Справа № 363/4876/23
Суддя: Дьоміна О. П.
Дата ухвалення: 2023-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

09.11.23 363/4876/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року м. Вишгород

Вишгородський районний суд Київської області у складі: головуючої судді Дьоміної О.П., за участі секретаря судового засідання Ходасевич Д.К., розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом адвоката Сімутіна Р.В., що поданий в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2, третя особа - начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,-

ВСТАНОВИВ:

07.09.2023 року представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Сімутін Р.В. звернувся до суду з позовом, надісланим на адресу суду засобами поштового зв`язку 31.08.2023 року, в якому просив суд:

- скасувати постанову про адміністративне правопорушення за №355 від 03.08.2023 року, винесену у справі про адміністративне правопорушення начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3., відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 700 грн.;

- справу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП стосовно ОСОБА_1 - закрити;

- судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у сумі 536 грн. 80 коп. покласти на ІНФОРМАЦІЯ_2.

Так, в обґрунтування позовних вимог представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Сімутін Р.В. посилався на те, що 23.08.2023 року ОСОБА_1 через мобільний додаток «Дія» дізнався, що Іванківським відділом Державної виконавчої служби у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управлінняМіністерства юстиції (м. Київ) стосовно нього було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 22.08.2023 року серії ВП №72591590 про стягнення з нього на користь держави штрафу в сумі 3 400 грн. згідно з постановою за №355 від 03.08.2023 року, виданою Вишгородським районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки Київської області.Про винесення відповідачем цієї постанови за №355 від 03.08.2023 року,позивачу відомо не було.Справа про адміністративне правопорушення розглядалась відповідачем за відсутності ОСОБА_1 , про її розгляд 03.08.2023 року позивач належним чином не повідомлявся.За зареєстрованим місцем проживання позивача засобами поштового зв`язку постанова про адміністративне правопорушення за №355 від 03.08.2023 року також не надходила.У зв`язку з наявністю відритого стосовно ОСОБА_1 виконавчого провадження від 22.08.2023 року серії ВП №72591590, позивач 23.08.2023 року на офіційному веб сайті Автоматизована система виконавчого провадження Міністерства юстиції України ознайомився з постановою за №355 від 03.08.2023 року, виданою відповідачем, яка стала підставою для відкриття зазначеного виконавчого провадження.Так, відповідно до оскаржуваної позивачем постанови про адміністративне правопорушення за №355 від 03.08.2023 року, винесеної начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3. - 13.07.2023 року о 7 годині на території Блок-посту «Опора-1» смт. Іванків, встановлено, що ОСОБА_1 протягом п`яти років не звіряв власні персональні дані з обліковими даними Першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2, та в семиденний строк не повідомив про зміну персональних даних, зазначених у ст. 7 Закону України «Про державний єдиний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів». Своїми діями порушив вимоги пп. 8, пп. 10 п. 1 Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних та резервістів (Додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників та військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за №1487 від 30.12.2022 року), вчинене в особливий період. Позивач вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, а оскаржувана ним постанова, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1 700 грн., підлягає скасуванню.Відповідачем під час розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності не повно з`ясовано обставини справи та невірно застосований нормативний акт, що передбачає відповідальність за порушення ОСОБА_1 правил військового обліку.Так, відповідно до опису обставин, установлених під час розгляду справи, викладених в оскаржуваній постанові та які складають об`єктивну сторону інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП: «13.07.2023 року о 7 годині на території Блок-поста «Опора-1» смт. Іванків, встановлено, що ОСОБА_1 протягом п`яти років не звіряв власні персональні дані з обліковими даними Першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2, та в семиденний строк не повідомив про зміну персональних даних, зазначених у ст. 7 Закону України «Про державний єдиний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів». Своїми діями порушив вимоги пп. 8, пп. 10 п. 1 Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних та резервістів (Додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників та військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за №1487 від 30.12.2022 року), вчинене в особливий період.».Так, згідно з пп. 8 п. 1 Додатку 2 «Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України за №1487 від 30.12.2022 року - призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у ст. 7 Закону України Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, а також надавати зазначеним органам документи, що підтверджують право на відстрочку від призову на військову службу під час мобілізації з підстав, визначених у ст. 23 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію.Згідно з пп. 10 п. 1 Додатку 2 «Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України за №1487 від 30.12.2022 року - призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки.Зі змісту Постанови Кабінету Міністрів України за №1487 вбачається, що вона прийнята 30.12.2022 року та набрала чинності 05.01.2023 року.