Справа № 160/9147/23
Суддя: Семененко Я.В.
Дата ухвалення: 2023-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 листопада 2023 року м. Дніпросправа № 160/9147/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Семененка Я.В. (доповідач),

суддів: Бишевської Н.А., Добродняк І.Ю.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м.Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2023 року (суддя Сидоренко Д.В.) у справі №160/9147/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

в с т а н о в и В :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.03.2023 року щодо призначення пенсії за віком.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилався на те, що звернувся до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст..26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, в призначенні пенсії йому було відмовлено з посиланням на недостатність страхового стажу, при цьому, пенсійним органом не було зараховано до страхового стажу періоди роботи, які зазначені в дублікаті трудової книжки. Вказане рішення пенсійного органу позивач вважав необґрунтованими, у зв`язку з чим звернувся з позовом до суду.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2023 року позов задоволено частково, а саме:

визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (, 69057, Запорізька обл., місто Запоріжжя, ПРОСПЕКТ СОБОРНИЙ, будинок 158-Б) від 28.03.2023 №15 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 ;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (, 69057, Запорізька обл., місто Запоріжжя, ПРОСПЕКТ СОБОРНИЙ, будинок 158-Б) зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) період роботи з 04.12.1986 по 29.02.1988, з 01.03.1988 по 06.09.1988, з 14.10.1988 по 02.02.1999 згідно дубліката трудової книжки серії НОМЕР_2 від 15.12.1994 року;

зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (, 69057, Запорізька обл., місто Запоріжжя, ПРОСПЕКТ СОБОРНИЙ,

будинок 158-Б) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) про призначення пенсії за віком від 21.03.2023 року з урахуванням правової позиції, викладеної у рішенні суду та зарахованих періодів цим судовим рішенням.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з необґрунтованості рішення про відмову в призначенні пенсії, з огляду на безпідставність не зарахування до страхового стажу періодів роботи позивача, зазначених в дублікаті трудової книжки. При цьому, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що дублікат трудової книжки оформлений у відповідності до вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 №58, містить усі необхідну інформацію про спірні періоди роботи позивача. З цього приводу суд також вказав на відсутність необхідності подавати пенсійному органу будь-які інші документи, на підтвердження інформації про трудову діяльність позивача, зазначену в дублікаті трудової книжки.

Не погодившись з рішення суду, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права, неповне з`ясування обставин справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нову постанову про відмову в задоволенні позову у повному обсязі. Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач фактично посилається на ті обставини, які стали підставою для відмови позивачу в призначенні пенсії та яким, на думку скаржника, судом першої інстанції не було надано належної правової оцінки. При цьому, відповідач наводить свою позицію, суть якої полягає у тому, що у разі надання при призначенні пенсії дублікату трудової книжки, особа повинна надати додаткові документи на підтвердження такого стажу роботи, як-то: первинні документи, уточнюючу довідку про підтвердження стажу. Крім цього, відповідач висловлює свою незгоду з визначеним судом першої інстанції способом захисту порушеного права, в частині зобов`язання зарахування до страхового стажу спірних періодів роботи, оскільки вважає, що це є втручанням в дискреційні повноваження пенсійного органу.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, правову оцінку досліджених судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з огляду на таке.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що позивач, після досягнення 60-ти річного віку, звернувся за місцем проживання до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зі заявою про призначення пенсії за віком.

Листом від 14.07.2022 року за №0400-010205-8/71544 Відділом обслуговування громадян №2 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області направлено ОСОБА_1 рішення за результатом розгляду його заяви про призначення пенсії від 06.07.2022 року.

Рішенням про відмову у призначенні пенсії від 13.07.2022 року №15, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В рішенні від 13.07.2022 року №15 зазначено зокрема наступне.

Пенсійний вік визначений статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування " становить 60 років. Необхідний страховий стаж 29 років.

Вік заявника 60 роки. Страховий стаж особи становить 24 роки 11 місяців 23 дні, страховий стаж для визначення права на призначення пенсії - 25 років 4 місяці 3 дні.

Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби навчання, а також архівними установами.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

за доданими документами до страхового стажу не зараховано: періоди трудової книжки НОМЕР_3 , так як заявником надана трудова книжка заповнення якої не відповідає періодам роботи (трудова книжка дублікат дата заповнення від 15.12.1994р.), чим порушено вимоги "Інструкцій про порядок ведення трудових книжок працівників" затвердженої Наказом № 58 від 29.07.1993р.,

Працює. При наданні нових документів про страховий стаж рішення може бути переглянуто. Висновок: відмовити в призначенні пенсії за віком відповідно до п.1 ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058 від 09.07.2003 року, у зв`язку з відсутністю страхового стажу необхідної тривалості.

21.03.2023 року ОСОБА_1 , повторно звернувся до територіального органу ПФУ із заявою про призначення пенсії за віком.

Листом від 30.03.2023 року за №0400-010205-8/41671 Відділом обслуговування громадян №2 (сервісний центр) управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області направлено ОСОБА_1 рішення за результатом розгляду його заяви про призначення пенсії від 21.03.2023року.

Рішенням ГУ ПФУ в Запорізькій області про відмову у призначенні пенсії від 28.03.2023 року №15, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В рішенні від 28.03.2023 року №15 зазначено зокрема наступне.

Пенсійний вік визначений статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування " становить 60 років.

Вік заявника 60 років 10 місяців 06 днів.

Необхідний страховий стаж статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування " становить 29 років.

Страховий стаж особи для права становить 25 років 11 місяців 23 днів, для визначення права - 26 років 04 місяців 03 днів.

Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу зараховано всі періоди.

На дату звернення не працює підприємець.

Враховуючи вищевикладене, прийнято рішення відмовити у призначенні пенсії відповідно до ст. 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування за відсутності необхідного стажу 29 років.

Не погоджуючись із рішенням про відмову в призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з позовом.

За наслідками перегляду справи суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити таке.

Так, спірним у цій справі є правомірність визначення пенсійним органом страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що пенсійним органом не зараховано до страхового стажу позивача періоди роботи з 04.12.1986 по 29.02.1988, з 01.03.1988 по 06.09.1988, з 14.10.1988 по 02.02.1999, які значені в дублікаті трудової книжки серії НОМЕР_2 від 15.12.1994 року.

За позицією пенсійного органу, у разі не подання для призначення пенсії трудової книжки (у спірному випадку подано дублікат), то трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби навчання, а також архівними установами, але у спірному випадку таких документів позивачем надано не було.

Надаючи оцінку такій позиції органу ПФУ, суд апеляційної інстанції виходить з такого.

Відповідно до статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Порядок ведення трудових книжок визначений Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 №58.

Розділом 5 Інструкції №58 визначено порядок оформлення дублікатів трудових книжок працівникам.

Так, приписами п. 5.1. Інструкції № 58 передбачено, що особа, яка загубила трудову книжку (вкладиш до неї), зобов`язана негайно заявити про це власнику або уповноваженому ним органу за місцем останньої роботи. Не пізніше 15 днів після заяви, а у разі ускладнення в інші строки власник або уповноважений ним орган видає працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом "Дублікат" в правому верхньому кутку першої сторінки.

Згідно з пунктом 5.2 Інструкції № 58 дублікат трудової книжки або вкладиш до неї заповнюється за загальними правилами. У розділи "Відомості про роботу", "Відомості про нагородження" і "Відомості про заохочення" при заповненні дубліката вносяться записи про роботу, а також про нагородження і заохочення за місцем останньої роботи на підставі раніше виданих наказів (розпоряджень).

