Справа № 400/8196/23
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2023-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2023 р. Справа № 400/8196/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В.,розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідачіва:1. Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, площа Народна, 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, 2. Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008,
про:визнання протиправним та скасування рішення від 08.05.2023 року № 03; зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі також - позивач) вернулася до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - відповідач-1) та Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі - відповідач-2), в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області від 08.05.2023 року № 03 про відмову у призначенні ОСОБА_1 , пенсії по інвалідності згідно ч. 1 статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю страхового стажу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу: період знаходження у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, починаючи з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 31.10.2012 року включно;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності, відповідно ч. 1 статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з дня звернення із заявою про призначення пенсії, тобто з 01.05.2023 року.

Ухвалою від 17.07.2023 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін у судове засідання.

В обґрунтування позовних вимог позивачка зазначила, що 01.05.2023 року вона звернулась до органів Пенсійного Фонду із заявою про призначення їй пенсії по інвалідності відповідно до Закону України від 09.07.2023 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон № 1058), до якої було додано наступні документи: довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, паспорт, виписка з акту огляду МСЕК (2-га група інвалідності), документи про місце проживання (реєстрації), свідоцтва про народження дітей, трудову книжку

Рішенням від 08.05.2023 року № 03 Головне управління Пенсійного фонду в Закарпатській області відмовлено ОСОБА_1 у призначенні пенсії по інвалідності згідно з ч. 1 статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в зв`язку з відсутністю страхового стажу, що підтверджується зазначеним рішенням.

Позивач вважає рішення відповідача про відмову в призначенні пенсії по інвалідності неправомірним та просить суд визнати неправомірним та скасувати його.

Відповідача-1 надав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволені позовних вимог. Заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що у позивача відсутній необхідний страховий стаж для призначення пенсії.

Відповідач-2 відзив на позов не надав.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

01.05.2023 року позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності, відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону № 1058.

Згідно п. 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

З урахуванням Порядку № 22-1, органом, що приймав рішення за заявою позивача про призначення пенсії, визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 08.05.2023 року № 03 позивачу відмовлено у призначенні пенсії, у зв`язку з недостатністю страхового стажу. У рішенні вказано, що заявниці було встановлено ІІ групу інвалідності на момент встановлення якої їй необхідно мати 5 років страхового стажу.

На письмове звернення позивача про уточнення підстав прийнятого рішення, відповідач-2 у своєму листі від 26.05.2023 року зазначив, що до її страхового стажу не враховано період з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 31.10.2012 роки, оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні дані про сплату страхових внесків.

Не погоджуючись із відмовою у призначені пенсії, позивач звернулась з позовом до суду.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом № 1058.

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний страховий стаж для призначення відповідного виду пенсії, мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (ст. 8 Закону № 1058).

Згідно ст. 30 Закон № 1058 пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону. Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.

Відповідно до ст. 32 Закону № 1058 визначено осіб, які мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією серед яких для осіб з інвалідністю II та III груп від 36 років до досягнення особою 37 років включно - 7 років.

Як підтверджено матеріалами справи, 20.02.2023 року позивачу, згідно довідки МСЕК, встановлено ІІ групу інвалідності по загальному захворюванню.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ (далі - Закон № 1788), основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно з п. 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до п. «ж» ч. 3 ст. 56 Закону № 1788, до стажу роботи зараховується також час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми, але не довше ніж до досягнення кожною дитиною 3-річного віку.

Згідно п. 13 ч. 1 ст. 11 Закону № 1058 загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають особи, які відповідно до законів отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

У відповідності до ст. 11 Закону № 1058 загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають громадяни України, які працюють у фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності та інших осіб (включаючи юридичних та фізичних осіб - суб`єктів підприємницької діяльності, які обрали особливий спосіб оподаткування (фіксований податок, єдиний податок, фіксований сільськогосподарський податок, придбали спеціальний торговий патент) на умовах трудового договору (контракту) або працюють на інших умовах, передбачених законодавством, або виконують роботи на зазначених підприємствах, в установах, організаціях чи у фізичних осіб за договорами цивільно-правового характеру.

З набранням чинності Закону № 1058. для призначення пенсії обчислюється страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч. 1 ст. 24 Закону № 1058).

Відповідно до абз. 5 ч. 3 та ч. 4 ст. 24 Закону № 1058, страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених цим Законом. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відтак, трудовий стаж - це періоди офіційної роботи, які підтверджуються записами в трудовій книжці, та який до 1 січня 2004 року зараховується як страховий стаж, а в подальшому - за умови сплати страхових внесків в сумі, не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (сума коштів, що визначається розрахунково як добуток розміру мінімальної заробітної плати і розміру єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, встановлених законом, на місяць, за який нараховується заробітна плата (дохід).

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (ч. 2 ст. 24 Закону № 1058).

За приписами ч. 6 ст. 20 та ст. 17 Закону № 1058 страхувальники (роботодавці) зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків (ч. 12 ст. 20 Закону № 1058).

За змістом вищезазначених норм вбачається, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.

Відповідно до пп. 1 п. 2 Розділу IV «Інструкції про порядок нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування», затвердженої Наказом Міністерства фінансів України від 20.04.2015 року № 449, при обчисленні єдиного внеску платниками, зазначеними в абзаці сьомому пункту 1 частини першої статті 4 Закону, за осіб, зазначених в абзацах восьмому - тринадцятому пункту 1 частини першої статті 4 Закону, що здійснюється за рахунок коштів державного бюджету в порядку, встановленому постановою Кабінету Міністрів України від 02 березня 2011 року № 178 «Про затвердження Порядку нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за деякі категорії застрахованих осіб», у розмірі не менше мінімального страхового внеску за кожну особу за минулі періоди здійснюється виходячи з розміру єдиного внеску, що діяв на день нарахування допомоги, компенсації або грошового забезпечення, на які нараховується єдиний внесок.

