Справа № 380/18038/23
Суддя: Хома Олена Петрівна
Дата ухвалення: 2023-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Хоми О.П., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач, ГУ ПФУ у Львівській області), в якому просить:

- визнати протиправним рішення відповідача, оформлене листом від 21.07.2023 №19416-19897/Ф-52/8-1300/23 про відмову в переведенні позивача з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років;

- зобов`язати відповідача перевести з 13.07.2023 позивача з пенсії по інвалідності, призначеної відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» на пенсію за вислугу років, згідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб» відповідно до вислуги років, яка становить 25 років 05 місяців 08 днів.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що ГУ ПФУ у Львівській області безпідставно відмовив позивачу в переведенні з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ у зв`язку з відсутністю необхідного стажу для призначення пенсії. Посилаючись на правові висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 14.04.2021 у справі №480/4241/18 та від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а, зазначає, що в календарну вислугу років зараховується вислуга на пільгових умовах. Вважає відмову відповідача протиправною. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач щодо задоволення позову заперечив з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву, суть яких полягає у такому. Закон №2262-ХІІ не передбачає зарахування вислуги років у пільговому обчисленні для призначення пенсії за вислугу років. Позивач на час звільнення зі служби 06.11.2015 не набув право на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону №2262-ХІІ. Правова позиція щодо відсутності підстав для призначення пенсії за вислугу років, обчисленої на пільгових умовах, викладена у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 750/10827/16-а. Більше того, для отримання права на призначення пенсії за вислугу років обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі, а до цієї вислуги зарахування стажу роботи у пільговому обчисленні не передбачено. Оскільки календарна вислуга років становить 21 рік 02 місяці 05 днів, законних підстав для призначення позивачу пенсії за вислугу років немає. Просить відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 07.08.2023 відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без виклику сторін.

Відповідачем 11.10.2023 (вх. №19950ел) подано відзив на позовну заяву.

Суд, з`ясувавши обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 проходив службу в органах внутрішніх справ України.

Згідно до витягу з наказу ГУ МВС України у Львівській області від 06.11.2015 №813 о/с по особовому складу підполковника міліції ОСОБА_1 звільнено з органів внутрішніх справ у запас (через скорочення штатів).

Відповідно до цього наказу вислуга років ОСОБА_1 на день звільнення в календарному обчислені та для виплати одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби становить 21 рік 02 місяці 05 днів, у пільговому обчисленні 25 років 05 місяців 08 днів.

ОСОБА_1 з 07.11.2015 призначено пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», що підтверджується Протоколом за пенсійною справою № (МВС) від 07.11.2015.

Позивач 13.07.2023 звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою, в якій просив перевести його з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років згідно з пунктом «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» відповідно до вислуги років, яка становить 25 років 05 місяців 08 днів.

ГУ ПФУ у Львівській області листом від 21.07.2023 №19416-19897/Ф-52/8-1300/23 відмовило позивачу у переведенні з пенсії інвалідності на пенсію за вислугу років з підстав відсутності у ОСОБА_1 необхідної календарної вислуги років для призначення пенсії станом на день звільнення його з органів поліції.

Вважаючи відмову ГУ ПФУ у Львівській області у переведенні позивача на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-Х1І протиправною, позивач звернувся до суду з даним позовом.

При вирішенні спору суд керувався таким.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі Закон №2262-ХІІ).

Відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби, зокрема, з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Згідно з частиною четвертою статті 17 Закону № 2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Відповідно до статті 17-1 Закону №2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей (далі - Постанова №393). Саме цей Порядок визначає, які саме види служби зараховуються до вислуги років, та які саме види служби і в яких коефіцієнтах зараховуються на пільгових умовах.

Разом з тим, як Законом №2262-XII, так і Постановою №393 не визначено та не передбачено таких понять як пільгове обчислення вислуги років, пільгова пенсія, пільгова вислуга років або загальна вислуга років. Отже, статтею 12 Закону № 2262-XII визначені умови, за яких пенсія призначається саме за вислугу років.

