення дисциплінарної відповідальності проявив нещирість, чим не сприяв дисциплінарній комісії у проведенні службового розслідування та про факт складання відносно нього адміністративних матеріалів керівництво СВ ЛРУП № 2 ГУНП не повідомив, чим грубо порушив службову дисципліну, а також вчинив правопорушення, що не лише суперечать сутності й призначенню правоохоронних інституцій, зокрема поліції, в підрозділі якої проходить службу ОСОБА_1 , а й розхитують підвалини державності, викривляють уявлення населення про інтереси та ідеали громадянського суспільства на шляху до інтеграції України в європейську спільноту. Такими своїми діями капітан поліції ОСОБА_1 грубо порушив службову дисципліну, зокрема вимоги абзацу 2 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пунктів 1, 2, 4, 6, 13 частини третьої статті 1 та частини 5 статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, підпунктів 1.1, 1.2 пункту 1 наказу ГУЖІ у Львівській області від 27.02.2020 № 803 «Про заходи щодо покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування» та скоїв вчинок, що дискредитує та підриває авторитет поліції, тому дисциплінарна комісія приходить до висновку про недоцільність подальшого проходження служби та виконання функціональних обов`язків капітаном поліції ОСОБА_1 . Зазначає, що в даному випадку позивачем вчинено діяння, несумісне з його посадою, оскільки позивачем було скоєно проступок проти інтересів служби, який суперечить «кладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. З наведених підстав просить відмовити в задоволенні позову.

Ухвалою суду від 30.12.2022 здійснено перехід із спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Підготовче засідання призначено на 17.01.2023.

17.01.2023 підготовче засідання відкладено на 31.01.2023 за клопотанням представника позивача.

31.01.2023 підготовче засідання відкладено на 15.02.2023 за клопотанням представника позивача.

15.02.2023 підготовче засідання відкладено на 01.03.2023 за клопотанням представника позивача.

01.03.2023 підготовче засідання відкладено на 21.03.2023 за клопотанням представника позивача.

21.03.2023 підготовче засідання відкладено на 29.03.2023 у зв`язку із неявкою представника позивача.

29.03.2023 протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду на 25.04.2023.

25.04.2023 відкладено розгляд справи на 24.05.2023 за клопотанням представника позивача для допиту позивача та підготовки пояснень.

24.05.2023 відкладено розгляд справи на 27.06.2023 у зв`язку із неявкою позивача та його представника.

27.06.2023 розгляд справи відкладено на 05.07.2023 за клопотанням представника позивача.

05.07.2023 оголошено перерву в судовому засіданні до 19.07.2023 для подання доказів відповідачем.

19.07.2023 розгляд справи відкладено на 25.07.2023 за клопотанням представника позивача.

25.07.2023 в судовому засіданні проведено допит свідків, оголошено перерву до 02.08.2023.

02.08.2023 розгляд справи відкладено на 06.09.2023 у зв`язку із неявкою сторін.

06.09.2023 розгляд справи відкладено на 20.09.2023 у зв`язку із неявкою сторін.

20.09.2023 розгляд справи відкладено на 27.09.2023 у зв`язку із неявкою сторін.

27.09.2023 оголошено перерву в судовому засіданні до 03.10.2023 за клопотанням представника позивача.

03.10.2023 розгляд справи відкладено на 11.10.2023 у зв`язку із неявкою сторін.

11.10.2023 в судове засідання сторони не з`явились, належним чином були повідомлені про дату, час та місце судового розгляду справи.

Представник відповідача подала клопотання про продовження розгляду справи у порядку письмового провадження.

Представником позивача 11.10.2023 подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку із його участю в іншому судовому засіданні у Франківському районному суді м. Львова. 11.10.2023 до суду від представника відповідача надійшло клопотання про продовження розгляду справи в порядку письмового провадження.

Водночас суд зауважує, що у судовому засіданні 27.09.2023 представник позивача не заперечив щодо переходу до розгляду справи в порядку письмового провадження.

З огляду на викладене, із врахуванням вимог ч.ч. 1, 9 ст. 205 КАС України, та того, що 11.10.2023 позивач та його представник не з`явились у судове засідання повторно, без подання доказів поважності неявки, суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності та перейшов до розгляду справи в порядку письмового провадження.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

Позивач, ОСОБА_1 , проходив службу на посаді старшого слідчого відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Львівського районного управління поліції № 2 Головного управління Національної поліції у Львівській області.

