Справа № 200/1870/23
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року справа №200/1870/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 липня 2023 року (головуючий суддя І інстанції Духневич О.С.), складеного в повному обсязі 04 липня 2023 року, у справі № 200/1870/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду із позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якій, з урахування уточненої позовної заяви, позивач просить суд:

- скасувати лист-рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 20.04.2023 року №6962-6135/H-02/8-0500/23;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.03.2023 року про призначення пенсії по інвалідності згідно ч.3 ст.28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та застосувати роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України №8 від 20.01.1992 року «Про порядок врахування трудового стажу, що дає право на пенсію незалежно від віку працівникам, безпосередньо зайнятим повний робочий день на роботах, передбачених статтею 14 ЗУ «Про пенсійне забезпечення» усіх періодів роботи з повним робочим днем під землею згідно записів трудової книжки серії;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового та страхового стажу період роботи на ВП Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.11.2019 року по 04.07.2022 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зробити перерахунок призначеної пенсії по інвалідності згідно ч.3 ст.28 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 07.09.2022 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 04 липня 2023 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо розрахунку розміру пенсії ОСОБА_1 згідно ст. 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі 50%.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо неврахування до пільгового та страхового стажу ОСОБА_1 періодів його роботи на ВП Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.11.2019 року по 04.07.2022 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового та страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи на ВП Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.11.2019 року по 04.07.2022 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зробити перерахунок призначеної ОСОБА_1 пенсії по інвалідності на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 07.09.2022 року, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, Головне управління Національної поліції в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 липня 2023 року у справі № 200/1870/23 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволені позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що 26.09.2022 року ОСОБА_1 звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Звернення опрацьовано за принципом екстериторіальності, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області. Відповідно до наданих документів загальний страховий стаж позивача складає 22 роки 11 місяців 27 днів, з них пільговий стаж 12 років 08 місяців 15 днів.

Щодо зобов`язання зарахувати до пільгового стажу періоди роботи з 01.03.2010 по 31.12.2010, з 01.11.2019 по 04.07.2020 на ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля», управління зазначило, що згідно «Індивідуальних відомостей про застраховану особу» (Форма ОК-5) ОСОБА_1 встановлено, що за періоди роботи з 01.03.2010 по 31.12.2010, з 01.11.2019 по 04.07.2020 на ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» страхові внески не сплачувалися. Зважаючи на те, що єдиний внесок роботодавцем ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» за період з 01.03.2010 по 31.12.2010, з 01.11.2019 по 04.07.2020 за позивача не сплачений, вказаний період його роботи не підлягає зарахуванню до відповідного стажу.

Оскільки у позивача відсутні 15 років стажу на підземних роботах за Списком №1, то у управління відсутні підстави для проведення перерахунку пенсії з урахуванням положень ст. 8 ЗУ «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Крім того, відповідач зазначив, що до дискреційних повноважень Пенсійного фонду належить обчислення розрахунку стажу.

Тому, на час прийняття судового рішення, не можливо встановити наявність у позивача 15 років стажу на підземних роботах за Списком №1, а отже ці вимоги є передчасними та задоволенню не підлягають. Отже, дії Управління є правомірними та вмотивованими.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджено паспортом серії НОМЕР_1 , виданим 17.04.2003 року Новогродівським МВ УМВС України в Донецькій області.

26.09.2022 року ОСОБА_1 звернувся через портал ПФУ до Головного управління Пенсійного Фонду України в Донецькій області із заявою про призначення пенсії по інвалідності, як інваліду ІІІ групи з 07.09.2022 року.

Вказана заява опрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням пенсійного фонду України в Харківській області, позивачу призначено пенсію по інвалідності з 07.09.2022 року (50% згідно ст. 33 Закону № 1058-IV), розмір якої склав 11 763, 19 грн.

06.10.2022 року ОСОБА_1 надав додаткові документи та заяву про допризначення пенсії.

3 01.10.2022 року позивачу призначена надбавка на утриманців, розмір пенсії склав 12 063, 19 грн.

В подальшому, у зв`язку з уточненням даних в ЕПС, пенсію позивача переглянуто та з 01.03.2023 року пенсію розраховано у розмірі 7 644, 99 грн.