Згідно з Постановою №393 пільгами є зарахування до вислуги років, яка надає право на отримання пенсії, у певній кратності тих періодів служби, які відповідають визначеним цією Постановою умовам (конкретні умови передбачають застосування певної кратності).

Поняття вислуга років, яка обчислюється у будь-якому випадку календарними роками та місяцями, застосовується як до осіб, які не мають пільгових умов на призначення пенсії за Законом № 2262-XII, так і до осіб, що мають такі пільгові умови.

Згідно до витягу з наказу ГУ МВС України у Львівській області по особовому складу від 06.11.2015 №831о/с вислуга років підполковника міліції ОСОБА_1 , заступника начальника районного відділу начальника міліції громадської безпеки Личаківського районного відділу ЛМУ ГУ МВС станом на 06.11.2015 в календарному обчисленні становить 21 рік 02 місяці 05 днів, у пільговому обчисленні - 25 років 05 місяців 08 днів.

Окрім того, згідно до Розрахунку вислуги років на пенсію працівника органів внутрішніх справ підполковника міліції ОСОБА_1 від 05.02.2016 календарний строк служби становить 21 рік 02 місяці 05 днів; пільгова вислуга років становить 04 роки 03 місяці 03 дня. Загальна вислуга років для призначення пенсії становить 25 років 05 місяців 08 днів.

Отже, як встановлено судом та підтверджено первинними документами, загальна вислуга років позивача в органах внутрішніх справ становить 25 років 05 місяців 08 днів.

Відповідно до частини п`ятою статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, сформованої в постанові від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон №2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Верховним Судом вказано на необґрунтованість висновку про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, оскільки цей висновок ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Також у постанові Верховного Суду від 14.04.2021 у справі №480/4241/18 зазначено, що статтею 1 Закону №2262-XII передбачено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Службі судової охорони і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Таким чином, Закон №2262-XII як єдину, обов`язкову умову призначення пенсії за вислугу років передбачає наявність у особи певної кількості років певного виду служби (вислуги). При цьому, наявність необхідної вислуги років забезпечує право на пенсію за вислугу років безвідносно до віку, стажу та працездатності особи.

Визначення у Законі №2262-XII вислуги саме в календарних роках передбачає обов`язкову вислугу усіх календарних днів (365), що в такому випадку і буде становити календарний рік і буде відповідати правилу, закріпленому в частині 4 статті 17 цього ж Закону, щодо можливості врахування при призначенні пенсії тільки повних років вислуги.

Таким чином, передбачена Законом №2262-XII календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів)

У свою чергу, передбачені статтею 17-1 Закону №2262-XII пільгові умови призначення пенсій відповідно до Порядку №393 полягають в пільговому (кратному) зарахуванні вислуги років.

При цьому, таке зарахування не є самостійним видом вислуги і не конкурує з її календарним обчисленням, а є лише пільговим зарахуванням уже наявної вислуги. Фактична тривалість вислуги при такому зарахуванні не змінюється, а лише зараховується на пільгових (кратних) умовах.

Завдяки такому зарахуванню необхідну кількість років для призначення пенсії за вислугу років особа набуває швидше, порівняно із зарахуванням вислуги на загальних (не пільгових) умовах, що і становить природу пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-XII.

Проаналізувавши вищезазначені норми, Верховний Суд зробив такі правові висновки:

- в цілях Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга - це вислуга, яка складається з повної кількості календарних днів відповідного періоду (календарний рік - 365 календарних днів, календарний місяць - 30 календарних днів);

- для призначення пенсій за вислугу років за Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку №393.

Як встановлено судом на підставі належних та допустимих доказів, вислуга років позивача станом на дату звільнення зі служби 06.11.2015 становить 25 років 05 місяців 08 днів.