Згідно пп. 2 п. 1 Порядоку нарахування та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за деякі категорії застрахованих осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.03.2011 року № 178 (далі - Порядок № 178), цей Порядок визначає механізм сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за осіб, які доглядають за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відповідно до закону отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та/або допомогу при народженні дитини, при усиновленні дитини.

Відповідно до пп. 2 п. 2, пп. 2 п. 4 Порядку № 178, єдиний внесок нараховується за осіб, зазначених у підпункті 2 пункту 1 цього Порядку, на суми допомоги при народженні дитини (крім суми, яка виплачується одноразово) та/або суми допомоги по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, нарахованої за базовий звітний період.

Обчислення єдиного внеску провадиться такими платниками єдиного внеску районними (міськими) управліннями праці та соціального захисту населення - за осіб, зазначених у підпунктах 2-4 пункту 1 цього Порядку.

Таким чином, з зазначеного випливає, що зарахування до страхового стажу періоду перебування у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку в розумінні Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» можливе лише у разі отримання допомоги по такому догляду, з якої сплачується єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування відповідним органом соціального захисту.

Згідно п. 8 ст. 11 Закону № 1058 загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають особи, які доглядають за дитиною до досягнення нею трирічного віку та відповідно до закону отримують допомогу по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

Відповідно до п. 16 Розділ XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058 до приведення законодавства України у відповідність із цим Законом закони України та інші нормативно-правові акти застосовуються в частині, що не суперечить цьому Закону.

Листом на адвокатський запит від 20.06.2023 року за вих. №3332/04.2-05 повідомлено, що ОСОБА_1 (згідно архівної бази отримувачів державних допомог) перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення Первомайської міської ради Миколаївської області.

Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058 право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

Як вже зазначалось, відповідно до п. 3 Порядку № 637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно ч. 3 ст. 44 Закон № 1058, органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

У відповідності до ст. 64 Закону № 1058 територіальні органи Пенсійного фонду України мають право проводити планові та позапланові перевірки документів для оформлення пенсії, виданих підприємствами, установами та організаціями, а також поданих відомостей про застрахованих осіб, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством, для визначення права на пенсійні виплати

Щодо не зарахування до страхового стажу періоду догляду за дитиною суд зазначає наступне:

Відповідно до п. 11 Порядку № 637 час догляду непрацюючої матері за малолітніми дітьми встановлюється на підставі: свідоцтва про народження дитини або паспорта (у разі смерті дитини - свідоцтва про смерть); документів про те, що до досягнення дитиною 3- річного віку мати не працювала.

Отже, достатнім є надання свідоцтва про народження дитини. Чинне законодавство не містить обов`язкової умови наявності у свідоцтві відмітки про отримання дитиною паспорту.

Позивач разом із заявою про призначення пенсії надала свідоцтво про народження дитини, а трудова книжка свідчить про те, що позивач у період з ІНФОРМАЦІЯ_1 (дата народження дитини) по 31.10.2012 року (три роки з дня народження) не працювала.

Таким чином, надані позивачем документи є достатніми для зарахування до її страхового стажу 3 років догляду за дитиною.

Отже, на час звернення позивача до відповідача із заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058 у заявника було 7 років необхідного страхового стажу на день звернення за пенсією.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що рішення від 08.05.2023 року № 03 про відмову в призначенні пенсії є протиправними та підлягає скасуванню, а страховий стаж - зарахуванню.

При цьому управлінням, що повинно здійснити зарахування стажу є ГУ ПФУ в Миколаївській області, оскільки саме воно здійснює облік осіб, яким призначено пенсію, та веденя пенсійних справ за місцем реєстрації позивача.

Згідно положень ст. 3 Конституції України життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю; права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Відповідно до ст.ст. 21, 22 Конституції України, усі люди є вільні і рівні у своїй гідності та правах.

Права і свободи людини є невідчужуваними та непорушними.

Конституційні права і свободи людини і громадянина, гарантуються і не можуть бути скасовані.

При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином, відмова в призначенні пенсії позивачу пенсії, зокрема через відсутність відомості про сплату щомісячних внесків за спірні періоди суперечить нормам чинного законодавства України, в тому числі приписам ст. 19 Конституції України.

У відповідності до 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

З урахуванням викладеного, наявні усі підстави для зарахування позивачу до страхового стажу період догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку з 28.01.2009 по 31.10.2012 року.

За таких обставин, наявні підстави для задоволення вимоги про зобов`язання призначити позивачці пенсії по інвалідності відповідно ч. 1 ст. 32 Закону № 1058.

Також суд враховує, що за загальним правило ч. 1 ст. 45 Закону № 1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією

Дата звернення позивача із заявою - 01.05.2023 року. Отже, пенсія підлягає призначенню з 01.05.2023 року .

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Суд також вказує, що задовольняючи позовні вимоги, суд користується повноваженнями, передбаченими ч. 2 ст. 9 КАС України, а саме: самостійно визначає формулювання резолютивної частини рішення суду, з метою її більш ефективного виконання та надання повного захисту правам позивача.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 9, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (площа Народна, 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ) та Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) - задовольнити.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду в Закарпатській області від 08.05.2023 року № 03 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності згідно ч. 1 ст. 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) зарахувати ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до страхового стажу період знаходження у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею 3-річного віку, з ІНФОРМАЦІЯ_1 по 31.10.2012 року включно.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) призначити ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) пенсію по інвалідності, згідно ч. 1 ст. 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з дня звернення із заявою про призначення пенсії - 01.05.2023 року.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 08.11.2023 року.

Суддя О.В. Малих