26.03.2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із заявою з питанням розміру його пенсії.

20.04.2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом №6962-6135/H-02/8-0500/23 розглянуло звернення позивача та повідомило про наступне. Згідно наданої заяви ОСОБА_1 призначено пенсію по інвалідності. Розмір пенсії складав 11 763,19 грн. 06.10.2022 надана заява про допризначення у зв`язку з наданими додатковими документами. 3 01.10.2022 призначена надбавка на утриманців. Розмір пенсії склав 12 063, 19 грн. Під час контрольної перевірки пенсійної справи позивача встановлено невірний розрахунок стажу та розмір пенсії. Отже, Головним управлінням у лютому 2023 розмір пенсії приведено у відповідність.

Страховий стаж складає 13 років 08 місяців, пільговий - 12 років 08 місяців 15 днів та додатковий стаж 22 роки 11 місяців 27 днів. Коефіцієнт стажу 0,48583.

Середньомісячна заробітна плата для обчислення пенсії за період з 01.10.2003 по 31.10.2019 складає 29 265, 13 грн. (10846, 37 грн. - показник середньої заробітної плати у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні за 2019-2021 роки х 2,69815- індивідуальний коефіцієнт заробітної плати).

Розмір пенсії з 01.03.2023 складає:

- розмір пенсії за віком (29 265, 13 грн х 0,48583) 14 217, 88 грн.;

- доплата за понаднормовий стаж (за 13 років) - 272, 09 грн.;

- загальний розмір пенсії 14 489, 97 грн.;

- розмір пенсії по інвалідності (50%) 7 244, 99 грн.;

- надбавка 100 грн на індексації 01.03.2023 - 100, 00 грн.;

- надбавка на 2-х утриманців Пост. № 654 п.4.3 - 300, 00 грн.;

- розмір пенсії з надбавками 7 644, 99 грн.

Відповідно до роз`яснення Міністерства соціального забезпечення України від 20.01.1992 № 8 працівникам, зайнятим на підземних роботах, які мають не менше 10 років стажу роботи, що дає право на пенсію незалежно від віку, відповідно до ст. 14 Закону України «Про пенсійне забезпечення», але не відпрацювали повного стажу, передбаченого зазначеною статтею, пенсія незалежно від віку може призначатися при наявності не менше 25 років стажу підземної роботи та роботи із зарахуванням до стажу кожного повного року роботи на провідних професіях за 1 рік - 3 місяці. Тобто, за кожний повний рік роботи додатково нараховуються 3 місяці. Такий розрахунок кратності до пенсії по інвалідності чинним законодавством не передбачено. Відповідно ст. 8 Закону України №345-VI від 02.09.2008 «Про підвищення престижності шахтарської праці» (далі - Закон №345-VI), мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Оскільки, стаж позивача на підземних роботах складає менше 15 років обчислювати пенсію згідно ст.8 Закону України №345-VI немає підстав.

Вважаючи дії відповідача щодо не зарахування до пільгового стажу позивача періодів його роботи з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.11.2019 року по 04.07.2022 року та розрахунку розміру пенсії не на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», протиправними та такими, що суперечить приписам чинного законодавства, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи спірне рішення та частково задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції зобов`язав управління зарахувати до пільгового та страхового стажу спірні періоди роботи та зобов`язав управління зробити перерахунок призначеної пенсії по інвалідності на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 07.09.2022 року, з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV).

Згідно статті 8 Закону № 1058-IV громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи.

Відповідно до частини 1 стаття 30 Закону № 1058-IV пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

Згідно з частиною 2 статті 30 Закону № 1058-IV пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.

Розмір пенсії по інвалідності визначається умовами статті 33 Закону № 1058-IV, відповідно до частини 1 якої, пенсія по інвалідності залежно від групи інвалідності призначається в таких розмірах: особам з інвалідністю I групи - 100 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю II групи - 90 відсотків пенсії за віком; особам з інвалідністю III групи - 50 відсотків пенсії за віком, обчисленої відповідно до статей 27 і 28 цього Закону.