Отже, на день звільнення зі служби позивач мав визначену пунктом «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-XII вислугу - 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

Посилання відповідача у відзиві на позовну заяву на правову позицію Верховного Суду, висловлену у постановах від 27.03.2018 у справі № 295/6301/17, від 19.09.2018 у справі №725/1959/17, від 22.11.2018 у справі №161/4876/17 про те, що для отримання права на призначення пенсії обов`язковою умовою є наявність саме календарної вислуги років у мінімально визначеному законом розмірі, суд вважає помилковими з огляду на те, що Верховний Суд у складі об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у постанові від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а відступив від таких правових висновків.

Зокрема, у постановах від 19.09.2018 у справі № 725/1959/17 та від 27.03.2018 у справі № 295/6301/17 Верховний Суд з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону № 2262-XII у частині призначення пенсії за вислугу років зробив висновок про те, що основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

Наведена позиція в подальшому була також підтримана Верховним Судом у постанові від 14.04.2021 у справі № 480/4241/18.

Зважаючи на те, що на момент звільнення ОСОБА_1 з органів внутрішніх справ його вислуга років становила 25 роки 05 місяців 8 днів, тому позивач має право на переведення на пенсію за вислугу років відповідно до положень пункту «а» статті 12 Закону №2262-XII та Постанови №393.

Статтею 48 Закону №2262-XII визначено, що заява про призначення пенсії згідно з цим Законом подається до територіального органу Пенсійного фонду України або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, встановленому правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, іншими заінтересованими центральними органами виконавчої влади та Службою зовнішньої розвідки. При цьому днем звернення за призначенням пенсії є день подання до відповідного органу Пенсійного фонду України письмової заяви про призначення пенсії з усіма необхідними для вирішення цього питання документами, а в разі пересилання заяви і документів поштою - дата їх відправлення.

Оскільки позивач звернувся до ГУ ПФУ у Львівській області із заявою про переведення його на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ 13.07.2023, то право на його переведення в силу положень статті 48 Закону №2262-ХІІ виникає з дня звернення, а саме з 13.07.2023.

Відповідно до вимог частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Доводи відповідача про правомірність своїх дій та рішення спростовано наведеним вище аналізом чинного законодавства, яке регулює спірні правовідносини. Тому такі доводи судом до уваги не беруться.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Даючи оцінку діям відповідача, суд дійшов висновку, що відмова ГУ ПФУ у Львівській області, оформлена листом від 21.07.2023 №19416-19897/Ф-52/8-1300/23 про відмову в переведенні ОСОБА_1 з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ, не відповідає визначеним частиною другою статті 2 КАС України критеріям до такого роду рішень та порушує право позивача на призначення пенсії за вислугу років, тому таку відмову слід визнати протиправною та скасувати, задовольнивши першу позовну вимогу.

Друга позовна вимога є похідною від першої вимоги і також підлягає до задоволення шляхом зобов`язання ГУ ПФУ у Львівській області перевести з 13.07.2023 позивача на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ, яка становить 25 років 05 місяців 08 днів.

Оцінюючи зібрані у справі докази в сукупності та мотиви суду щодо кожної з позовних вимог, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Львівській області понесені позивачем судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 1 073 грн 60 к., сплаченого за квитанцією № від 01.08.2023.

Керуючись ст.ст.6-10, 14, 72-77, 90, 132, 159, 241-246, 262, 293-295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 (с. Ісаї, Самбірський район, Львівська область, 82520, РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, - задовольнити повністю.

Визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, ), оформлену листом від 21.07.2023 №19416-19897/Ф-52/8-1300/23, у переведенні ОСОБА_1 (с. Ісаї, Самбірський район, Львівська область, 82520, РНОКПП НОМЕР_1 ) з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, м. Львів, 79016, ) перевести ОСОБА_1 (с. Ісаї, Самбірський район, Львівська область, 82520, РНОКПП НОМЕР_1 ) з 13.07.2023 з пенсії по інвалідності на пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ, згідно до вислуги, яка становить 25 років 05 місяців 08 днів.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, буд. 10, Львів, 79016, ) за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 (с. Ісаї, Самбірський район, Львівська область, 82520, РНОКПП НОМЕР_1 ) 1 073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 к. витрат у вигляді судового збору.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.П. Хома