Справа № 380/7027/23
Суддя: Гавдик Зіновій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 року

справа №380/7027/23

провадження № П/380/7089/23

м.Львів

Львівський окружний адміністративний суд, головуючий суддя Гавдик З.В., секретар судового засідання Раєнко О.В., розглянувши в письмовому провадженні адміністративну справу № 380/7027/23 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Левітрейд» до Львівської митниці Державної митної Служби України про визнання протиправними і скасування рішень про коригування митної вартості товарів -

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Левітрейд» звернулось до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до Львівської митниці, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати Рішення Львівської митниці ДМС України № UA209000/2023/900173/2 від 09.11.2022 про коригування митної вартості;

- визнати протиправною та скасувати Картку відмови № UA209170/2023/001965 від 09.11.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що декларантом було подано митну декларацію з метою ввезення на митну територію України з Республіки Польща товарів позивача, що згідно із графою 31 ВМД іменувались як: «чай чорний, в одноразових фільтрах-пакетах, в асортименті в упаковках не більше як 3 кг Herbata Czarna Ekspresowa Chayok Black Tea, apт. 573». Фактурна вартість даного товару - 18247,68 доларів США.

Разом з митною декларацією декларантом було подано відповідні товаросупровідні документи. Заявлена митна вартість у перерахунку на валюту «українська гривня» станом на дату подання митної декларації становила: 697292,11 грн. Незважаючи на подані документи, що повністю підтверджували заявлену митну вартість, відповідачем прийняті спірні рішення.

Позивач зазначає, що відповідачеві було надано достатньо документів, які підтверджували кількісні та якісні характеристики придбаного товару, а також його фактурну вартість. Відповідач повністю проігнорував надані декларантом додаткові документи про якісні та кількісні характеристики товару.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав, надав суду додаткові пояснення та докази, просив позов задоволити повністю.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив з підстав, що за результатами опрацювання поданих декларантом до митного оформлення документів встановлено:

- у п.2.5 Контракту від 08.08.2022 №0808/2022 зазначено, що вартість тари та упаковки включено до ціни товару. У п. 3.3 зазначено, що Продавець може самостійно отримувати ліцензії, дозволи, сертифікати необхідні при оформленні товару на експорт. Проте, відомості щодо перелічених витрат відсутні у товаросупровідних документах;

- рахунок проформу від 17.10.2022 №ZS-108/09/22S, у якій вартість товару вказана у валюті - долар США, натомість у розділі GROSS Value зазначено валюту Польській злотий);

- платіжне доручення ВІД 17.10.2022.

Отже, митна вартість не могла бути визначена за основним методом, тому застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Товар ввозився на митну територію України на умовах поставки FCA PL Gniezno. Згідно із Інкотермс (Офіційні правила тлумачення торговельних термінів Міжнародної торгової палати): - FCA (FREE CARRIER (... named place), ФРАНКО-ПЕРЕВІЗНИК (... назва місця) Термін «франко-перевізник» означає, що продавець здійснює поставку товару, який пройшов митне очищення для експорту, шляхом передання призначеному покупцем перевізнику у названому місці. Слід зазначити, що вибір місця поставки впливає на зобов`язання щодо завантаження й розвантаження товару у такому місці. Якщо поставка здійснюється на площах продавця, продавець відповідає за завантаження. Якщо ж поставка здійснюється в іншому місці, продавець не несе відповідальності за розвантаження товару.

В даному випадку, транспортні документи є тими документами, що мали би містити дані щодо складових вартості товару, подання яких є передбачене п. 2 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України. Однак, відомості щодо складових митної вартості (транспортування та страхування) не підтверджено документально та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу.

В той же час, у рахунку на оплату транспортних витрат міститься посилання на договір від 21.09.2021 №1451, натомість до митного оформлення надано договір на перевезення з реквізитами від 27.10.2022 2022-09956, заявка на перевезення (не засвідчена замовником); рахунок на перевезення виданий ПП «Девік», натомість у ЦМР вказаний перевізник ФОП ОСОБА_1 , документів, що посвідчують взаємовідносини сторін - відсутні.

Отже, основні документи, що підтверджують заявлений рівень митної вартості, подані не в повному обсязі та містять розбіжності, складові митної вартості не можна вважати такими, що є документально підтверджені та піддаються обчисленню, що є порушенням вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу.

Числове значення заявленої митної вартості перевірити в даному випадку не можливо. Тому, вимога митного органу про надання додаткових документів була скерована у зв`язку із наявністю підстав, визначених ч.3 ст.53 МК України.