З огляду на положення Інструкції №58 суд першої інстанції правильно звернув увагу на те, що оформлення дубліката трудової книжки та належність оформлення таких документів здійснює підприємство за останнім місцем роботи працівника, яке оформлює дублікат трудової книжки. Наявність чи відсутність належно оформлених документів впливає на повноту записів про стаж роботи по окремих періодах роботи. Інструкція не містить будь-яких положень щодо здійснення такої перевірки іншими особами, відмінними від підприємства, яке оформлює дублікат трудової книжки, зокрема пенсійними органами.

При цьому, слід зазначити те, що виходячи з положень Інструкції №58, належним чином оформлений дублікат трудової книжки має юридичну силу самої трудової книжки.

У спірному випадку будь-яких зауважень до оформлення дублікату трудової книжки, правильності зроблених записів в цьому дублікаті, пенсійним органом висловлено не було.

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Таким чином, необхідність надання пенсійному органу інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами, пов`язано з відсутністю трудової книжки або відповідних записів у ній.

Отже, посилання пенсійного органу у спірному випадку на положення Порядку №637 є безпідставними, оскільки для призначення пенсії позивачем надано дублікат трудової книжки, який має юридичну силу трудової книжки та в якому наявна інформація про стаж позивача.

Так, згідно із записами дублікату трудової книжки НОМЕР_2 від 19.12.1994 року, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , далі мовою оригіналу: До поступления на предприятие трудовой стаж составляет:

- учеба в Днепропетровском инженерно-строительном институте с 01.09.1979 по 25.06.1984 (диплом НОМЕР_4 );

- служба в Вооруженных силах з 05.07.1984 по 31.07.1986 (в/билет ВФ №101494);

Энергоремонтное предприятие "Донбассэнерго":

- 04.12.1986 - принят в объединенный ремонтный цех на Кураховской ГРЕС мастером по ремонту оборудования турбинного цеха (приказ 293к от 05.12.1986г.);

- 29.02.1988 - переведен на Кураховскую ГРЕС в связи с изменением схем технического обслуживания и ремонта (приказ №15к от 29.02.1988);

Кураховская ГРЕС:

- 01.03.1988 - принят в цех централизованного ремонта мастером по ремонту оборудования участка І группы турбинного цеха (приказ №37к от 01.03.1988г.);

- 06.09.1988 - уволен по собственному желанию ст.38 КЗОТ УССР (приказ 124к от 06.09.1988г.);

- 14.10.1988 - принят преподавателем в Днепропетровский учебно-курсовой комбинат по подготовке строительных кадров облагропрома (приказ 194а от 14.10.1988г.);

- 07.10.1991 - переведен инструктором в отдел культурно-массовых мероприятий (приказ №50 от 07.10.1991г.);

- 02.02.1999 - уволен по ст.38 КЗоТ Украины по собственному желания (приказ №2 от 02.02.1999).

Ураховуючи викладене. суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про неправомірність відмови пенсійного органу в зарахування вказаних періодів роботи позивача до страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком.

Дійшовши обґрунтованого висновку про неправомірність рішення про відмову в призначенні пенсії саме з підстав необгрунтованості не зарахування до страхового стажу спірних періодів роботи позивача, суд першої інстанції правильно виходив з того, що належним способом захисту порушеного права позивача, у тому числі, є зобов`язання відповідача зарахувати спірні періоди до страхового стажу, який дає право на призначення пенсії за віком, оскільки це є дотриманням судом гарантій того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений і такий спосіб захисту права не можливо визнати втручанням у дискреційні повноваження відповідача, оскільки ним такі повноваження були самостійно реалізовані шляхом прийняття оскаржуваного рішення, яке були предметом судового контролю у межах цієї справи.

Підсумовуючи викладене, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги відповідача та скасування рішення суду першої інстанції в оскаржуваній частині.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315, ст.ст. 316, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області залишити без задоволення, а рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 02 серпня 2023 року у справі №160/9147/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених ч.5 ст.291 КАС України.

Повний текст постанови складено 09.11.2023

Головуючий - суддя Я.В. Семененко

суддя Н.А. Бишевська

суддя І.Ю. Добродняк