Справа № 460/18486/23
Суддя: Н.В. Друзенко
Дата ухвалення: 2023-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

08 листопада 2023 року м. Рівне №460/18486/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Друзенко Н.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доРівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки
про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинення певних дій, -

В С Т А Н О В И В:

01.08.2023 ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дій щодо відмови у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нових довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, станом на 01.02.2023, що враховується для перерахунку пенсій з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії та зобов`язання скласти та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нові довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 01.01.2023, станом на 01.02.2023, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з повною інформацією за формою, передбаченою додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», для перерахунку та виплати пенсії на підставі статей 8, 10, 43, та 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, рішення Міністра оборони України від 01.02.2023 №248/2683/з з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2023, та з 01.03.2023 основного розміру пенсії.

Ухвалою суду від 02.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі №460/18486/23. Розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвалою від 20.09.2023 витребувано у відповідача довідку про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , яка видавалася йому у 2023 році.

На виконання вказаної ухвали 02.11.2023 судом отримано відповідь Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про те, що жодних довідок для перерахунку пенсії за 2023 рік позивачу не видавалося.

Згідно з позовною заявою та відповіддю відзив, вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на тому, що через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законом №1082-IX, у осіб з числа військовослужбовців виникло право на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку №45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 постанови №704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема у розмірі 2684,00 грн, встановленого законом на 01.01.2023. За таких обставин, позивач звернувся до відповідача з проханням направити до ГУ ПФУ в Рівненській області оновлені довідки про розміри грошового забезпечення, що враховуються для перерахунку пенсії. Однак, відповідач протиправно відмовив у виготовленні оновлених довідок. При цьому, позивач звертає увагу на лист Міністра оборони України від 17.01.2023 №1428/з до №300/1/С/408, яким погоджено пропозицію Головнокомандувача ЗСУ щодо добровільного надання всіма ОТЦКСП довідок пенсіонерам без судових рішень. На підтвердження своїх вимог покликається на правову позицію, викладену у постановах Верховного Суду, зокрема, від 02.08.2022 у справі №440/6017/21, від 09.06.2022 у справі №520/2098/19, від 31.08.2022 у справі №120/8603/21-а, від 12.09.2022 у справі №500/1813/21, від 14.09.2022 у справі №500/1886/21, від 22.09.2022 у справі №500/3840/21, від 20.10.2022 у справі №826/6453/18, від 16.11.2022 у справі №120/648/22-а, від 13.12.2022 у справі №240/12647/21.

Згідно з відзивом на позов, Рівненський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки вимоги не визнає. Свої заперечення обґрунтовує тим, що підставою для перерахунку пенсiй колишніх військовослужбовців, є підвищення розміру грошового забезпечення відповідної категорії військовослужбовців, а такого підвищення ні станом на 01.01.2023, ні станом на 01.02.2023 фактично не відбулось, а тому підстави для перерахунку пенсії позивача, а вiдповiдно й для видачi нової довідки про грошове забезпечення для перерахунку пенсії позивача, відсутні. Окремо, сторона відповідача зауважила на тому, шо пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 у редакції постанови №481 від 12.05.2023 визначає правила обчислення грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб із використанням показника арифметичного значення прожиткового мінімуму у розмірі - 1762,00 грн. За наведеного просила у задоволенні позову відмовити.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 звільнений з військової служби за наказом Міністра оборони України (по особовому складу) №224 від 05.05.2018 відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» №2262-XII від 09.04.1992 у запас за пунктом «б» (за станом здоров`я). За наказом №120 від 26.05.2018 Командувача військ ОК « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (по стройовій частині) з 26.05.2018 його виключено зі списків особового складу частини, з усіх видів забезпечення й направлено для зарахування на військовий облік до Рівненського ОМВК Рівненської області.

З того часу, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII.

31.05.2023 ОСОБА_1 звернувся до Рівненського ОТЦК та СП із заявою, в якій покликаючись на лист Міністра оборони України від 17.01.2023 №1428/з до №300/1/С/408, просив оформити оновлені довідки станом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 і 01.02.2023, з урахуванням окремих рішень Міністра оборони України, зокрема №2683/з від 01.02.2023, за формою згідно з додатком 2 до Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII, затвердженого постановою КМУ №45 від 13.02.2008, з обов`язковим зазначенням відомостей про розміри основних, додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій за аналогічною посадою, яку він займав на час звільнення з військової служби, які надіслати до ГУ ПФУ в Рівненській області.