У той же час, після 05.01.2023 року, тобто після набрання чинності Постанови Кабінету Міністрів України за №1487 від 30.12.2022 року позивач не змінював своїх персональних даних, вичерпний перелік яких визначений у ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів», а тому і вимоги пп. 8 п. 1 Додатку 2 «Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України за №1487 від 30.12.2022 року, яким встановлено обов`язок призовників, військовозобов`язаних та резервістів особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, ОСОБА_1 не порушував.Оскаржувана постанова також не містить жодних посилань на належні та допустимі докази, що ОСОБА_1 після 05.01.2023 року змінив свої персональні дані, зазначені у ст. 7 Закону України «Про державний єдиний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» та у семиденний строк після їх зміни не повідомив про це до ІНФОРМАЦІЯ_2, у якому він перебуває на військовому обліку.Також, у постанові не конкретизовано, які саме визначені ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» персональні дані ОСОБА_1 змінював після 05.01.2023 року.Стосовно інкримінованого ОСОБА_2 порушення пп. 10 п. 1 Додатку 2 «Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України за №1487 від 30.12.2022 року, яким встановлений обов`язок призовників, військовозобов`язаних та резервістів звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, то з урахуванням набрання чинності вказаної норми з 05.01.2023 року, п`ятирічний строк для звірки персональних даних ще не сплинув, а тому згідно з положеннями пп. 10 п. 1 Додатку 2 «Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України за №1487 від 30.12.2022 року, ОСОБА_1 зобов`язаний здійснити таку звірку включно до 05.01.2028 року.З урахуванням викладеного, притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення вимог пп. 8 п. 1 Додатку 2 «Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України за №1487 від 30.12.2022 року, можливо лише за умови, що він після 05.01.2023 року змінив або змінить свої персональні дані, зазначені у ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» та в семиденний строк після такої зміни не повідомить в орган, в якому він перебуває на військовому обліку.Притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення вимог пп. 10 п. 1 Додатку 2 «Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України за №1487 від 30.12.2022 року, можливо лише за умови, що він у п`ятирічний термін після набрання чинності даною Постановою, тобто в строк до 05.01.2028 року не здійснить звірку власних персональних даних з обліковими даними ІНФОРМАЦІЯ_2. Підсумовуючи викладене, в діях ОСОБА_1 відсутнє порушення вимог пп. 8 та пп. 10 п. 1 Додатку 2 «Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України за №1487 від 30.12.2022 року, а отже відсутня об`єктивна сторона та склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП.Окремо позивач зазначає про порушення відповідачем вимог КУпАП, постанова № 355 від 03.08.2023 року, винесена відповідачем з грубим порушенням вимог цього Кодексу, а саме: справа про адміністративне правопорушення розглядалась без присутності ОСОБА_1 , про час та місце розгляду справи йому не повідомлялось належним чином, факту навмисного неотримання ним кореспонденції не існує, він не знав і не міг знати про розгляд справи, тим самим при розгляді справи його позбавили права користуватися правами, передбаченими ст. 268 КУпАП.Позивач ОСОБА_1 не викликався на 03.08.2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для розгляду стосовно нього справи про адміністративне правопорушення.Оскаржувана ним постанова не містить даних про належне та своєчасне його сповіщення про місце і час розгляду справи.Таким чином, в порушення вимог ст. ст. 251, 268, 280, 283 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення була розглянута без особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, тобто адміністративна справа відповідачем фактично не розглядалась, постанова винесена формально та за відсутності ОСОБА_1 . Про це, зокрема, свідчить незаповнена графа «копію постанови отримав» у постанові та відмітка про те, що копію постанови ОСОБА_1 надіслано поштою.Таким чином, в порушення вимог ст. ст. 251, 268, 279, 280, 283 КУпАП, ОСОБА_1 про час та місце розгляду стосовно нього справи про адміністративне правопорушення належним чином не повідомлявся, а справа про адміністративне правопорушення була розглянута без особи, яка притягається до адміністративної відповідальності та без даних про своєчасне сповіщення ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи.Особі, яка притягалася до адміністративної відповідальності - ОСОБА_1 , не були роз`яснені його права, передбачені ст. 268 КУпАП, про що свідчить відсутність його підпису про роз`яснення прав у постанові.Внаслідок винесення постанови за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 був позбавлений надати пояснення по суті справи, подавати докази, заявляти клопотання, при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката.Такими діями, що виразились у порушенні встановленого КУпАП порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , відповідачем порушені права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення.Відповідач зобов`язаний довести правомірність накладення ним адміністративного стягнення, зокрема, шляхом доведення належними та допустимими доказами фактів порушення позивачем законодавства про порушення правил військового обліку, а також довести належне повідомлення ОСОБА_1 про час та місце розгляду стосовно нього справи про адміністративне правопорушення та дотримання встановленого нормами КУпАП порядку розгляду стосовно ОСОБА_1 справи про адміністративне правопорушення.У зв`язку з чим, позивач ОСОБА_1 , в особі адвоката Сімутіна Р.В. змушений був звернутися до суду із вищезазначеним позовом.