В законі чітко зазначено, що у разі якщо документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) відповідні додаткові документи

Тому, у даному випадку були наявні обґрунтовані сумніви у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару.

Позивач не надав витребуваних документів, не спростував сумнівів митниці щодо заявленої митної вартості та не довів, що ним правильно здійснено розрахунки митної вартості, в т.ч. обрано метод визначення митної вартості товарів, що не дало можливості митниці перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі та стало підставою для визначення митної вартості не за першим методом, а інакше таку вартість визначити не було можливості.

Подані до митного оформлення документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари, про недоліки митний орган зазначив у графі 33 оскаржуваного рішення про коригування та витребував саме ті документи, які можуть ці сумніви усунути.

Зважаючи на викладене, Львівська митниця вважає, що рішення про коригування митної вартості від 08.09.2022 №UA209000/2022/900173/2 прийняте з дотриманням вимог чинного законодавства та не підлягає скасуванню.

Представник відповідача в судовому засідання позовні вимоги заперечив, надав суду додаткові пояснення та докази, просив в задоволені позову відмовити повністю.

Згідно п. 3 ч. 3 ст. 246 КАС України, суд зазначає, що ухвалою від 11.04.2023 відкрито спрощене провадження у справі. Ухвалою судді від 17.02.2023 року постановлено про перехід з спрощеного провадження в загальне позовне провадження. Протокольною ухвалою суду від 06.09.2023 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Судом встановлені наступні обставини:

09.11.2022 Львівською митницею ДМС прийнято Рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2022/900173/2 з наступних причин: «33 Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52, 53, 54, 55, 58, 335 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (далі - МКУ), за результатами опрацювання документів наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: - подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена; Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Під час розгляду документів було виявлено наступне: Гр. 23 ЦМР заповнена неналежним чином - відсутній підпис, Рахунок-проформу, зазначений у платіжному дорученні, до митного оформлення не надано; У рахунку на оплату транспортних витрат міститься посилання на договір від 21.09.2021 №1451, натомість до митного оформлення надано договір на перевезення з реквізитами від 27.10.2022 2022-09956. У п.2.5 Контракту зазначено, що вартість тари та упаковки включено до ціни товару, у п. 3.3 Зазначено, що Продавець може самостійно отримувати ліцензії, дозволи, сертифікати необхідні при оформленні товару на експорт. Проте, відомості щодо перелічених витрат відсутні у товаросупровідних документах; Необхідне подання додаткових документів для підтвердження митної вартості відповідно до ст. 53 МКУ, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; - якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; - за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; - якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. - транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення); - виписку з бухгалтерської документації; - каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; - копію митної декларації країни відправлення;- висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. На вимогу декларантом надіслано: -рахунок проформу (вартість товару вказана у валюті -долар США, натомість у розділі GROSS Value зазначено валюту - Польській злотий); -платіжне доручення; -заявка на перевезення (не засвідчена замовником); -рахунок на перевезення виданий ПП «Девік», натомість у ЦМР вказаний перевізник ФОП Ярушінші документи дублюють надані при митному оформленн. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - третій статті 53 МКУ, заявлену митну вартість не визнано. Проведено консультації з декларантом згідно з ст. 57 МКУ. Застосовано метод 2а (ст. 59 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року №4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості для т. 1 слугувала МД від 08.11.2022р. № UA209230/2022/6431 де митна вартість такого товару становить 5.00 дол. США за кг.».

09.11.2022 Львівською митницею ДМС було також прийнято Картку відмови у митному оформленні товару Позивача № UA209170/2022/001965, зі змісту якої вбачається наступне формулювання: «Неможливість завершення м/о по причині необхідності внесення змін у гр. 12, 45, 46, 43, 44 ЕМД (у зв`язку із прийняттям рішення про коригування митної вартості товару від 09.11.2022 № UA209000/2022/900173/2) ст. 54 п.6, ст. 55 МКУ. Постанова Кабінету міністрів від 21.05.2012 № 450 «Питання, пов`язані із застосуванням митних декларацій», Наказ Міністерства фінансів від 30.05.2012 № 631 «Про затвердження Порядку виконання митних формальностей при здійсненні митного оформлення товарів із застосуванням митної декларації на бланку єдиного адміністративного документа», Наказ Міністерства фінансів від 30.05.2012 № 651 «Про затвердження Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа».