Згідно з абз. 3 частини 1 статті 28 Закону № 1058-IV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 2 вересня 2008 року № 345-VI (далі Закон № 345-VI) дія цього Закону поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Приписами статті 8 Закону № 345-VI визначено, що мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

До кола працівників, на яких поширюється дія закону «Про підвищення престижності шахтарської праці» та встановлені цим законом пільги, належать тільки працівники, зазначені у Списку №1, які були зайняті на підземних роботах саме повний робочий день.

Згідно з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про призначення пенсії № 89 від 05.10.2022 року, стаж роботи ОСОБА_1 за Списком № 1 складає 16 років 3 місяці 17 днів.

Відтак, на позивача поширюється дія ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та ст. 28 Закону №1058-IV, відповідно до якої, мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

Враховуючи те, що розмір пенсії позивача по інвалідності не має бути меншим ніж 80 відсотків середньої заробітної плати шахтаря, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, у відповідача були відсутні будь-які правові підстави для застосування до спірних правовідносин норму статті 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», а саме встановлення розміру пенсії - 50%.

Відтак, дії відповідача щодо розрахунку пенсії позивача згідно ст. 33 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі 50% пенсії є протиправними та, як наслідок, задоволенню підлягає вимога про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зробити перерахунок призначеної пенсії по інвалідності на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 07.09.2022 року.

Перерахунок пенсії позивача у бік зменшення її розміру здійснено відповідачем на підставі того, що відповідно до довідки ОК-5, за періоди роботи позивача на ВП Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.11.2019 року по 04.07.2022 року підприємством-роботодавцем страхові внески не сплачувались.

Суд зазначає, що на підставі пункту 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Статтею 113 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

Відповідно до частини 2 зазначеної статті обчислення страхових внесків застрахованих осіб, зазначених у пунктах 1, 2, 5-7, 9, 10, 12, 15, 17 і 18 статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Згідно з частиною 10 статті 20 Закону № 1058-IV якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Нормами статті 106 Закону № 1058-IV передбачено, що відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Аналіз наведених норм права дає підстави дійти висновку, що обов`язок зі сплати страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Отже, за загальним правилом, несвоєчасна сплата підприємством страхових внесків, за умови підтвердження роботи особи на такому підприємстві, отримання заробітної плати та утримання з неї єдиного соціального внеску, не повинна порушувати законні права та інтереси позивача, зокрема, порушувати його право на належне пенсійне забезпечення, оскільки обов`язок своєчасної сплати страхових внесків до пенсійного фонду покладено на роботодавця, а тому їх несплата не може позбавляти працівників права на зарахування періоду роботи до страхового стажу, фактично позбавляючи особу права власності на пенсію в належному розмірі. Особа не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 27 березня 2018 року (справа № 208/6680/16-а), від 20 березня 2019 року (справа № 688/947/17), від 30 вересня 2019 року (справа № 316/1392/16-а), від 27 травня 2021 року (справа № 343/659/17) від 30 грудня 2021 року (справа № 348/1249/17), яку суд відповідно до вимог частини п`ятої статті 242 КАС України враховує під час вирішення цього спору.

Разом з цим, щодо вказаних періодів роботи, то довідками про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній довідкою 04/14 № 1629 від 22.09.2022 року та довідкою 09/23 № 1652 від 26.09.2022 року підтверджено, що позивач у періоди з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.11.2019 року по 04.07.2022 року виконував гірничі роботи з видобутку вугілля під землею на посаді гірника підземного.

Таким чином, у ГУ ПФУ в Донецькій області були в наявності всі необхідні відомості для врахування періоду роботи позивача з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.11.2019 року по 04.07.2022 року на підприємстві ВП Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» до його страхового та пільгового стажу, що дає право на застосування абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» під час розрахунку пенсії позивача по інвалідності.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо визнання протиправними дії відповідача щодо неврахування до пільгового та страхового стажу позивача періодів його роботи на ВП Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.11.2019 року по 04.07.2022 року та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до пільгового та страхового стажу період роботи на ВП Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» з 01.03.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.11.2019 року по 04.07.2022 року

Враховуючи вищевикладене, суд погоджує висновок суду першої інстанції щодо необхідності поновлення порушеного права позивача та часткового задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

В іншій частині рішення суду не оскаржувалось.

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 04 липня 2023 року у справі № 200/1870/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 09 листопада 2023 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.Д.Компанієць