08.09.2023 року ухвалою суду відкрито провадження у справі та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

26.09.2023 року на адресу суду начальником ІНФОРМАЦІЯ_2 Прибора М. В. був поданий відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, посилаючись на те, що викладені в позовній заяві твердження позивача не відповідають дійсності, а позовні вимоги є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом. Так, позивачем пропущено строк звернення до суду з такими вимогами, представник позивача подав до суду заяву про поновлення строку на оскарження постанови, але доказів поважності причин пропуску строку не надав. Позивач має зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 - 17.07.2023 року за вказаним зареєстрованим місцем проживання позивача, рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення АТ «Укрпошта» за №025 відповідач направив ОСОБА_1 повідомлення з копією протоколу про адміністративне правопорушення від 13.07.2023 року про розгляд справи 03.08.2023 року о 10 год. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2. Крім того позивачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення АТ «Укрпошта» за №583 направлялась постанова про адміністративне правопорушення від 03.08.2023 року за №355 разом із супровідним листом Першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 за №3573 від 04.08.2023 року - тобто позивач викликався на розгляд справи, сповіщався про місце і час розгляду за зареєстрованим місцем проживання, оскаржувана постанова та копія протоколу засобами поштового зв`язку надходили йому відповідно до вимог ст. 268 КУпАП. Так, дійсно 13.07.2023 на території Блок-поста «Опора-1» смт. Іванків встановлено, що ОСОБА_1 в семиденний строк не повідомив про зміну персональних даних, зазначених у ст. 7 Закону України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» та протягом п`яти років не звіряв власні персональні дані з обліковими даними Першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2, що є порушенням до положень пп. 8 та пп. 10 п. 1 Додатку 2 до Порядку, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 року за №1487. Крім того, позивачу ОСОБА_1 на території даного Блок-поста було повідомлено: - про необхідність виконання вимог вищевказаних Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (зокрема, те, що військовозобов`язані повинні особисто повідомляти в 7-денний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну своїх персональних даних, звіряти не рідше 1 разу на 5 років власні персональні дані з обліковими даними РТЦК та СП); - він буде викликаний письмово за зареєстрованою адресою проживання до ІНФОРМАЦІЯ_2 для розгляду адміністративної справи за ч. 2 ст. 210 КУпАП. Разом з тим, ОСОБА_1 на території даного Блок-поста повідомив, що «Я все це знаю. Відправляйте мені документ по місцю прописки». В Першому відділі ІНФОРМАЦІЯ_2 в обліковій карті ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , вказана наступна адреса: АДРЕСА_2 ; місце роботи: навчається. У зв`язку з вищевикладеним, Першим відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 направлявся запит від 13.07.2023 року за №3096 до Центру надання адміністративних послуг Іванівської селищної ради щодо зареєстрованого (задекларованого) місця проживання ОСОБА_1 13.07.2023 року листом Центру надання адміністративних послуг Іванівської селищної ради Вишгородського району Київської області за №09-23-75 повідомлено, що згідно відомостей Реєстру територіальної громади ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 26.06.2018 року по теперішній час. Таким чином, ОСОБА_1 більше 5 років не звіряв власні персональні дані з обліковими даними Першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2, а також особисто в семиденний строк не повідомив орган, в якому він перебуває на військовому обліку, про зміну персональних даних (адреси місця проживання). З огляду на вищевикладене, позивачем ОСОБА_1 порушено ч. 11 ст. 38 ЗУ «Про військовий обов`язок і військову службу»; п. 23 Порядку, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 року за №1487; положення пп. 8 п. 1 Додатку 2 до Порядку, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 року за №1487; пп. 10 п. 1 Додатку 2 до Порядку, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2022 року за №1487. 