Зміст спірних правовідносин полягає в тому, що позивач вважає спірні рішення протиправними та такими, що не відповідають фактичним обставинам справи та вимогам МК України.

Судом враховуються аргументи наведені позивачем про протиправність спірних рішень та не враховуються заперечення відповідача з наступних підстав згідно встановлених судом фактичних обставин та вимог законодавства:

07.11.2022 позивачем подано митну декларацію типу ІМ 40 ДЕ № UA 22UA04U1 з метою ввезення на митну територію України з Республіки Польща товарів Позивача, що згідно графи 31 ВМД іменувались як: «чай чорний, в одноразових фільтрах-пакетах, в асортименті в упаковках не більше як 3 кг. Herbata Czarna Ekspresowa Chayok Black Tea, арт.573».

Фактурна вартість даного товару 18 247, 68 доларів США.

Згідно графи 44 митної декларації, у якості товаросупровідних документів декларантом було подано наступні:

- Сертифікат якості від 03 листопада 2022 року (код 0003);

- Специфікація від 03 листопада 2022 року (код 0271);

- Проформа-інвойс № ZS-108/09/22/S від 17 жовтня 2022 року (код 0325);

- Рахунок № FSE-2/11/22/SU від 03 листопада 2022 року (код 0380);

- CMR від 03 листопада 2022 року (код 0730);

- Сертифікат Євро-1 № PL/MF/AS/ 0545138 від 02 листопада 2022 року (код 0954);

- Платіжне доручення № 1219 від 02 листопада 2022 року щодо оплати товару (код 3001);

- Рахунок на оплату транспортно-експедиційних послуг № 5673 від 02 листопада 2022 року (код 3004);

- Заявка на перевезення № 2022-09956 від 27 жовтня 2022 року (код 3007);

- Прайс-лист від 01 листопада 2022 року (код 3014);

- Контракт № 0808/2022 від 08 серпня 2022 року (код 4104);

- Договір про надання послуг митного брокера від 25 жовтня 2019 року (код 4207);

- Експортна декларація № 22PL391010E2949166 від 03 листопада 2022 року (код 9610).

Заявлена митна вартість у перерахунку на валюту «українська гривня» станом на дату подання митної декларації становила: 697292,11 грн.

07.11.2022 позивач отримав вимогу надати додаткові документи, список яких фактично охоплювався ч.3 ст.53 МК України, а не конкретними документами.

09.11.2022 позивача повідомив митний орган про наступне: «Додаткових документів надати не можу, прошу прийняти рішення на підставі поданих документів».

09.11.2022 Львівською митницею ДМСУ прийнято рішення UA209000/2022/900173/2 про коригування митної вартості товару.

09.11.2022 Львівською митницею ДМС також прийнято Картку відмови у митному оформленні товару Позивача № UA209170/2022/001965.

Згідно із ч. 8 ст. 55 МК України, протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

25.01.2023, позивачем подано до Львівської митниці ДМС письмові пояснення щодо змісту товаросупровідних документів, а також надано додаткові документи на підтвердження митної вартості товару, зокрема:

- Акт приймання-передачі наданих послуг перевезення від 10 листопада 2022 року № 5673, який підтверджував надання транспортних послуг з боку ПП «Девік» та оплату таких послуг з боку ТОВ «Левітрейд» на загальну суму 36 000, 00 грн. з ПДВ;

- Платіжну інструкцію № 8618 від 01 грудня 2022 року, яка підтверджує сплату коштів за транспортні послуги з боку ТОВ «Левітрейд» на рахунок ПП «Девік»;

- Договір транспортного експедирування № 1451 від 21 вересня 2021 року, укладений між ПП «Девік» та ТОВ «Левітрейд»;

- Лист компанії «Sunny Glow Sp.z.o.o» від 25 січня 2023 року;

- Автотранспортну накладну (CMR) зі штампом «Під митним контролем» зі змісту якої вбачається наявність підпису у графі 23;

- Заявку № 2022-09956 від 27 жовтня 2022 року, укладена між ТОВ «Левітрейд» та ПП «Девік» з підписами обох сторін;

- Заявка № 2022-09956 від 27 жовтня 2022 року, укладена між ПП «Девік» та перевізником ФОП ОСОБА_2 .

Судом враховуються аргументи позивача про те, що:

Заявлена митна вартість товару повністю підтверджується поданими товаросупровідними документами, а митницею не доведено підстав для її коригування. Водночас, описова частина спірного рішення та лист відповідача від 03.03.2023 про відмову у визнанні заявленої вартості містить ряд необґрунтованих висновків про ніби то розбіжності у поданих документах, які не впливають на числові показники митної вартості, однак полягають у наступному.