14 жовтня 2022 до Управління головної інспекції ГУНП у Львівській області (далі - УГІ ГУНП у Львівській області) надійшла інформація про те, що цього ж дня працівниками Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі - УПП у Львівській області ДПП НП України) складено адміністративні матеріали за частиною 1 статті 126 та частиною 1 статті 130 КУпАП відносно старшого слідчого Відділу розслідування злочинів загально-кримінальної спрямованості Слідчого відділу Львівського районного управління поліції № 2 ГУНП у Львівській області (далі - старшого слідчого ВРЗЗС СВ Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області) капітана поліції ОСОБА_1 . Капітан поліції Півтораніс І.І. 14.10.2022, керуючи приватним автомобілем марки «Daewoo Gentra» д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Стрийській, 272 у м. Львові, був зупинений поліцейськими за відсутність передбаченого конструкцією автомобіля елементу - заднього бамперу. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 в останнього виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів), у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі, однак від проходження такого огляду капітан поліції ОСОБА_1 відмовився. Водночас поліцейський не пред`явив реєстраційний документ на транспортний засіб та посвідчення водія відповідної категорії. У подальшому, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 156408 за частиною 1 статті 130 КУпАП та винесено постанову серії БАД № 416146 за частиною 1 статті 126 КУпАП.

Враховуючи те, що в діях старшого слідчого ВРЗЗС СВ Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області капітана поліції ОСОБА_1 наявні ознаки порушення службової дисципліни, наказом ГУНП у Львівській області №2930 від 17.10.2022 призначено за даним фактом порушення службової дисципліни службове розслідування у формі письмового провадження.

25.10.2022 дисциплінарною комісією складено висновок службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни старшим слідчим ВРЗЗС СВ Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області капітаном поліції ОСОБА_1 .

Наказом ГУНП у Львівській області № 3058 від 27.10.2022 «Про грубе порушення службової дисципліни зі сторони окремих працівників ЛРУП № 2 ГУНП» за грубе порушення службової дисципліни, основних обов`язків поліцейського, передбачених пунктом 1 ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2, 4, 6, 13 ч. 3 ст. 1 та ч. 5 ст. 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII, абз. 2 п. 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, підпунктів 1.1, 1.2 п. 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.02.2020 № 803 «Про заходи щодо покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування», п. 31.4.7.е, 2.1а, 2.1.б, 2.4.а та п. 2.5 Правил дорожнього руху України, а також скоєння вчинку, що підриває авторитет поліції, на підставі п. 7 ч. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, до старшого слідчого ВРЗЗС СВ Львівського РУП № 2 ГУНП у Львівській області, капітана поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення - звільнення зі служби в поліції.

Наказом ГУНП у Львівській області № 537 о/с від 12.07.2022 ОСОБА_1 звільнено зі служби відповідно до Закону «Про Національну поліцію» за пунктом 6 статті 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Не погоджуючись із оскаржуваними наказами та вважаючи їх протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.

При вирішенні спору суд керувався наступним.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII) визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до ст. 1 зазначеного Закону національна поліція України (поліція) - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Приписами ч.1 ст. 17 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Положеннями ст. 18 Закону № 580-VIII встановлено, що поліцейський зобов`язаний, зокрема, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

При цьому, згідно до ст. 64 вказаного Закону зобов`язання дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, закріплено і у тексті Присяги на вірність Українському народові, яку складає особа, яка вступає на службу в поліції.

Згідно з ст. 19 Закону № 580-VIII, у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут) відповідно до ст. 1 якого службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Відповідно до статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (стаття 12 Дисциплінарного статуту).

Статтею 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Відповідно до положень статті 14 Дисциплінарного статуту з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії (частина 1 статті 15 Дисциплінарного статуту).

Аналіз змісту положень Дисциплінарного статуту вказує на те, що службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законних і підзаконних актів із питань службової діяльності, бездоганному і неухильному додержанні порядку і правил, що такими нормативно-правовими актами передбачені.

Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначено Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893, (далі - Порядок №893) відповідно до пункту 1 Розділу ІІ якого службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно з пунктом 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Системний аналіз зазначених норм, дає підстави для висновку, що накладенню дисциплінарного стягнення передує службове розслідування, прийняття рішення про його проведення належить до дискреційних повноважень керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Під час судового розгляду встановлено, що відповідно до наказу Головного управління Національної поліції у Львівській області від 17.10.2022№2930 «Про призначення службового розслідування, створення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків», керуючись статтями 14, 15, 26 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого наказом МВС України від 07.11.2018 №893, призначено службове розслідування за фактом складання адміністративних матеріалів за ч. 1 ст. 126 та ч. 1. ст. 130 КУАП відносно капітана поліції ОСОБА_1 . На час проведення службового розслідування, ОСОБА_1 відсторонено від виконання службових обов`язків за посадою.