13.07.2023 року на підставі вищезазначеного був складений Протокол про адміністративне правопорушення. 17.07.2023 року за вищевказаним зареєстрованим місцем проживання: буд. АДРЕСА_1 , позивачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення AT «Укрпошта» за №025 направлялось повідомлення Першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 від 17.07.2023 року з копією Протоколу про адміністративне правопорушення від 13.07.2023 року про розгляд адміністративної справи 03.08.2023 року об 11 год. 00 хв. у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2. Також, доказами відправлення вказаного повідомлення щодо місця і часу розгляду справи є квитанції AT «Укрпошти» №130, №131 від 17.07.2023 року та конверт з довідкою про причини повернення/надіслання від 02.08.2023 року. Також, позивачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення AT «Укрпошта» направлялась постанова про адміністративне правопорушення від 03.08.2023 року за №355 разом із супровідним листом Першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 №3573 від 04.08.2023 року, що підтверджується квитанцією АТ «Укрпошти» від 04.08.2023 року. Також, позивачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення АТ «Укрпошта» №583 направлялась постанова про адміністративне правопорушення від 03.08.2023 року №355 разом із супровідним листом Першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 №3573 від 04.08,2023 року. Крім того, доказами її відправлення є квитанція АТ «Укрпошти» №56 від 04.08.2023 року та конверт з довідкою про причини повернення/ надіслання від 11.08.2023 року. Вищевказане спростовує доводи представника позивача та позивача у позові, що за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку постанова про адміністративне правопорушення за №355 від 03.08.2023 року не надходила. У позові представником позивача не заперечується факт того, що позивач має зареєстроване місце проживання - буд. АДРЕСА_1 . Також згідно копії паспорту громадянина України - ОСОБА_1 серія НОМЕР_1 , зареєстрованою адресою його проживання є буд. АДРЕСА_1 . В даному випадку, на думку відповідача, свідоме неотримання кореспонденції, яка направлялася Першим відділом ІНФОРМАЦІЯ_2 за зареєстрованою адресою проживання, зазначеною в паспорті, вищевказаному листі ЦНАП та позові, повідомлення самим ОСОБА_1 на території вищезазначеного Блок-поста «Опора- 1» смт. Іванків «Відправляйте мені документ по місцю прописки» та, в подальшому, посилання представника позивача на те, що ОСОБА_1 не викликався до ІНФОРМАЦІЯ_2, а також за зареєстрованим місцем проживання ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку, дана постанова про адміністративне правопорушення не надходила, може бути розцінено як дії, спрямовані на затягування розгляду справи та свідчити про перешкоджання об`єктивному встановленню всіх обставин справи. Відповідач вказує, що ОСОБА_1 викликався на розгляд адміністративної справи, своєчасно сповіщався про місце і час її розгляду за його зареєстрованим місцем проживання, постанова про адміністративне правопорушення за №355 від 03.08.2023 року, копія протоколу про адміністративне правопорушення від 13.07.2023 року засобами поштового зв`язку надходила йому відповідно до вимог ст. 268 КУпАП. ОСОБА_1 не звірив власні персональні дані з обліковими даними Першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2 з 2010 року (13 років), а також особисто в семиденний строк не повідомив Перший відділ ІНФОРМАЦІЯ_2, в якому він перебуває на в/о, про зміну власних персональних даних (зареєстрованої адреси місця проживання, яку він змінив ще у 2018 році). Враховуючи вищезазначене ОСОБА_1 був правомірно притягнений до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП, порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку вчинене в особливий період. Документи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУПАП оформлені відповідно до вимог ст. ст. 235, 245, 251, 254, 268 КУпАП.