Листом №12/1/2357 від 05.06.2023 відповідач відмовив позивачу у оформленні довідок про розміри грошового забезпечення станом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 і 01.02.2023, покликаючись на недотримання порядку пунктів 2 та 3 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону №2262-XII, затвердженого постановою КМУ №45 від 13.02.2008.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та вирішуючи спір по суті, суд зазначає наступне.

За правилами статті 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 умови, норми та порядок пенсійного забезпечення військовослужбовців, а також осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейських та членів їхніх сімей встановлюються Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» №2262-ХІІ від 09.04.1992.

При цьому, Закон №2262-ХІІ вміщує дві окремі норми, за якими запроваджено абсолютно різні процедури, за якими відбувається обчислення розміру пенсії громадянина, у випадку призначення пенсії та у випадку перерахунку раніше призначеної пенсії.

Так, за правилами частини третьої статті 43 Закону №2262-ХІІ, пенсії особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, та членам їх сімей обчислюються з розміру грошового забезпечення, враховуючи відповідні оклади за посадою, оклади та/чи доплати за військове (спеціальне) звання, військовим (спеціальним) званням, процентну надбавку (доплату) за вислугу років, щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії в розмірах, установлених законодавством, з якого було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Текстуальний зміст вказаної норми свідчить на користь того, що базовою розрахунковою величиною для обчислення пенсії є виплати (складові грошового забезпечення), які фактично одержував військовослужбовець під час проходження військової служби, до моменту виходу на пенсію.

Натомість, розрахунковою величиною при перерахунку раніше призначеної пенсії є виплати (складові грошового забезпечення), що одержує діючий військовослужбовець, який обіймає посаду, рівнозначну тій, яку обіймав військовий пенсіонер.

Так, за правилами статті 63 Закону №2262-ХІІ, усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, за Законом №2262-ХІІ, питання визначення механізму перерахунку пенсій (умов, порядку та розмірів) було передано законодавцем у відання Кабінету Міністрів України і реалізовано останнім у постанові №45 від 13.02.2008, якою затверджено «Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-XII від 20.12.1991 передбачено, що держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

30.08.2017 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», якою, зокрема, затверджено: тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу; схему тарифних розрядів за основними типовими посадами осіб офіцерського складу Збройних Сил, Національної гвардії, Державної прикордонної служби та Державної спеціальної служби транспорту; схему тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу.

Пунктом 2 вказаної постанови встановлено, що грошове забезпечення військово-службовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Пунктом 4 постанови №704 (в редакції, чинній на момент її прийняття) було передбачено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.

Разом з тим, 21.02.2018 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» №103, пунктом 6 якої внесено зміни до ряду постанов, в тому числі і до постанови №704.

Так, постановою №103 пункт 4 постанови №704 було викладено в такій редакції: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.».

Згідно з абзацом 4 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» №2246-VIII від 07.12.2017 станом на 01.01.2018 прожитковий мінімум для працездатної особи складав 1762,00 грн.

Пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» №2629-VIII від 23.11.2018 було установлено, що у 2019 році для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2018 року.

За наведеного, у 2018 та 2019 роках, розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення базової величини - 1762,00 грн. на відповідний тарифний коефіцієнт і залишалися незмінними.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29.01.2020 у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України №103 від 21.02.2018 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб», тобто той пункт, яким в тому числі викладено в новій редакції пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 (https://reestr.court.gov.ua/ Review/87361222).

З огляду на вказане, з дати набрання вказаним судовим рішенням законної сили, з 29.01.2020, була відновлена дія пункту 4 постанови №704 у первісній редакції.