Суд зазначає, що метою проведення службового розслідування є перевірка і уточнення, в межах наданих повноважень відомостей, які мають значення для встановлення обставин вчинення поліцейськими дисциплінарного проступку, зняття безпідставних звинувачень або підозр.

В ході службового розслідування встановлено, що 14.10.2022 капітан поліції ОСОБА_1 , керуючи приватним автомобілем марки «Daewoo Gentra» д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Стрийській, 272 у м. Львові, був зупинений поліцейськими за відсутність передбаченого конструкцією автомобіля елементу - заднього бамперу. Під час спілкування з водієм ОСОБА_1 в останнього виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови та координації рухів), у зв`язку з чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі, однак від проходження такого огляду капітан поліції ОСОБА_1 відмовився. Водночас поліцейський не пред`явив реєстраційний документ на транспортний засіб та посвідчення водія відповідної категорії. У подальшому, відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААД № 156408 за частиною 1 статті 130 КУпАП та винесено постанову серії БАД № 416146 за частиною 1 статті 126 КУпАП.

У наданих поясненнях від 24.10.2022 ОСОБА_1 зазначив, що 14.10.2022 року з 08:00 він перебував на своєму робочому місці в Львівському РУП № 2 ГУНП у Львівській області за адресою: м. Львів, вул. Ген. Чупринки, 65. Під час робочого дня він виконував свої службові обов`язки та протягом робочого дня його самопочуття почалось погіршуватись, він відчув підвищення артеріального тиску, а саме біль в ділянці серця та потилиці, тахекардія. В другій половині дня стан здоров`я суттєво погіршилось, однак це не перешкоджало виконувати його функціональні обов`язки. За медичною допомогою він не звертався, оскільки надіявся, що стан його здоров`я покращиться. Такі симптоми бували вже неодноразово, тому він прийняв препарат «Барбовал», який не має протипоказань для керування т/з. Після завершення робочого дня, який через специфіку роботи є ненормований, близько 20:20 відчувши, що його стан здоров`я нормалізувався і він може керувати т/з, сів у автомобіль, який перебуває в його користуванні, а саме «Део Гентра» д.н.з. НОМЕР_2 та попрямував в напрямку місця проживання за адресою: АДРЕСА_2 . Маршрут пролягав через вул. Стрийську. Проїхавши перехрестя вул. Стрийська - Наукова, позаду керованого ним автомобіля через дзеркало заднього виду він побачив синьо-червоні проблискові маячки на які відповідно до інструкцій ПДР здійснив зупинку керованого ним т/з. Після зупинки до автомобіля, а саме дверей водія підійшов інспектор поліції, який повідомив про несправності керованого ним т/з, а саме відсутність заднього бамперу. У відповідності до інструкції ПДР та інструкції працівника поліції ним було пред`явлено документи, що засвідчують особу, а саме пред`явлено службове посвідчення, оскільки такий документ був при ньому, в тому числі не хотів приховувати, що він працівник поліції. В ході спілкування з працівниками поліції йому було повідомлено, що з ротової порожнини чути запах алкоголю. Відповідно до попередньо прийнятих ним ліків, була велика імовірність, що з ротової порожнини чути нібито запах алкоголю. Однак в ході спілкування не вдалось пояснити це працівникам поліції, які настоювали на проходження огляду. ОСОБА_1 повідомив поліцейським, що йому необхідна консультація юриста (декілька хвилин), щодо його подальших дій, оскільки в ході спілкування з працівниками поліції вбачалось упереджене ставлення до нього, з незрозумілих причин. Однак, під час консультації в телефонному режимі він помітив, що працівники поліції почали складати адміністративні матеріали та підходили до нього з пропозицією пройти огляд на стан сп`яніння. На його пояснення, що він ще отримує правову допомогу поліцейські не реагували. Жодних відмов пройти огляд ОСОБА_1 не оголошував та від складення адміністративних матеріалів не відмовлявся, через деякий час працівниками поліції було залучено двох осіб (понятих) при яких між ними проводився діалог та в ході якого інспектор Штибель розпочав процедуру пропозиції проходження водію огляду на стан сп`яніння, в ході якого до завершення даної пропозиції інспектор ОСОБА_2 повідомила, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду, незважаючи на те, що інспектор Штабель, який проводив процедуру огляду