Зі змісту описової частини оскаржуваного рішення вбачається що: «Гр. 23 CMR заповнена неналежним чином відсутній підпис».

Наведене спростовується примірниками CMR, отриманими ТОВ «Левітрейд» від компанії-перевізника та компанії-продавця товару «Sunny Glow Sp.z.o.o».

У надісланій продавцем товару «Sunny Glow Sp.z.o.o» CMR підпис перевізника у графі 23 наявний. У наданій перевізником CMR підпис у графі 23 також наявний.

Зміст CMR щодо опису товару, маршруту транспортування, відомостей про відправника та отримувача товару повністю узгоджується з іншими товаросупровідними документами. Жодних інших зауважень до CMR з боку митного органу оскаржуване рішення не містить.

У спірному рішення також зазначається: «Рахунок-проформу, зазначений у платіжному дорученні, до митного оформлення не надано».

У графі 70 платіжного доручення № 1219 від 02.11.2022 зазначено рахунок-проформу ZS-108/09/22/S від 17.10.2022, подання якого підтверджується графою 44 ВМД ІМ 40 ДЕ № UA 22UA04U від 07.11.2022 року за кодом документа 0325.

У цій же графі платіжного доручення також зазначено Контракт № 0808/2022 від 08.08.2022, який також подано разом з ВМД від 07.11.2022 року за кодом документа 4104;

Позивач додатково надав копію проформи ZS-108/09/22/S від 17.10.2022 разом з письмовими поясненнями від 25.01.2023, поданими згідно ч. 8 ст. 55 МК України.

Відповідач у спірному рішенні зазначив, що: «У рахунку на оплату транспортних витрат міститься посилання на договір від 21.09.2021 №1451, натомість до митного оформлення надано договір на перевезення з реквізитами від 27.10.2022 2022-09956», «рахунок на перевезення виданий ПП «Девік», натомість у ЦМР вказаний перевізник ФОП ОСОБА_1 ».

Документом, що був поданий позивачем та зазначений у графі 44 митної декларації № UA 22UA04U1 від 07.11.2022 за реквізитами « 27.10.2022 2022-09956» є заявка на надання транспортно-експедиторських послуг, а не договір.

Поданий рахунок є рахунком на оплату транспортно-експедиторських послуг у комплексі згідно Договору транспортного експедирування № 1451 від 21.09.2021, а не рахунком перевезення як помилково стверджує Відповідач. Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 була залучена з боку ПП «Девік» як перевізник. Заповнення графи 16 CMR передбачає заповнення відомостей саме про перевізника, а не експедитора.

Позивачем разом з письмовими поясненнями від 25.01.2023 подано копію Договору транспортного експедирування № 1451 від 21.09.2021, укладений між ПП «Девік» та ТОВ «Левітрейд». Згідно із п. 1.1. Договору, на умовах цього ж Договору, Замовник замовляє, а Експедитор бере на себе зобов`язання за плату і за рахунок Замовника протягом строку дії даного Договору організувати виконання визначених даним Договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажів Замовника автомобільним транспортом по території України та інших держав.

Згідно із п. 3.3. Договору, підтвердженням факту надання послуг є товарно-транспортна накладна (ТТН, CMR) або інший документ, що підтверджує факт отримання вантажу Вантажоодержувачем.

Згідно із п. 3.4. Договору, оплата здійснюється в національній валюті України (гривні) в безготівковій формі із застосуванням платіжних доручень шляхом перерахування коштів на розрахунковий рахунок Експедитора.

Згідно із п. 2.2. Договору, заявка вважається прийнятою до виконання, якщо вона підтверджена підписами уповноважених осіб та скріплена печатками сторін. Заявка може бути подана Замовником за допомогою засобів факсимільного зв`язку (факсом) чи/або іншими фіксованим шляхом (способом). Факс-копія заявки має юридичну силу оригіналу.

Позивачем було також додатково подано Акт приймання-передачі наданих послуг перевезення від 10.11.2022 № 5673, підписаний сторонами, який підтверджував надання транспортних послуг на загальну суму 36000,00 грн. з ПДВ та платіжну інструкцію № 8618 від 01.12.2022 року щодо оплати даних транспортних послуг позивачем. На етапі подання митної декларації позивачем також подавався рахунок № 5673 від 02.11.2022 року на оплату вказаних послуг.