Верховний Суд розглядаючи справу №440/6017/21 у правовідносинах, пов`язаних із застосуванням пункту 4 постанови №704, у постанові від 02.08.2022 року висловив таку правову позицію:

1) з 01.01.2020 положення пункту 4 постанови №704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою №704, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів;

2) через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, зокрема, згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», у осіб з числа військовослужбовців виникло право на отримання довідки про розміри грошового забезпечення для перерахунку пенсії за формою, що передбачена додатком 2 до Порядку №45, з урахуванням оновлених даних про розмір посадового окладу та окладу за військовим (спеціальним) званням, які визначаються шляхом застосування пункту 4 постанови №704 із використанням для їх визначення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (через його збільшення на відповідний рік);

3) встановлене положеннями пункту 3 розділу ІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» №1774-VІІІ обмеження щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою №704 жодним чином не впливає на спірні правовідносини, оскільки такою розрахунковою величною є прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року. Розмір мінімальної заробітної плати не є розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, а застосований з іншою метою для визначення мінімальної величини, яка враховується як складова при визначенні розмірів посадових окладів та окладів за військовим (спеціальним) званням.

У цій постанові Верховний Суд наголосив, що через зростання прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого законом на 1 січня календарного року, зокрема згідно із Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою Кабінету Міністрів України №704 у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт.

Слід наголосити, що Верховний Суд у вказаній справі не зазначав конкретного розміру прожиткового мінімуму, який підлягає застосуванню для визначення розміру посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу.

Відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» №294-ІХ від 14.11.2019 з 01.01.2020 було запроваджено єдину величину прожиткового мінімуму для працездатних осіб на рівні 2102,00 грн.

Між тим, згідно з статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» №1082-ІХ від 15.12.2020 з 01.01.2021 було запроваджено декілька величин прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: звичайну величину прожиткового мінімуму на рівні 2270,00 грн. та спеціальну величину прожиткового мінімуму на рівні 2102,00 грн. - для визначення посадових окладів працівників державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами.

Отже, положення статті 7 Закону України №1082-ІХ в частині запровадження з 01.01.2021 величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі - 2270,00 грн. є загальною нормою права, а положення цієї ж статті в частині запровадження з 01.01.2021 величини прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі - 2102,00 грн. є спеціальною нормою права для визначення посадових окладів працівників державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами.

Оскільки оплата праці військовослужбовців регулюється спеціальним законом - Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» №2011-ХІІ від 20.12.1991, то для обчислення розміру посадового окладу та окладу за званням військовослужбовця станом на 01.01.2021 слід використовувати показник значення прожиткового мінімуму для працездатної особи на рівні 2102,00 грн.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» №1928-IX від 02.12.2021 з 01.01.2022 знову було запроваджено декілька величин прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: звичайну величину прожиткового мінімуму у розмірі - 2481,00 грн. та спеціальну величину прожиткового мінімуму у розмірі - 2102,00 грн. для визначення посадових окладів працівників державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами.

При цьому, у силу спеціального правила пункту 8 Прикінцевих положень цього Закону було установлено, що дія абзацу шостого статті 7 цього Закону (де передбачено показник прожиткового мінімуму працездатної особи - 2102,00 грн. для визначення посадових окладів працівників державних органів) не поширюється на працівників центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику, та органу досудового розслідування, на який відповідно до частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України покладається функція здійснення досудового розслідування корупційних та пов`язаних з корупцією кримінальних правопорушень.

Оскільки у і положеннях пункту 8 Прикінцевих положень Закону України №1928-ІХ і у положеннях постанови №704 законодавець використовує правові категорії «працівник державного органу» та «державний орган» безвідносно до укладання трудового договору (а у тому числі і відносно атестованих спеціальними званнями осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України та відносно керівників органів, установ, організацій, частин системи Міністерства оборони України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, установ служби цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України тощо), то суд доходить до переконання про те, що на відносини з оплати праці інших працівників державних органів (у тому числі і діючих військовослужбовців Збройних Сил України) поширюється дія абзац 6 статті 7 Закону №1928-ІХ , унаслідок чого грошове забезпечення підлягає обчисленню із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі - 2102,00 грн.

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» №2710-ІХ від 03.11.2022 з 01.01.2023 вчергове було запроваджено декілька величин прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: звичайну величину прожиткового мінімуму у розмірі - 2684,00 грн. та спеціальну величину прожиткового мінімуму у розмірі - 2102,00 грн. для визначення посадових окладів працівників державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами.