та пропозиції не завершив пропозицію, тобто інспектор Дропа, яка не пропонувала пройти огляд на стан сп`яніння, самостійно прийняла рішення про нібито відмову від проходження огляду, до завершення пропозиції про що повідомила залучених осіб. Після чого інспектори поліції направились в службовий автомобіль для складання . Такі дії інспектора, які на думку ОСОБА_1 здійснювались в супереч інструкцій, якими повинен керуватись працівник поліції при складанні адміністративних матеріалів та проходження огляду водія на стан сп`яніння розцінювались ним як підтвердження упередженого ставлення до нього, як особи та поліцейського. Тобто ОСОБА_1 вважає, що поліцейська не була зацікавлена у виконанні вимог закону при зупинці та складання адміністративних матеріалів та з`ясуванню всіх обставин справи. Після складення матеріалів, яке відбувалось в службовому автомобілі без присутності ОСОБА_1 та залучення понятих, працівники поліції вийшли з службового автомобіля та з не зрозумілих йому причин, без жодних пояснень, враховуючи те, що при направленні в службовий автомобіль йому було повідомлено про складення матеріалів на підставі відмови від проходження огляду про що відібрано відповідні пояснення в осіб залучених інспектором, останні знову розпочали складення адміністративних матеріалів, зокрема повторно почали пропонувати йому пройти огляд на стан сп`яніння. Враховуючи виявлені ознаки упередженого ставлення до нього працівників поліції такі повторні вимоги пройти огляд розцінювались як незаконні, а тому в силу положень ст. 19 Конституції України, ОСОБА_1 прийняв рішення про відсутність правових підстав для виконання таких. Правомірність таких рішень та вимог, а саме складення нових матеріалів та проходження огляду на стан сп`яніння працівниками поліції не повідомлялось, так як не повідомлялось причин складання, що також розцінювалось ним як бажання звинуватити його у вчинені невідомого порушення чи двічі притягнути до відповідальності за вчинення одного й того самого порушення. При даних подіях самопочуття різко погіршилось. Розуміючи та оцінюючи обстановку, яка склалась щодо складення нових адміністративних матеріалів та ознак упередженого ставлення та незаконних дій працівників поліції, а також погіршення самопочуття, ОСОБА_1 було повідомлено працівників поліції та залученим особам про бажання проходження медичного огляду в закладі охорони здоров`я, однак працівники поліції на дану позицію не реагували, що також розцінювалось ним як упереджене ставлення до нього та порушення норм закону. У зв`язку з чим, після завершення складання працівниками поліції на місці зупинки адміністративних матеріалів, ОСОБА_1 направився в заклад охорони здоров`я, а саме в Клінічну лікарню швидкої медичної допомоги, де здав зразки біологічного середовища «кров» на токсикологічне дослідження. За результатами огляду отримав результат за № 5787 від 17.10.2022 року, згідно якого в його крові етанолу не виявлено. Таким чином, складання адміністративних матеріалів відносно нього за фактом відмови від проходження огляду на стан сп`яніння є необґрунтованими та безпідставними. Окрім цього, ОСОБА_1 додав, що дії працівників поліції щодо складання відносно нього протоколу та постанови про притягнення до адміністративної відповідальності ч. 1 ст. 126 КУпАП, вважає протиправними, оскільки як вбачається з матеріалів, а саме з відеозапису з нагрудних камер працівника поліції Дропи (час 21:22) остання підтверджує пред`явлення ним документів, що засвідчує особу. А також незрозумілим залишається коли саме складались такі матеріали, оскільки працівниками поліції двічі складались відносно нього адміністративні матеріали, які йому не оголошувалось та від отримання яких ОСОБА_3 не відмовлявся. Окрім цього, під час зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 представився працівником поліції пред`явивши працівникам поліції своє службове посвідчення. У подальшому, під час перебування на місці зупинки транспортного засобу, зі сторони поліцейських не було чіткої вимоги надати документи, які посвідчують особу та документів на право керування транспортним засобом. Водночас, ОСОБА_1 до пояснення додав: квитанцію № 690784 та результат № 5787.

Наказом МВС України, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06.12.2016 за № 1576/29706 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських.

