Справа № 420/27877/23
Суддя: Левчук О.А.
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 листопада 2023 року Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Левчук О.А., розглянувши в місті Одесі в порядку письмового провадження заяву представника позивача про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду знаходиться адміністративна справа за позовом Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про визнання протиправною відмову ВПВР УЗПВР в Одеській області ПМУ МЮ (м. Одеса) від 05.10.2023 №03.01-24370 у задоволенні заяви Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання постанов від 28.03.2023 ВП №71414384 такими, що не підлягають виконанню; визнання постанов ВПВР УЗПВР в Одеській області ПМУ МЮ (м. Одеса) від 28.03.2023 ВП № 71414384 про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження незаконними; скасування постанов ВПВР УЗПВР в Одеській області ПМУ МЮ (м. Одеса) від 28.03.2023 ВП № 71414384 про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Від представника Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області надійшла заява про забезпечення позову шляхом зупинення стягнення виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчого провадження на підставі постанов ВПВР УЗПВР в Одеській області ПМУ МЮ (м. Одеса) від 28.03.2023 ВП№71414384 до вирішення спору по справі №420/27877/23 по суті.

В обґрунтування заяви представник позивача зазначив, що постанови ВПВР УЗПВР в Одеській області ПМУ МЮ (м. Одеса) від 28.03.2023 ВП№71414384 про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження є виконавчими документами на підставі яких може бути здійснено стягнення. За таких обставин, до вирішення спору по справі №420/27877/23 по суті, проведення безспірного списання коштів на виконання постанов ВПВР УЗПВР в Одеській області ПМУ МЮ (м. Одеса) від 28.03.2023 ВП№71414384 призведе до блокування рахунків Головного управління. Крім того, стягнення значної суми виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчого провадження у загальному розмірі 27 069,00 грн призведе до економічно необґрунтованих збитків Головного управління. Такі обставини вказують на те, що в разі незастосування заходів забезпечення позову буде унеможливлений ефективний захист прав та інтересів позивача. Крім того, у разі встановлення протиправності оскаржуваних постанов та задоволення позовних вимог про їх скасування Головному управлінню доведеться докласти значних зусиль і витрат, щоб відновити свої права та повернути власне майно (кошти), на яке може бути звернено стягнення в разі безспірного списання коштів. Разом з цим, вжиття заходів забезпечення позову за результатами розгляду цього клопотання не є вирішенням спору по суті без фактичного його розгляду судом оскільки в разі забезпечення позову, буде лише зупинена процедура можливого примусового стягнення виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчого провадження, а не вирішено питання про законність оскаржуваних постанов, що ніяк не змінює обсяг прав та обов`язків сторін у спорі, а лише тимчасово, до набрання чинності рішенням суду, зупиняє стягнення виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчого провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 154 КАС України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Таким чином, на підставі ч. 1 ст. 154 КАС України, заява позивача про забезпечення позову розглянута в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст. 150 КАС України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або 2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно ч. 1 ст. 151 КАС України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 151 КАС України суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Так, предметом оскарження по даній справі є, зокрема, правомірність прийнятих відповідачем постанов від 28.03.2023 ВП № 71414384 про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.

Таким чином, задоволення заяви про забезпечення позову у даному випадку буде вирішенням судом позовних вимог по суті та виходом за межі підстав для забезпечення позову, які передбачені ст. 151 КАС України.

В той же час, доводи позивача щодо необхідності забезпечення позову шляхом зупинення стягнення виконавчого збору та мінімальних витрат виконавчого провадження на підставі постанов ВПВР УЗПВР в Одеській області ПМУ МЮ (м. Одеса) від 28.03.2023 ВП№71414384, оскільки безспірне списання коштів призведе до блокування рахунків Головного управління та призведе до економічно необґрунтованих збитків Головного управління, суд вважає необґрунтованими та такими, що базуються на припущеннях, оскільки жодних належних доказів в обґрунтування заяви позивачем суду не надано.

Крім того, в обґрунтування заяви про забезпечення позову заявником не надано належних та достатніх доказів на підтвердження того, що станом на дату звернення до суду існує дійсна і реальна загроза невиконання рішення суду чи суттєва перешкода у такому виконанні, а також того, що невжиття зазначених ним заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи вищевикладене, приймаючи до уваги те, що матеріали справи не свідчать про наявність небезпеки заподіяння істотної шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, суд дійшов висновку, що заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст. ст. 150-154, 243, 248 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В :

Відмовити в задоволенні заяви Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області про забезпечення позову від 03.11.2023 року (вхід. № 38349/23) у повному обсязі.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та в строки встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України.

Ухвала набирає законної сили в порядку передбаченому статтею 256 КАС України.

Суддя О.А. Левчук