Справа № 400/8673/23
Суддя: Біоносенко В. В.
Дата ухвалення: 2023-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2023 р. № 400/8673/23
Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі судді Біоносенко В. В. розглянув у порядку спрощеного провадження, без виклику сторін, з дотриманням вимог передбачених ст.263 КАС України адміністративну справу

за позовомОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,54008,
провизнання протиправним та скасування рішення №92 від 19.05.2023 р. та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просить суд: 1) визнати протиправним та скасувати рішення від 19.05.2023 №92 про відмову в призначенні пенсії за віком; 2) зобов`язати відповідача зарахувати періоди роботи позивача з 04.01.1992 по 05.05.2003 року в СГЗАТ "Шевченко" , періоди перебування на обліку в Очаківському міськрайонному центрі зайнятості з 02.12.2008 по 28.08.2009 та з 12.03.2020 по 23.02.2021; 3) зобов`язати відповідача призначити ОСОБА_1 пенсію за віком.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказав, що відповідач протиправно відмовив йому в призначенні пенсії за віком в зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, спираючись на те, що дата видачі трудової книжки не відповідає періоду роботи, довідки №633 від 14.10.2003 та №290 від 18.06.2003 не відповідають вимогам постанови №637. Відповідачем не враховано, що не всі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. На переконання позивача, необґрунтоване неврахування зазначених періодів його роботи до страхового стажу суперечить нормам пенсійного законодавства та порушує його право на належний соціальний захист.

Ухвалою суду від 25.09.2023 судом залучено до участі у справі другого відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровський області.

Відповідач - Головне управління ПФУ в Миколаївській області позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. В письмовому відзиві вказав, що рішення за результатами розгляду заяви позивача було прийнято Головним управлінням ПФУ в Дніпропетровській області за принципом екстериторіальності.

Відповідач - Головне управління ПФУ в Дніпропетровській області, позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні. В письмовому відзиві вказав, що, позивачу було правомірно відмовлено у призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю необхідного стажу. Стаж роботи позивача, що дає право на призначення пенсії складає 17 років 4 місяці 28 днів. До страхового стажу не зараховані періоди роботи, оскільки згідно дубліката трудової книжки НОМЕР_1 від 13.04.2004 року дата видачі трудової книжки не відповідає періодам роботи; довідки №633 від 14.10.2003 та №290 від 18.06.2003 не відповідають вимогам Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою КМУ від 12.08.1993 №637.

Суд розглянув справу 09.11.2023 в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін, відповідно до вимог ст.263 КАС України.

Дослідив матеріали справи, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 12.05.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області з заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №932 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного стажу. Страховий стаж становить 17 років 4 місяці 28 днів. За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно дублікату трудової книжки НОМЕР_1 від 13.04.2004, оскільки дата видачі не відповідає періоду роботи та згідно довідок №633 від 14.10.2003 та №290 від 18.06.2003, оскільки вони не відповідають вимогам постанови №637.

Не погоджуючись з цим, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Умови і порядок пенсійного забезпечення громадян України визначені Законом України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (надалі - Закон № 1788) та Законом України від 09.07.2003 року № 1058-ІV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (надалі - Закон № 1058).

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно пункту 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що саме трудова книжка працівника є основним документом, що підтверджує його стаж роботи.

Підставою не зарахування позивачу періодів роботи позивача з 04.01.1992 по 05.05.2003 в СГЗАТ "Шевченко" є те, що в дублікаті трудовій книжці НОМЕР_1 вказана дата заповнення 13.04.2004 року, що не відповідає періодів роботи з 04.01.1992.

Відповідно до Інструкції №58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу. Якщо підприємство, яке зробило неправильний або неточний запис, ліквідоване, відповідний запис робиться правонаступником і засвідчується печаткою, а в разі його відсутності - вищестоящою організацією, якій було підпорядковане підприємство, а в разі його відсутності - облархівом, держархівом м.Києва, держархівом м.Севастополя і держархівом при Раді Міністрів Криму.

З досліджених матеріалів справи, зокрема копії трудової книжки позивача серії НОМЕР_1 , судом встановлено, що у ній містяться запис №1 про прийом на роботу позивача з 04.01.1992 до СГЗАТ "Шевченко" водієм на підставі наказу №13-к від 04.01.1992, запис №2 : 05.05.2003 звільнено за власним бажанням розп. №20 від 05.05.2003.

Помилкове або не чітке заповнення роботодавцем трудової книжки, не спростовує факту трудової діяльності позивача у наведений вище період, а лише є помилкою при заповненні трудової книжки підприємством.

З цього, суд вважає, що на працівника не слід покладати ризик негативних наслідків (позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань про зарахування стажу) за формальні недоліки оформлення записів трудової книжки, якщо недоліки допущені із вини адміністрації підприємства.

Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 в справі №687/975/17 вказав, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства, відтак вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань з призначення пенсії за віком.

Європейський суд з прав людини у справі "Рисовський проти України" (заява №29979/04, рішення від 20.10.2011 року) підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування". Цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси.

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість. Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам. З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу. Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.