Відповідно до ч. 5 розділу 1 та ч. 3 розділу IV вказаних правил поліцейський здійснює свою діяльність відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України «Про Національну поліцію», інших законодавчих актах України. За будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Відповідно до п. 2.4 та п. 2.5 постанови Кабінету Міністрів України «Про правила дорожнього руху» від 10.10.2001 № 1306 водій повинен на вимогу поліцейського:

пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції;

пред`явити для перевірки документи, зазначені в пункті 2.1.

Відповідно до п. 2.1 ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії; реєстраційний документ на транспортний засіб; чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса.

Таким чином, наведені норми ПДР України встановлюють обов`язок для водія, а не право:

пройти огляд на визначення стану сп`яніння і жодних винятків для цього (втома, брак часу, не бажання водія) ПДР не містять;

пред`явити для перевірки реєстраційний документ на транспортний засіб; чинний страховий поліс (страховий сертифікат Зелена картка) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів або чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса.

Відповідно до ст. 266 КУпАП в редакції Закону України від 16.02.2021 № 1231-IX - особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані наркотичного чи іншого сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан наркотичного чи іншого сп`яніння. Огляд водія на стан наркотичного чи іншого сп`яніння проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відео запису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Згідно з пунктів 1-3 розділу 1 Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - Інструкція), затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерством охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі-поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану. Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови.

Пунктом 9 розділу 2 Інструкції визначено, що з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.

З матеріалів справи та ЄДРСР судом встановлено, що постановою Франківського районного суду м. Львова від 05.04.2023 у справі №465/6326/22, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду від 16.05.2023 у справі №465/6326/22, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1ст.130 КУпАП,та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в дохід держави у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень 00 коп., із позбавленням права керування всіма видами транспортних засобів строком на 1 (один) рік.

У вказаному рішенні Франківський районний суд м. Львова зробив висновок про те, що винуватість ОСОБА_1 доведена, а його дії, які виразились у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, слід кваліфікувати за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Із дослідженого відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, суд встановив, що ОСОБА_1 інспектором патрульної поліції Штибель А.М. пропонувалося пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або в медичному закладі, на що він відмовився. Крім цього, ОСОБА_1 ствердив, що розуміє юридичні наслідки своїх дій, а саме відмови від проходження огляду.

Суд зауважує, що відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 19 Закону №580-VІІІ у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 на території України введено воєнний стан. Строк дії Указу в подальшому продовжено відповідними Указами Президента України (№ 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, №254/2023 від 01.05.2023, №451/2023 від 26.07.2023) з 18 серпня 2023 року строком на 90 діб.

За визначенням, наведеним у ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» у період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Національного банку України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, судів, органів прокуратури, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, розвідувальних органів та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність.

Згідно з ст. 16 цього ж Закону за рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію в установленому порядку указом Президента України, утворені відповідно до законів України військові формування залучаються разом із правоохоронними органами до вирішення завдань, пов`язаних із запровадженням і здійсненням заходів правового режиму воєнного стану, згідно з їх призначенням та специфікою діяльності.

Відповідно до п. 13 ч. 4 ст. 9 Закону України «Про критичну інфраструктуру» від 16.11.2021 №1882-IX, до життєво важливих функцій та/або послуг, порушення яких призводить до негативних наслідків для національної безпеки України, належать, зокрема: правопорядок, здійснення правосуддя, тримання під вартою.

При цьому, Законом від 15.03.2022 №2123-IX статтю 8 Закону України «Про Національну поліцію» доповнено частиною четвертою такого змісту: «Під час дії воєнного стану поліція діє згідно із призначенням та специфікою діяльності з урахуванням тих обмежень прав і свобод громадян, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, що визначаються відповідно до Конституції України та Закону України «Про правовий режим воєнного стану».

Зокрема, стаття 24 Закону України «Про Національну поліцію» у редакції Закону №1702-IX від 16.07.2021 «Про основи національного спротиву» передбачає додаткові повноваження поліції.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 24 Закону №580-VІІІ у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

У ході забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.

Аналіз наведених норм права доводить, що працівники поліції мають спеціальний статус, і приймаючи присягу працівника поліції, погоджуються на підвищені вимоги, які пред`являються до працівників поліції при проходженні служби і яких вони повинні дотримуватися.

Приписами частини першої статті 77 Закону №580-VIII визначено чіткий перелік підстав коли поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється.

Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції» затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 12 Дисциплінарного статуту визначено, що дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За змістом ч.ч. 1-3 ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1)зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

За результатами проведення службового розслідування дисциплінарна комісія відповідача зробила висновок про те, що такими своїми діями капітан поліції ОСОБА_1 грубо порушив службову дисципліну, зокрема вимоги абзацу 2 пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, пунктів 1, 2, 4, 6, 13 частини третьої статті 1 та частини 5 статті 15 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, підпунктів 1.1, 1.2 пункту 1 наказу ГУНП у Львівській області від 27.02.2020 № 803 «Про заходи щодо покращення службової дисципліни та забезпечення належного Інформування» та скоїв вчинок, що дискредитує та підриває авторитет поліції, тому дисциплінарна комісія приходить до висновку про недоцільність подальшого проходження служби та виконання функціональних обов`язків капітаном поліції ОСОБА_1 .

Суд погоджується із доводами відповідача про те, що перебування поліцейського під час несення служби (ба більше- керуванні транспортним засобом) у стані алкогольного, наркотинного та/або іншого сп`яніння є порушенням службової дисципліни, а, відтак, становить собою дисциплінарний проступок і є підставою для притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

Суд зауважує, що вчинення поліцейським діяння, за яке передбачено одночасно різні види юридичної відповідальності. зокрема дисциплінарну, кримінальну та/або адміністративну, не у всіх випадках ставить їх у залежність одне від одного. Підстави для звільнення зі служби в поліції, як притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією, або кримінального правопорушення, не слід ототожнювати із підставами для притягненням до дисциплінарної відповідальності. Щодо останньої, то види дисциплінарних стягнень, які можуть застосовуватися до поліцейських, установлені у статті 12 Дисциплінарного статуту. Підставою для застосування таких стягнень є вчинення дисциплінарних проступків, а саме невиконання чи неналежне виконання службової дисципліни. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в істині обрання виду стягнення.

Аналогічний правовий висновок зробив Верховний Суд у постанові від 10.07.2019 у справі № 802/1150/17-а.

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 надали пояснення щодо позитивниї характеристики позивача, проте такі пояснення зроблені вище судом висновки не спростовують.

Крім цього, в матеріалах справи міститься відео-запис події, що слугувала піставою для призначення службового розслідування, та в подальшому, для винесення оспорюваного наказу про звільнення. Вказаний відеодоказ підтверджує зроблені судом вище висновки щодо правомірності дій відповідача.

Тому, суд робить висновок, що позивача було правомірно притягнуто до дисциплінарної відповідальності.

Щодо правомірності застосування до позивача такого виду стягнення як звільнення із служби в поліції, суд зазначає таке.

Суд зазначає, що у силу ч. 3 ст. 19 Дисциплінарного статуту Національної поліції України під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби. Таким чином, усі юридичні фактори, котрі мають юридичне значення для вирішення питання про дисциплінарне покарання поліцейського повинні бути викладені дисциплінарною комісією у висновку службового розслідування.

Відповідно до ст. 26 Дисциплінарного статуту у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених розділом V Статуту.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст. 29 Дисциплінарного статуту у разі встановлення за результатами службового розслідування в діях поліцейського дисциплінарного проступку видається письмовий наказ про застосування до нього одного з видів дисциплінарного стягнення з урахуванням особливостей, визначених цією статтею. Дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції. Дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь не застосовується до поліцейських, які мають первинне спеціальне звання рядовий поліції. У разі притягнення до дисциплінарної відповідальності поліцейського, який має дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь і вчинив новий дисциплінарний проступок, до нього знову може бути застосовано дисциплінарне стягнення у виді пониження у спеціальному званні на один ступінь.

Отже, в умовах воєнного стану законодавцем оптимізований порядок проведення службового розслідування та притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Суд зауважує, що поняття службова дисципліна містить в собі не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника поліції.

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушення Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Таким чином, застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу, проте його застосування здійснюється на розсуд уповноваженої особи з урахуванням обставин у справі та не потребує наведення неможливості застосування інших видів дисциплінарних стягнень.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 10.09.2019 у справі № 815/2527/15, від 13.08.2020 у справі № 817/3305/15, від 24.11.2020 у справі №2140/1341/18, від 21.09.2018 у справі №824/227/17-а.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, зокрема у рішенні у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відображено принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29).

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із нормами частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до положень статті 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд відмовляє позивачу у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 242-246, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

в и р і ш и в:

в задоволені позову ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на посаді відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст судового рішення складено 07.11.2023 року.

СуддяКостецький Назар Володимирович