Справа № 520/31578/23
Суддя: Бадюков Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

08 листопада 2023 року Справа № 520/31578/23

Cуддя Харківського окружного адміністративного суду Бадюков Ю.В., розглянувши в приміщенні суду у м. Харкові матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, в якому просить суд:

1. Визнати протиправною бездіяльність НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , яка полягає у не нарахуванні та невиплаті мені, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, компенсації за 21 (двадцять один) день невикористаної щорічної додаткової відпустки, яка надається військовослужбовцям Державної прикордонної служби України за проходження служби на посадах, пов`язаних із підвищеним нервовоемоційним навантаженням та ризиком для життя і здоров`я, компенсації за 28 (двадцять вісім) дні щорічної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, виходячи із розміру грошового забезпечення за останній місяць військової служби із врахуванням щомісячної додаткової винагороди, виплата якої передбачена положеннями Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України від 02.02.2016 № 73, винагороди за бойове чергування та індексації грошового забезпечення у перерахованому та виплаченому на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 № 520/500/22 розмірі.

2. Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , нарахувати та виплатити мені, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), одноразову грошову допомогу при звільненні з військової служби, компенсацію за 21 (двадцять один) день невикористаної щорічної додаткової відпустки, яка надається військовослужбовцям Державної прикордонної служби України за проходження служби на посадах, пов`язаних із підвищеним нервово-емоційним навантаженням та ризиком для життя і здоров`я, компенсацію за 28 (двадцять вісім) дні щорічної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, виходячи із розміру грошового забезпечення за останній місяць військової служби із врахуванням щомісячної додаткової винагороди, виплата якої передбачена положеннями Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України від 02.02.2016 № 73, винагороди за бойове чергування та індексації грошового забезпечення виплаченої 14.09.2023 у перерахованому розмірі на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 14.02.2023 № 520/500/22 розмірі, з урахуванням раніше виплачених сум коштів із одночасною компенсацією втрат доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати, як це визначено положеннями Закону від 19.10.2000 № 2050-III з 05.07.2017 по день повного розрахунку за вказаними складовими.

3. Визнати протиправною відмову НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , оформлену листом від 12.10.2023 № 14/С-306-6479-23-Вих, здійснити перерахунок допомоги на оздоровлення, виплаченої мені, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), протягом 2015-2017 років.

4. Зобов`язати НОМЕР_1 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ), код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , нарахувати та виплатити мені, ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_4 ), допомогу на оздоровлення, що виплачена у вересні 2015 року, у квітні 2016 року, у липні 2017 року, із врахуванням до її складу сум коштів із індексації грошового забезпечення, виплаченої на виконання рішень Харківського окружного адміністративного суду по справам № 520/3308/2020 та № 520/500/22 за період з 01.01.2015 по 07.05.2017, щомісячної додаткової винагороди, виплата якої передбачена положеннями Інструкції про розміри і порядок виплати щомісячної додаткової грошової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, затвердженої наказом МВС України від 02.02.2016 № 73, та винагороди за бойове чергування з урахуванням раніше виплачених сум коштів із одночасною компенсацією втрат доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати, як це визначено положеннями Закону від 19.10.2000 № 2050-III з вересня 2015 року по день повного розрахунку.

Згідно з ч. 2 ст. 171 КАС України суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів встановлено, що не погодившись із бездіяльністю відповідача позивач звернувся до суду із позовною заявою, перевіривши яку, суд наголошує на наступному.

За своїм процесуальним призначенням інститут об`єднання позовних вимог забезпечує правильність і одностайність розгляду та вирішення окремих позовних вимог, які можуть бути розглянуті як самостійні справи, але об`єднуються однорідністю вимог, тобто вимог, які випливають з одних і тих же правовідносин.

Крім того, об`єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин.

Отже, порушенням правила об`єднання вимог є об`єднання неоднорідних вимог, тобто таких, які не пов`язані між собою підставами виникнення або доказами, що підтверджують ці вимоги.

Так, підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують позов, зокрема факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

У даному випадку єдиною підставою для об`єднання позовних вимог є ненарахування та невиплата позивачу одноразової грошової допомоги при звільненні з військової служби, компенсацій невикористаної щорічної додаткової відпустки, як учаснику бойових дій, виходячи із розміру грошового забезпечення за останній місяць військової служби із врахуванням щомісячної додаткової винагороди, винагороди за бойове чергування та індексації грошового забезпечення, а також грошової допомоги на оздоровлення із врахуванням до її складу сум коштів із індексації грошового забезпечення, щомісячної додаткової винагороди, та винагороди за бойове чергування з урахуванням раніше виплачених сум коштів із одночасною компенсацією втрат доходів.

Поряд з цим, аналізуючи зміст позовної заяви та додані до неї документи, суд наголошує на тому, що підстави позову є різними, оскільки бездіяльність відповідачем вчинена через можливе невиконання різних нормативно-правових актів, регулюючих різні питання права позивача на соціальний захист. Разом з тим, різними є й фактичні обставини, якими зумовлено вирішення позивачем питання його грошового забезпечення.