Відповідачем не надано оцінки записам трудової книжки позивача, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи. При цьому, як уже встановив суд, період роботи позивача, про який йде мова, підтверджуються записами трудової книжки позивача, яка є основним документом, що підтверджує стаж роботи. Записи в трудовій книжці зроблено чітко, зрозуміло та без будь-яких виправлень та неточностей, у записах відсутні ознаки підчисток та підробок.

За таких обставин, відповідач протиправно не врахував до страхового стажу період роботи позивача з 04.01.1992 по 05.05.2003 року в в СГЗАТ "Шевченко".

З урахуванням наведеного, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині.

Щодо врахування періодів перебування позивача в Очаківському центрі зайнятості, то суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Період, протягом якого особа, яка підлягала загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню на випадок безробіття, отримувала допомогу по безробіттю (крім одноразової її виплати для організації безробітним підприємницької діяльності) та матеріальну допомогу у період професійної підготовки, перепідготовки або підвищення кваліфікації, включається до страхового стажу.

Таким чином, законом передбачено можливість зарахування до страхового стажу лише період, протягом якого особа отримувала допомогу по безробіттю, а не весь період перебування особи на обліку в центрі зайнятості як безробітного.

Аналогічний правовий висновок висловлений Верховним Судом у постанові від 20.04.2022 по справі №№638/7217/16-а.

В трудовій книжці позивача містяться записи №3 - з 02.12.2008 розпочато виплату допомоги по безробіттю , №4 - з 28.08.2009 припинено виплату допомоги по безробіттю, №5 - з 12.03.2020 розпочато виплату допомоги по безробіттю; та № 6 - з 23.02.2021 -припинено виплату допомоги по безробиттю.

Таким чином, з врахуванням наведених вище правових висновків, періоди перебування позивача на обліку в Очаківському міськрайонному центрі зайнятості та отримання ним допомоги по безробіттю з 02.12.2008 по 28.08.2009, та з 12.03.2020 по 23.02.2021 повинні бути зараховані до його страхового стажу.

Разом з тим, як вбачається з наданого відповідачем розрахунку страхового стажу позивача, період перебування на обліку в Очаківському міськрайонному центрі зайнятості з 12.03.2020 по 23.02.2021 було зараховано, тому в цій частині позов задоволенню не підлягає.

Щодо вимоги позивача про призначення йому пенсії за віком, суд зазначає таке.

Відповідно до ст. 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" , починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

З урахуванням висновків суду щодо необхідності зарахування періодів роботи позивача з 04.01.1992 по 05.05.2003 в СЗАТ "Шевченко" та перебування на обліку в Очаківському міськрайонному центрі зайнятості з 02.12.2008 по 28.08.2009, страховий стаж позивача складає 29 років 5 місяців 27 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону №1058.

Відтак, суд доходить до висновку про часткове задоволення позову.

При цьому, задовольняючи позовні вимоги повністю, суд використовуючи повноваження передбачені ч.2 ст.9 КАС України, самостійно визначає формулювання резолютивної частини судового рішення, з метою її більш ефективного виконання та надання повного захисту правам позивача.

В даному випадку, ефективним способом захисту прав позивача має бути визнання протиправним та скасування рішення №92 від 19.05.2013 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 в частині не зарахування періодів роботи з 04.01.1992 по 05.05.2003 в СЗАТ "Шевченко" та період перебування на обліку в Очаківському міськрайонному центрі зайнятості з 02.12.2008 по 28.08.2009 року; зобов`язання Головне управління ПФУ в Миколаївській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 04.01.1992 по 05.05.2003 в СГЗАТ "Шевченко" та період перебування на обліку в Очаківському міськрайонному центрі зайнятості з 02.12.2008 по 28.08.2009 року; зобов`язання Головного управління ПФУ в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення йому пенсії за віком, з врахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.

Зважаючи на місце реєстрації позивача у Миколаївській області, та враховуючи п. 4.10 Порядку №22-1, суд вважає доцільним зобов`язати саме Головне управління ПФУ в Миколаївській області.

Сума сплаченого позивачем судового збору в розмірі 536,80 грн підлягає відшкодуванню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача -Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області, пропорційно частині задоволених вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1,м. Миколаїв,549) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №92 від 19.05.2013 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 в частині не зарахування періоду роботи з 04.01.1992 по 05.05.2003 в СЗАТ "Шевченко" та періоду перебування на обліку в Очаківському міськрайонному центрі зайнятості з 02.12.2008 по 28.08.2009 року.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період роботи з 04.01.1992 по 05.05.2003 року в СГЗАТ "Шевченко" та період перебування на обліку в Очаківському міськрайонному центрі зайнятості з 02.12.2008 по 28.08.2009 року

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) про призначення пенсії за віком від 12.05.2023 року, з врахуванням висновків суду, наведених у цьому рішенні.

5. В задоволенні позову ОСОБА_1 в частині щодо зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу період перебування на обліку в Очаківському міськрайонному центрі зайнятості з 12.03.2020 по 23.02.2021 року, та зобов`язання призначити ОСОБА_1 пенсію за віком, відмовити.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул.Набережна Перемоги, 26, Дніпро, 49094, код 21910427 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ) судові витрати в розмірі 536,80 (п`ятсот тридцять шість грн вісімдесят коп) гривень.

7. Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Біоносенко

Рішення складено в повному обсязі 09.11.2023