28.09.2023 року на електронну пошту Вишгородського районного суду Київської області від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Сімутіна Р.В. надійшла відповідь на відзив, в якій представником додатково повідомлено, що викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву доводи є неспроможними та не ґрунтуються на нормах закону. З інформації, що міститься на офіційному веб-сайті АТ «Укрпошта» про рух рекомендованого поштового відправлення №025, яким за твердженням відповідача на адресу ОСОБА_1 направлено повідомлення про розгляд стосовно нього справи про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП на 03.08.2023 року у приміщенні ІНФОРМАЦІЯ_2, вбачається наступне: поштове відправлення №025 прийняте 17.07.2023 року, 21.07.2023 року вказане поштове відправлення надійшло на точку видачі/доставки за адресою: 07053 смт. Красятичі Україна, 02.08.2023 року вказане поштове відправлення повернуто з точки видачі/доставки 07053 смт. Красятичі Україна за зворотною адресою. Таким чином, з інформації про рух рекомендованого поштового відправлення №025 вбачається, що в порушення вимог абз. 2 ст. 99 Правил надання послуг поштового зв`язку, вказане поштове відправлення з незрозумілих причин було доставлено в смт. Красятичі, де зберігалось до 02.08.2023 року та не доставлялось в с. Михлівщина за місцем проживання ОСОБА_1 для вручення йому особисто або повнолітнім членам його сім`ї; в порушення вимог ст. 99 Правил надання послуг поштового зв`язку вказане поштове відправлення замість одного місяця зберігалось 12 днів, після чого без доставки за місцем проживання адресата, передчасно було повернуто за зворотною адресою. З урахуванням викладеного, ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про розгляд стосовно нього адміністративної справи за ч. 2 ст. 210 КУпАП та не був обізнаний про місце та час розгляду даної справи. Також слід зазначає, що у п. 47 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.12.2018 року у справі за №752/11896/17 викладена правова позиція про те, що повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не є доказом належного інформування сторони про час і місце розгляду справи. Окрім того, за змістом висновків Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суд, які містяться у п. 31 постанови від 20.06.2018 року у справі за №127/2871/16-ц, повернення повістки про виклик до суду з вказівкою причини повернення «за закінченням терміну зберігання» не свідчить про відмову сторони від одержання повістки чи про її незнаходження за адресою, повідомленою суду. Таким чином, позивач ОСОБА_1 належним чином не викликався на 03.08.2023 року до ІНФОРМАЦІЯ_2 для розгляду стосовно нього справи про адміністративне правопорушення. За вказаних обставин у відповідача були відсутні дані про своєчасне сповіщення ОСОБА_1 про місце і час розгляду справи, а тому справа про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 210 КУпАП була розглянута з порушенням вимог ст. ст. 251, 268, 279, 280, 283 КУпАП. Порушення порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, такий висновок міститься в п. п. 24 - 27 постанови Верховного Суду від 18.02.2020 року у справі за №524/9827/16-а. Щодо можливості притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України за №921 від 07.12.2016 року, то відповідно до ст. 9 Конституції України - Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та Протоколи до неї є частиною національного законодавства України, як чинний міжнародний договір, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. Так, ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. У рішенні Європейського суду з прав людини від 15.05.2008 року у справі «Надточій проти України» - Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу про адміністративні правопорушення (пункт 21 рішення). У рішеннях Європейського суду з прав людини у справах «Малофєєва проти Росії» («Malafeyeva у Russia», рішення від 30.05.2013 року, заява №36673/04) та «Карелін проти Росії» («Karelin у. Russia» заява № 926/08, рішення від 20.09.2016 року), зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принципу рівності сторін процесу (оскільки особа мас захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом). З огляду на зазначене, ЄСПЛ дійшов висновку, що суд не вправі самостійно змінювати на шкоду особі фабулу, викладену у протоколі про адміністративне правопорушення, яка, по суті, становить виклад обвинувачення у вчиненні певного правопорушення, винуватість у скоєнні якого певною особою має доводитися в суді, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції. Фабула правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП відповідно до постанови про адміністративне правопорушення за №355 від 03.08.2023 року, яка оскаржується, викладена наступним чином: 13.07.2023 року о 7 годині на території Блок-поста «Опора-1» смт. Іванків, встановлено, що ОСОБА_1 протягом п`яти років не звіряв власні персональні дані з обліковими даними Першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2, та в семиденний строк не повідомив про зміну персональних даних, зазначених у ст. 7 Закону України «Про державний єдиний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів». Своїми діями порушив вимоги пп. 8, пп. 10 п. 1 (Додаток 2 «Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022 pоку), вчинене в особливий період. Відповідно до ст. 283 КУпАП - розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна, зокрема, містити опис обставин, установлених під час розгляду справи та зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення. Тобто, відповідно до викладеного у постанові обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210 КУпАП, йому інкриміновано саме порушення вимог пп. 8, пп. 10 п. 1 (Додаток 2 «Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних», затверджених Постановою Кабінету Міністрів України за №1487 від 30.12.2022 pоку), а не вимог Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України за №921 від 07.12.2016 року. Таким чином, корегування викладеної у постанові про адміністративне правопорушення за №355 від 03.08.2023 року фабули інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення та відшукання нових доказів після розгляду справи про адміністративне правопорушення, є незаконним. Крім того, самим відповідачем у відзиві зазначається, що з прийняттям Постанови Кабінету Міністрів України за №1487 від 30.12.2022 року, втратила чинність Постанова Кабінету Міністрів України за №921 від 07.12.2016 року. Згідно зі ст. 58 Конституції України - закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Ніхто не може відповідати за діяння, які на час їх вчинення не визнавалися законом як правопорушення. Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю внаслідок скасування акта, який встановлює адміністративну відповідальність. Тобто, після 05.01.2023 року застосування Порядку організації та ведення військового обліку призовників і військовозобов`язаних, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України за №921 від 07.12.2016 року є незаконним, а ОСОБА_1 після втрати чинності Постанови Кабінету Міністрів України за №921 від 07.12.2016 року не може нести відповідальність за порушення встановлених нею норм.