Крім того, заявлені позовні вимоги стосуються різних моментів у часі, з яких позивач має право на грошове забезпечення , а саме:

- одноразову грошову допомогу - при звільненні з військової служби, тобто з 05.07.2017 р.;

- компенсацію за 21 (двадцять один) день невикористаної щорічної додаткової відпустки без зазначення періоду;

- компенсацію за 28 (двадцять вісім) днів щорічної додаткової відпустки без зазначення періоду;

- компенсацією втрат доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати з 05.07.2017 по день повного розрахунку за вказаними складовими;

- грошової допомоги на оздоровлення, що виплачена у вересні 2015 року, у квітні 2016 року, у липні 2017 року, із врахуванням до її складу сум коштів із індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2015 по 07.05.2017 з компенсацією втрат доходів у зв`язку із порушенням термінів їх виплати з вересня 2015 року по день повного розрахунку.

Тобто, предметом позовної заяви є об`єднані вимоги, які мають самостійні обсяги доказування, врегульовані різними нормативно-правовими актами та підтверджуються різними доказами. При цьому для з`ясування правомірності кожної з окремих спірних обставин бездіяльності є необхідним з`ясування значного обсягу обставин, що, вочевидь, свідчить про індивідуальний предмет доказування у кожному конкретному випадку.

При цьому, суд зауважує, що лише виникнення спірних правовідносин між тими самими суб`єктами не є достатньою підставою для об`єднання не пов`язаних між собою вимог в одне провадження.

Фактично, звернувшись до суду з таким позовом, позивач має намір одночасно врегулювати усі наявні у нього спірні правовідносини з відповідачем, незважаючи на те, що підстави їх виникнення є різними та не пов`язаними між собою, а також не враховуючи, що таке об`єднання непов`язаних між собою вимог значно ускладнить розгляд справи.

Згідно ч. 1 ст. 172 КАС України в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

Оскільки позивачем у поданій до суду позовній заяві об`єднано вимоги, які не пов`язані між собою поданими доказами, окремо заявлені вимоги про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії не є основними або похідними відносно попередніх, суд дійшов до висновку, що сумісний розгляд об`єднаних позивачем вимог значно ускладнить та сприятиме затягуванню учасниками справи вирішення спору по суті.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, а також з огляду на те, що суду необхідно буде дослідити правомірність вчинення спірної бездіяльності, яка вчинена на підставі різних за своєю суттю нормативно-правових актів та регулюють різні види грошового забезпечення позивача, що відповідно до ч. 1 ст. 171 КАС України виключає можливість об`єднання таких вимог в одній позовній заяві, суд дійшов висновку, що спільний розгляд заявлених позивачем позовних вимог суттєво ускладнить та сповільнить вирішення спору по суті, у зв`язку із чим, позовна заява, відповідно до п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України, підлягає поверненню позивачеві.

Суд зазначає, що повернення позовної заяви позивачеві свідчить не про допущення судом формалізму, а про вчинення дій, направлених на упорядкування процесуальних правовідносин. При цьому, така процесуальна дія не є порушенням права позивача на доступ до суду в розумінні норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду з прав людини.

У пункті 31 рішення у справі "Наталія Михайленко проти України" від 30.05.2013 (Заява № 49069/11) Європейський суд з прав людини також зазначив, що право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням; вони дозволяються опосередковано, оскільки право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання державою, регулювання, що може змінюватися у часі та місці відповідно до потреб та ресурсів суспільства та окремих осіб (див. рішення від 28 травня 1985 року у справі Ешингдейн проти Сполученого Королівства (Ashingdane v. The United Kingdom), п. 57, Series A № 93). Встановлюючи такі правила, Договірна держава користується певною свободою розсуду.

Отже, передбачене статтею 169 КАС України право суду на повернення позовної заяви у випадку порушення правил об`єднання позовних вимог є законодавчо закріпленим процесуальним обмеженням, встановленим державою з метою регулювання процедурних питань з метою їх упорядкування, дотримання процесуальної економії та недопущення завантаження процесу ускладненими позовними заяви, вимоги яких мають розглядатися в окремих провадженнях.

Правовий висновок щодо необхідності повернення позовних заяв у випадку порушення правил об`єднання позовних вимог викладено Верховним Судом у постановах від 05.03.2019 у справі №917/1377/18, від 27.02.2019 у справі №922/2225/18, від 14.08.2018 у справі №910/3569/18.

Натомість, суд зазначає, що позивач жодним чином не позбавлений права звернутись з різними позовами до зазначеного відповідача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 5, 169, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до НОМЕР_1 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - повернути позивачу.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не позбавляє його права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку окремо від рішення суду повністю або частково у випадках, визначених статтею 294 цього Кодексу. Оскарження ухвали суду, яка не передбачена статтею 294 цього Кодексу, окремо від рішення суду не допускається.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повна ухвала складена та підписана 08.11.2023 р.

Суддя Бадюков Ю.В.