При цьому, у силу спеціального правила пункту 7 Прикінцевих положень Закону №2710-ІХ було установлено, що дія абзацу шостого статті 7 цього Закону не поширюється на працівників центрального органу виконавчої влади, який забезпечує формування та реалізує державну антикорупційну політику, та органу досудового розслідування, на який відповідно до частини п`ятої статті 216 Кримінального процесуального кодексу України покладається функція із здійснення досудового розслідування корупційних та пов`язаних з корупцією кримінальних правопорушень.

Оскільки у і положеннях пункту 7 Прикінцевих положень Закону №2710-ІХ і у положеннях постанови №704 законодавець використовує правові категорії «працівник державного органу» та «державний орган» безвідносно до укладання трудового договору ( у тому числі і відносно атестованих спеціальними званнями осіб начальницького складу Національного антикорупційного бюро України та відносно керівників органів, установ, організацій, частин системи Міністерства оборони України, Служби безпеки України, Державної прикордонної служби України, Національної гвардії України, установ служби цивільного захисту, Державної кримінально-виконавчої служби України тощо), то суд доходить до переконання про те, що на відносини з оплати праці інших працівників державних органів (у тому числі і діючих військовослужбовців Збройних Сил України) поширюється дія абзацу 6 статті 7 Закону №2710-ІХ, унаслідок чого грошове забезпечення підлягає обчисленню із використанням показника прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі - 2102,00 грн.

Наведені висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, який у пункті 49 постанови від 02.08.2022 по справі №440/6017/21 (підстави позову в якій аналогічні) (https://reestr.court.gov.ua/Review/105564668) вказав на те, що пункт 4 постанови №704 підлягає застосуванню в частині, що не суперечить нормативно-правовому акту, який має вищу юридичну силу і яким прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік, у тому числі для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів.

Відтак, за відсутності прямого застереження про протилежне суд приходить до переконання про те, що станом на 01.01.2021, 01.01.2022, 01.01.2023 діючий публічний атестований військовим званням військовослужбовець Збройних Сил України як працівник державного органу, оплата праці якого регулюються спеціальним законом, не набув права на підвищення розміру окладу за посадою та окладу за званням із розрахунку прожиткового мінімуму у розмірі - 2270,00 грн., 2481,00 грн. та 2684,00грн., відповідно.

Натомість, розмір прожиткового мінімуму, як розрахункова величина для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою №704, з 01.01.2023 не зазнав змін в порівнянні з таким розміром на 01.01.2020 та залишився на рівні 2102,00 гривень.

При цьому, суд звертає увагу, що в межах цієї судової справи позивачем не оспорюються дії відповідача щодо нескладання і ненаправлення до ГУ ПФУ довідок щодо визначення розміру грошового забезпечення для перерахунку пенсії позивача станом на 01.01.2020, 01.01.2021, 01.01.2022.

Що стосується 2023 року, то слід зауважити на тому, що позивач звернувся до відповідача із відповідною вимогою 31.05.2023, на той час, коли пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017 були визначені нові правила обчислення грошового забезпечення військовослужбовців, а саме, із використанням показника арифметичного значення прожиткового мінімуму у розмірі - 1762,00 грн.

Так, Кабінетом Міністрів України 12.05.2023 було прийнято постанову №481 «Про скасування підпункту 1 пункту 3 змін, що вносяться до постанов Кабінету Міністрів України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. №103, та внесення зміни до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704».

Пунктом 2 даного нормативно-правового акту визначено: «2. Внести зміну до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб (Офіційний вісник України, 2017 р., №77, ст. 2374), виклавши абзац перший в такій редакції: «4.Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб розраховуються виходячи з розміру 1762 гривні та визначаються шляхом множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».

Згідно з частиною першою статті 52 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» №794-VІІ від 27.02.2014 постанови Кабінету Міністрів України набирають чинності з дня їх офіційного опублікування, якщо інше не передбачено самими постановами, але не раніше дня їх опублікування.

Постанова №481 від 12.05.2023 набрала законної сили з 20 травня 2023 року (Урядовий кур`єр №101 від 20.05.2023).