Згідно ч. 3 ст. 194 КАС України учасники справи мають право заявляти клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

09.11.2023 року представник позивача надав суду заяву, в якій повністю підтримав поданий позов та просив вирішити справу за його відсутності та за відсутності позивача.

Представник відповідача та третя особа в судове засідання 09.11.2023 року не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, спрямували до суду відзив на позов, а також клопотання про розгляд справи за їх відсутності.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на позов відповідача, об`єктивно оцінивши в сукупності усі надані докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного:

Статтею 55 Конституції України передбачено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Крім того з ч. 1 ст. 5 КАС України випливає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист в тому числі і шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Як вбачається з вимог ч. 1 ст. 2 КАС України - завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що 03.08.2023 року відповідачем по справі відносно позивача винесена постанова про адміністративне правопорушення за №355, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 210 КУпАП та накладено штраф у сумі 1 700 гривень.

Так, зі змісту цієї оскаржуваної позивачем постанови вбачається, що 13.07.2023 року о 7 годині на території Блок-поста «Опора-1» смт. Іванків, встановлено, що ОСОБА_1 протягом п`яти років не звіряв власні персональні дані з обліковими даними Першого відділу ІНФОРМАЦІЯ_2, та в семиденний строк не повідомив про зміну персональних даних, зазначених у ст. 7 Закону України «Про державний єдиний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів». Своїми діями порушив вимоги пп. 8, пп. 10 п. 1 Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних та резервістів (Додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників та військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за №1487 від 30.12.2022 року), вчинене в особливий період.

Статтею 246 КУпАП передбачено, що порядок провадження в справах про адміністративні правопорушення в органах (посадовими особами), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, визначається цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Згідно із ч. 1 ст. 9 КУпАП - адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, відповідно до ст. 210 КУпАП - порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян. Повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період, тягнуть за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Стаття 72 КАС України зазначає, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно ст. 251 КУпАП - доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зокрема повинен з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Згідно з п. 1 ст. 247 КпАП України обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Зі змісту ст. ст. 245, 248 КУпАП випливає, що одним із основних завдань провадження у справах про адміністративне правопорушення є об`єктивне з`ясування обставин справи, рівність всіх громадян перед законом і органом, що розглядає справу.

Статтею 62 Конституції України передбачено, що в Україні діє презумпція невинуватості, коли особа вважається невинуватою у вчиненні будь-якого правопорушення, доки її вину не буде доведено в установленому Законом порядку.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підставою для винесення оскаржуваної позивачем постанови, як зазначає представник відповідача у відзиві на позов, було те, що ОСОБА_1 не звіряв власні персональні дані з обліковими даними відповідача та не повідомив про зміну даних, зазначених у ст. 7 Закону України «Про державний єдиний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів». Таким чином ОСОБА_1 своїми діями порушив вимоги пп. 8, пп. 10 п. 1 Правил військового обліку призовників та військовозобов`язаних та резервістів (Додаток 2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників та військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за №1487 від 30.12.2022 року).

Стаття 7 ЗУ «Про державний єдиний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» вказує на те, що до персональних даних призовника, військовозобов`язаного та резервіста належать: прізвище; власне ім`я (усі власні імена); по батькові (за наявності); дата народження; місце народження; стать; місце проживання та місце перебування; відомості про батьків (усиновлювачів), опікунів, піклувальників та інших представників (прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), дата народження); відомості про сімейний стан особи та членів її сім`ї (прізвище, ім`я, по батькові (за наявності), а також дітей); реквізити паспорта громадянина України та паспорта громадянина України для виїзду за кордон (серія, номер, дата видачі, орган, що видав, строк дії); відомості про громадянство; відомості про документи, що підтверджують смерть особи або визнання особи померлою чи безвісно відсутньою; відомості щодо визнання особи недієздатною (поновлення дієздатності); відомості про зайнятість (код підприємства, місце роботи, посада); реєстраційний номер облікової картки платника податків; відцифрований образ обличчя особи; відомості про дату виїзду за межі України та дату повернення на територію України; відомості про освіту та спеціальність; відомості про стан здоров`я (у тому числі про встановлення, зміну групи інвалідності), що збираються з метою визначення придатності для виконання військового обов`язку; відомості про притягнення до кримінальної відповідальності (повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення); відомості про розгляд судом кримінальної справи, вирок, що набрав законної сили; відомості про наявність (відсутність) судимості; унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі (за наявності); відцифрований образ обличчя особи (за наявності).

Згідно вимог Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Додаток №2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за №1487 від 30.12.2022 року):

Підпункт 8 п. 1 - призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні зокрема особисто повідомляти в семиденний строк органам, в яких вони перебувають на військовому обліку, про зміну персональних даних, зазначених у ст. 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів";

Підпункт 10 п. 1 - призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, підрозділів Служби зовнішньої розвідки.