Згідно із ст. 53 МК України, не передбачають вимоги подання саме договору транспортно-експедиційних послуг як достатнього документа на підтвердження понесення транспортних витрат. Так, відповідно до п. 6 ч.1 ст.53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів.

Згідно із ч. 1 ст. 9 Конвенції про договір міжнародного вантажного перевезення, вантажна накладна є первинним доказом укладання договору перевезення, умов цього договору і прийняття вантажу перевізником.

Факт надання транспортно-експедиторських послуг та відповідність їх умов підтверджується листом-відповіддю ПП «Девік» від 29.03.2023, про те, що: а) надання транспортно-експедиторських послуг ТОВ «Левітрейд» за датою завантаження 03.11.2022, маршрутом перевезення та транспортним засобом; б) факт укладення заявки № 2022-09956 від 27.10.2022; 3) вартість послуг, описану у Акті здачі-приймання № 5673 від 10.11.2022.

Залучення ФО-П ОСОБА_2 як перевізника підтверджується листом-відповіддю на адвокатський запит ПП «Девік» від 05.04.2023. ПП «Девік» також надано копію Договору перевезення № 12896 від 27.10.2022 та копію Заявки, укладеної між ПП «Девік» та ФО-П ОСОБА_2 від 27.10. 2022.

Відповідач у спірному рішення також зазначив: «У п.2.5 Контракту зазначено, що вартість тари та упаковки включено до ціни товару, у п. 3.3 Зазначено, що Продавець може самостійно отримувати ліцензії, дозволи, сертифікатим необхідні при оформленні товару на експорт. Проте, відомості щодо перелічених витрат відсутні у товаросупровідних документах».

Згідно із п.1.1.2 Контракту № 0808/2022 від 08.08.2022, Покупець дозволяє Продавцю використовувати Торговельну марку виключно для мети цього Договору, а Продавець зобов`язується виробляти, упаковувати, маркувати і поставляти узгоджений Сторонами Товар під даною Торговельною маркою. Покупець не стягує жодної додаткової плати за маркування Продавцем Товару за даним Контрактом під товарним знаком Покупця. Продавець не нараховує додаткову оплату за маркування продукції для Покупця за даним контрактом.

Аналогічну інформацію підтвердив у своєму листі від 25.01.2023 продавець товару, компанія Sunny Glow Sp.z.o.o.

Зі змісту спірних рішень відповідачем не надано оцінки наступним товаросупровідними документами: Інвойсу № FSE-2/11/22/SU від 03.11.2022, який містить істотні умови щодо фактурної вартості товару, сторін продажу та купівлі, кількісних та якісних показників товару; Платіжній інструкції № 8618 від 01.12.2022, яка підтверджує сплату коштів за транспортні послуги з боку ТОВ «Левітрейд» на рахунок ПП «Девік», а також Платіжне доручення № 1219 від 02.11.2022 щодо оплати товару; Рахунку № 5673 від 02.11.2022, Акту від 10.11.2022 року № 5673 та Договору транспортного експедирування № 1451 від 21.09.2021; Експортній декларації № 22PL391010E2949166 від 03.11.2022, про підтвердження польською митницею тієї ж самої митної вартості товару (91136,00 польських злотих); Листу компанії-продавця Sunny Glow Sp.z.o.o.

Згідно із ст. 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із ч. 1, ч. 2 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані:

1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів;

2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню;

3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Згідно із ст. 53 МК України, документи, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості.

1. У випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

2. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

3. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

4. У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:

1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;

2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;

3) розрахунок ціни (калькуляцію).

5. Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

6. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

Згідно із ст. 54 МК України, Контроль правильності визначення митної вартості товарів.

1. Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

2. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

3. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

4. Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:

у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

5. Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

6. Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

7. У разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.

Згідно із ст. 55 МК України, коригування митної вартості товарів.

1. Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

2. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано;

2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом;

3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом;

4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування;

5) інформацію про:

а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються:

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті;

б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

3. Форма рішення про коригування митної вартості товарів встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

4. Під час митного оформлення при прийнятті митним органом письмового рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа може здійснити коригування заявленої митної вартості у строк, встановлений частиною другою статті 263 цього Кодексу.

5. Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

6. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

7. У випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів митний орган за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною митним органом, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

8. Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати митному органу додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.