За наведеного, з 20.05.2023 у відповідача відсутній обов`язок по складанню та направленню до органу Пенсійного фонду довідки про розмір грошового забезпечення позивача для перерахунку його пенсії із зазначенням відомостей про розміри посадового окладу та окладу за військове (спеціальне) звання, які розраховані шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб - 2684,00 грн. на відповідний тарифний коефіцієнт.

Покликання позивача на постанови Верховного Суду від 02.08.2022 у справі №440/6017/21, від 09.06.2022 у справі №520/2098/19, від 31.08.2022 у справі №120/8603/21-а, від 12.09.2022 у справі №500/1813/21, від 14.09.2022 у справі №500/1886/21, від 22.09.2022 у справі №500/3840/21, від 20.10.2022 у справі №826/6453/18, від 16.11.2022 у справі №120/648/22-а, від 13.12.2022 у справі №240/12647/21 суд відхиляє, позаяк наведена у них правова позиція ґрунтується на тому, що положення пункту 4 постанови №704 в частині визначення розрахунковою величиною для визначення посадових окладів, розрахованих згідно з постановою №704, прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, не відповідає правовим актам вищої юридичної сили, згідно із якими прожитковий мінімум як базовий державний стандарт був змінений на відповідний рік у тому числі як розрахункова велична для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів, саме з 01.01.2020. У згаданих постановах надано аналіз відповідних правовідносин до внесення змін у пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017. Разом з тим, з 29.05.2023 правове регулювання порядку розрахунку розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу та деяких інших осіб змінилося відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №481 від 12.05.2023. Ні у цих, ні у інших постановах Верховного Суду правової позиції щодо застосування пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30.08.2017, у редакції постанови №481 від 12.05.2023, не наведено.

Що стосується листа Міністра оборони України від 17.01.2023 №1428/з до №300/1/С/408, то він, по-перше, не є правовим актом, а по-друге, погоджує пропозицію Головнокомандувача ЗСУ щодо добровільного надання всіма ОТЦКСП довідок пенсіонерам без судових рішень лише станом на 01.01.2020.

Що стосується окремого доручення Міністра оборони України №248/2683/з від 01.02.2023, то суд зауважує на такому.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України №2102-IX від 24.02.2022, із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року в Україні введено воєнний стан. Строк дії воєнного стану в Україні продовжено: за Указом Президента України №133/2022 від 14.03.2022, який затверджений Законом України №2119-IX від 15.03.2022, Указом Президента України №259/2022 від 18.04.2022, який затверджений Законом України №2212-IX від 21.04.2022, Указом Президента України №341/2022 від 17.05.2022, який затверджений Законом України №2263-IX від 22.05.2022, Указом Президента України №573/2022 від 12.08.2022, який затверджений Законом України №2500-IX від 15.08.2022, Указом Президента України №757/2022 від 07.11.2022, який затверджений Законом України №2738-IX від 16.11.2022, Указом Президента України №58/2023 від 06.02.2023, який затверджений Законом України №2915-IX від 07.02.2023, Указом Президента України №254/2023 від 01.05.2023, який затверджений Законом України № 3057-IX від 02.05.2023, Указом Президента України № 451/2023, від 26.07.2023, який затверджений Законом України № 3275-IX від 27.07.2023.

Згідно з пунктом 17 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, що затверджений наказом Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 26.06.2018 за №745/32197, на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

Саме на виконання пункту 17 розділу І цього Порядку Міністром оборони України і було прийнято окреме доручення №248/2683/з від 01.02.2023, за яким відбулись зміни, як у структурі грошового забезпечення діючих військовослужбовців Збройних Сил України, так і у показниках відсоткового значення складних елементів грошового забезпечення діючих військовослужбовців Збройних Сил України.

Таким чином вказане окреме рішення Міністра оборони України стосується виключно структури та розмірів грошового забезпечення діючих військовослужбовців Збройних Сил України в умовах воєнного стану.

Суд вважає, що подія фактичного підвищення поточної винагороди за службу діючого військовослужбовця, котра за приписами ст.63 Закону України №2662-ХІІ та п.5 Порядку №45 визначена у якості підстави для проведення перерахунку (обчислення нового розміру) раніше призначених пенсій охоплює виключно випадки аналогічних (ідентичних або принаймні хоча б розумно співставних) умов виконання служби пенсіонером, як колишнім військовослужбовцем та діючим військовослужбовцем.