Згідно копії паспорта позивача ОСОБА_1 , місце проживання останнього зареєстровано за адресою: АДРЕСА_1 з 26.06.2018 року. При цьому раніше позивач був зареєстрований з 30.09.1993 року за адресою: АДРЕСА_3 та знятий з реєстрації за вказаною адресою 26.06.2018 року.

Відповідно до листа начальника Центру надання адміністративних послуг Іванківської селищної Ради від 13.07.2023 року за №09-23-75 - згідно відомостей реєстру територіальної громади ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 26.06.2018 року по даний час.

Як вже зазначалося вище, в провину позивача, відповідачем, при винесенні постанови за №355 від 03.08.2023 року за ч. 2 ст. 210 КУпАП ставиться порушенняпп. 8, пп. 10 п. 1 Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів (Додаток №2 до Порядку організації та ведення військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України за №1487 від 30.12.2022 року. Зазначена постанова №1487 набрала чинності 05.01.2023 року. Оскаржувана позивачем постанова винесена відповідачем 03.08.2023 року, тобто під час дії вказаного нормативного акту. Таким чином позивач, згідно вимог цих підпунктів повинен був особисто повідомити в семиденний строк органам, в яких він перебуває на військовому обліку, тобто відповідача, про зміну персональних даних, зазначених у ст. 7 Закону України "Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів", а саме - місця проживання (пп. 8 п. 1). В той же час, суд погоджується з доводами представника позивача про те, що після 05.01.2023 року (набрання чинності Постановою КМУ за №1487 від 30.12.2022 року), позивач не змінював свої персональні дані, а саме місце проживання, тобто такого обов`язку в нього не виникло.

Крім того, позивач дійсно повинен звіряти не рідше одного разу на п`ять років власні персональні дані з обліковими даними районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки (пп.10 п.1). З урахуванням дати набрання чинності Постанови КМУ за №1487 від 30.12.2022 року - 05.01.2023 року - п`ятирічний строк для звірки персональних даних ще не сплинув.

Погоджується суд і з доводами представника позивача про те, що справа про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 210 КУпАП, розглядалася відповідачем за відсутності позивача та про розгляд справи ОСОБА_1 належним чином не повідомлявся.

Так, згідно вимог ст. 235 КУпАП - територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України). Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно ст. 254 КУпАП - про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол уповноваженими на те посадовою особою або представником громадської організації чи органу громадської самодіяльності. Протокол про адміністративне правопорушення, у разі його оформлення, складається не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення, у двох примірниках, один із яких під розписку вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Стаття 256 КУпАП зазначає, що у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.

Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами.

У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання.

При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.

Таким чином, протокол про адміністративне правопорушення складається в присутності особи, яка підозрюється у вчиненні правопорушення; під час складання протоколу особі роз`яснюються її процесуальні права, особа вправі надати пояснення; для складання протоколу особу може бути доставлено до відповідного державного органу.

Як зазначає відповідач, протокол про адміністративне правопорушення відносно позивача за ч. 2 ст. 210 КУпАП було складено 13.07.2023 року та 17.07.2023 року за зареєстрованим місцем проживання позивача разом з повідомленням про розгляд адміністративної справи 03.08.2023 року об 11 годині спрямовано позивачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. При цьому відповідачем до відзиву на позов не додано копії вказаного протоколу та доказів того: де і коли було складено протокол, в присутності чи відсутності позивача, чи підписаний він особою, яка притягається до відповідальності, як і доказів надіслання цього протоколу ОСОБА_1 , а відтак доводи представника позивача в цій частині відповідачем не спростовані.

Далі, відповідач зазначає, що 17.07.2023 року за зареєстрованим місцем проживання позивача повідомлення про розгляд адміністративної справи 03.08.2023 року об 11 годині було спрямовано ОСОБА_1 рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке останній не отримав та конверт з довідкою про причини повернення надісланий відповідачу 02.08.2023 року.

Статтею 268 КУпАП передбачено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Особливості розгляду справ про адміністративні правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк (ст. 277-1 КУпАП).

Таким чином, аналізуючи вищенаведені правові положення, суд приходить до висновку, що провадження у справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 210 КУпАП слід було розпочинати зі складення у присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, протоколу про адміністративне правопорушення і вручити їй копію такого протоколу. Про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повинна була бути повідомлена не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. У процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, має право користуватися правами передбаченими ст. 268 КУпАП.

Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення Кодексу України про адміністративні правопорушення містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи. При цьому обов`язок повідомити особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 31.03.2021 року у справі за №676/752/17, від 21.03.2019 року у справі за №489/1004/17, від 30.01.2020 року у справі за №308/12552/16-а.

Несвоєчасне повідомлення або неповідомлення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення є підставою для визнання постанови у справі про адміністративне правопорушення неправомірною як такої, що винесена з порушенням встановленої процедури. Оскільки наслідком цього є позбавлення особи прав, передбачених Конституцією України та КУпАП, зокрема, бути присутнім під час розгляду справи, надавати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, мати професійну правову допомогу. Аналогічний висновок викладений у постановах Верховного Суду від 06.03.2018 року у справі за №522/20755/16-а, від 30.09.2019 року у справі за №591/2794/17, від 06.02.2020 року у справі за №05/7145/16-а, від 21.05.2020 року у справі за №286/4145/15-а, від 3103.2021 року у справі за №676/752/17 та від 25.05.2022 року у справі за №465/5145/16-а.

Судом встановлено, що позивача, всупереч вимогам чинного законодавства, не було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення, чим позбавлено останнього прав, гарантованих Конституцією України та ст. 268 КУпАП. Суд при цьому зазначає, що особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо. Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим. Для інформування особи про час та місце розгляду справи можуть використовуватися різні способи: рекомендований лист, телеграма, телефакс, телефонограма, особисте вручення повідомлення представникам. Множинність способів повідомлення дозволяє уповноваженій посадовій особі обрати один або декілька способів, які забезпечують поінформованість особи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Зокрема, повідомлення №025 від 17.17.2023 року, адресоване позивачу у якості повідомлення його про складений адміністративний протокол та розгляд справи про адміністративне правопорушення не може розцінюватись судом як належний та достатній доказ на підтвердження належного сповіщення ОСОБА_1 про розгляд справи, оскільки в матеріалах справи відсутні як докази отримання даного листа позивачем, так і інші дані, які б свідчили про своєчасне повідомлення (проінформованість) позивача про дату, час та місце розгляду справи. А відтак відповідачем не спростовано доводів представника позивача про неправомірність постанови, винесеної за відсутності ОСОБА_1 , у зв`язку із неповідомленням про дату, час та місце розгляду справи, без роз`яснення йому прав, передбачених ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України та надання можливості надати пояснення по суті справи. Відповідачем не надано суду належних, достатніх, достовірних та допустимих доказів, які б підтверджували, що позивача було належним чином повідомлено про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення. Відповідач після неявки позивача на виклик, не з`ясував причин неявки, не переконався про неповажність таких причин; передчасно, без належних правових підстав, розпочав процедуру притягнення позивача до адміністративної відповідальності, внаслідок чого постанова, яка оскаржена ОСОБА_1 , винесена з порушенням процедури притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» - суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Положення ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зводяться до того, що кожен вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку.

Згідно з ч. 3 ст. 286 КАС України - за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний зокрема має право: скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Суд вважає, що відповідач не виконав вимог ч. 2 ст. 77 КАС України та не довів правомірності прийнятого ним рішення відносно позивача, що є підставою для скасування оскаржуваної постанови. Враховуючи вищевикладені обставини, суд вважає за необхідне скасувати оскаржуване рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд враховує, що згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 4 ст. 152 КАС України, до заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі. Позивачем був сплачений судовий збір в сумі 536,80 грн., що підтверджується квитанцією за від 30.08.2023 року.

Згідно ЗУ "Про судовий збір" - судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Так, ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2023 рік" встановлено, що прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць з 1 січня 2023 року складає 2684 грн.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 року в справі за №543/775/17 зазначає, що з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 ЗУ України «Про судовий збір» - у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2684х0,2 = 536,80 грн.).

На підставі наведеного, керуючись статтями 73-77, 90, 205, 241-246, 255, 268, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов адвоката Сімутіна Р.В., що поданий в інтересах ОСОБА_1 до ІНФОРМАЦІЯ_2, третя особа - начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3. про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.

Постанову, датовану 03.08.2023 роком,про адміністративне правопорушення за №355, про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 1 700 грн. за ч. 2 ст. 210 КУпАП - скасувати, провадження по справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_4 код НОМЕР_2) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Іванківським РВ ГУ МВС України в Київській області 25.11.2009, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Іванківським РВ ГУ МВС України в Київській області 25.11.2009, місце реєстрації: АДРЕСА_1 ).

Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_2 (АДРЕСА_4 код НОМЕР_2).

Третя особа: начальник ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3. (АДРЕСА_4).

Головуюча О.П. Дьоміна