Між тим, у спірних правовідносинах позивач прагне до спонукання відповідача обчислити розмір власної пенсії із грошового забезпечення діючого військовослужбовця Збройних Сил України станом на 01.01.2023 та на 01.02.2023, котрий особисто безпосередньо та безперервно під час дії правового режиму воєнного стану виконує обов`язок за ст.ст.17 і 65 Конституції України із захисту суверенітету України та збереження територіальної цілісності України.

Оскільки матеріали справи не містять доказів того, що позивач у минулому проходив службу під час дії правового режиму воєнного стану, брав безпосередню участь у бойових діях із протидії збройній агресії ворога проти Держави Україна у співставних умовах, то суд не знаходить підстав для визнання наявним у заявника права (легітимного інтересу) у перерахунку з 01.02.2023 та з 01.03.2023 розміру раніше призначеної пенсії із використанням структури та розмірів грошового забезпечення діючого військовослужбовця Збройних Сил України.

Окремо суд зважає на те, що рішення Міністра оборони України у формі окремого доручення №2683/з від 01.02.2023, видане під час дії правового режиму воєнного стану, має виключно тимчасовий характер, позаяк діє у межах окремого календарного року та не містять постійно незмінних на майбутнє показників відсоткових значень елементів (компонентів) структури грошового забезпечення військовослужбовця Збройних Сил України.

Тому таке рішення у розумінні ст.63 Закону України №2662-ХІІ та п.5 Порядку №45 не може бути кваліфіковане як підстава для перерахунку розміру раніше вже призначених пенсій за Законом України №2662-ХІІ, адже стосується проходження військової служби у період дії правового режиму воєнного стану та не виключає випадків зменшення розмірів видів грошового забезпечення діючих військовослужбовців Збройних Сил України у наступному календарному році, а також розраховане лише на спеціальне коло суб`єктів.

Суд також зауважує, що у постанові від 13.05.2020 у справі № 592/5164/16-а Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що накази Міністра оборони України, якими встановлювався розмір премії для військовослужбовців, є відомчими внутрішніми документами, які носять тимчасовий характер, не містять нормативно-правових приписів та не породжують будь-яких правових підстав для проведення перерахунку пенсії військовослужбовців відповідно до частини третьої статті 63 Закону № 2262-ХІІ.

Також окреме доручення №2683/з від 01.02.2023, не є рішенням Кабінету Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення або про введення нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення та премій, із прийняттям якого пов`язаний обов`язок відповідача оформити нову довідку про розмір грошового забезпечення.

Підсумовуючи викладене та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд констатує, що у ході розгляду справи відповідачем не було порушено права та інтереси позивача у зв`язку із відсутністю приводів та підстав для складання довідки про підвищене грошове забезпечення станом на 01.01.2023 та на 01.02.2023 для перерахунку його пенсії. Отже, у спірних правовідносинах позивач станом на дату подачі позову 01.08.2023 не мав права чи інтересу, котрі б підлягали судовому захисту, що є визначеною процесуальним законом підставою для відмови у позові.

За наведеного, суд дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.

Підстави для розподілу судових витрат відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 257-262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

ОСОБА_1 в позові до Рівненського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправними дій щодо відмови у підготовці та наданні до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нових довідок про розмір грошового забезпечення станом на 01.01.2023, станом на 01.02.2023, що враховується для перерахунку пенсій з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, для здійснення обчислення та перерахунку основного розміру пенсії та зобов`язання скласти та направити до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області нові довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії станом на 01.01.2023, станом на 01.02.2023, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з повною інформацією за формою, передбаченою додатком 2 до постанови Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 №45 «Про затвердження Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», для перерахунку та виплати пенсії на підставі статей 8, 10, 43, та 63 Закону України від 09.04.1992 №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704, рішення Міністра оборони України від 01.02.2023 №248/2683/з з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, для здійснення обчислення та перерахунку з 01.02.2023, та з 01.03.2023 основного розміру пенсії, - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст рішення складений 08 листопада 2023 року

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Рівненський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки (вул. Грабник, 4,м. Рівне,33023, ЄДРПОУ/РНОКПП 08060817)

Суддя Н.В. Друзенко