9. У разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів митний орган розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом

10. Якщо митний орган протягом строку, зазначеного у частині дев`ятій цієї статті, не надає обґрунтованої відмови у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів, вважається, що декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість товарів визначено правильно. У такому випадку митний орган скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості, а надана фінансова гарантія повертається (вивільняється) у порядку та строки, визначені цим Кодексом.

Згідно із ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Суд зазначає, що законодавством визначений чіткий перелік підстав за наявності яких митний орган вправі витребовувати від декларанта додаткові документи для підтвердження митної вартості товарів. Такими підставами, зокрема є наявність розбіжностей у документах; наявність ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Заперечення відповідача по суті спірного рішення не впливали жодним чином на рівень митної вартості оцінюваного товару. Наявність/відсутність окремих недоліків, не впливає на підтвердження числових значень складових митної вартості товарів, оскільки недоліків щодо кількісних та якісних характеристик товару, вказаного у вантажній накладній, митним органом не виявлено.

Вказані обставини по суті свідчать про те, що витребовуючи від позивача додаткові документи на підтвердження митної вартості товарів відповідач діяв не у відповідності до вимог чинного законодавства, вимог Митного кодексу України.

Суд зазначає, що у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу, рішення про коригування заявленої митної вартості, окрім обов`язкових відомостей визначених частиною другою статті 55 Митного кодексу України, має також містити порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервний метод.

Сама лише інформація з бази даних ЄАІС ДФС про вантажну митну декларацію, яка була взята митним органом за основу при коригуванні митної вартості товару, не може бути достатнім доказом ціни, за якою відповідну партію товару, за такою декларацією, дійсно було імпортовано до України.

Відповідач брав, як джерело митну декларацію з невідповідними походженням, інший товар з іншими умовами поставки тощо. А визначаючи митну вартість товарів за резервним методом, відповідач повинен був брати за основу (для порівняння) митну вартість товару цього ж походження, з тими ж умовами поставки, оскільки товари різного походження/з різними умовами поставки мають різну митну вартість.

В спірних рішеннях відповідачем не зазначено, які саме документи, передбачені ст. 53 МК України, не подані декларантом; які відомості відсутні у поданих документах, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також не обґрунтовано причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано на підставі додатково поданих декларантом документів.

На думку суду, відповідно до встановлених фактичних обставин справи, спірні рішення є протиправними та підлягають скасуванню, оскільки сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на припущеннях та жодним чином не обґрунтовані та не підтверджені належними та допустимими доказами. Позивач під час митного оформлення надав усі необхідні документи, які по суті не мали розбіжностей, ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, що піддавалися обчисленню та підтверджували усі складові митної вартості імпортованого товару.

Судом допитана у якості свідка ОСОБА_3 , яка по суті спору пояснила те, що на її думку зазначені нею порушення у спірному рішенні позивач не спростував. Спірне рішення є правомірним та не підлягає скасуванню. Про те, що в спірному рішенні зазначено: «Застосовано метод 2а (ст. 59 МКУ)», свідок вказала, що це фактично є помилкою, оскільки до спірних правовідносин необхідно було б застосувати резервний метод визначення митної вартості метод 2ґ (ст. 64 МКУ).

На думку суду вказана обставина, крім іншого, також є самостійною підставою для визнання протиправними та скасування спірних рішень.

Суд вважає, що декларант надав відповідачу всі необхідні товаросупровідні документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару, а підстав для невизнання позивачем заявленої митної вартості не було. З позиції законодавця витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації. Натомість контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню резервного методу.

Також правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 N 598 (далі - Правила), встановлено, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості має містити окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості.

Відповідач не надав доказів на спростування визначеної позивачем вартості товару, а саме по собі зазначення митним органом у спірному рішенні про подання декларантом невідповідних документів чи наявності в них розбіжностей, не є достатнім для висновку про недостовірність даних щодо митної вартості товарів, заявленої декларантом, або підставою для незастосування обраного ним методу її визначення.

Також суд враховує положення Висновку N 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення.

При цьому, зазначений Висновок також акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява N 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява N 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява N 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

З цих же по суті підстав, судом не враховуються заперечення відповідача.

Відповідно позовні вимоги позивача підлягають задоволенню повністю.

Щодо відшкодування витрат на правову допомогу, суд зазначає наступне.

Вирішуючи питання про розмір витрат які підлягають відшкодуванню на користь позивача суд бере до уваги що спірні правовідносини за складом учасників, підставами виникнення спору, позовними вимогами та законодавством, яке їх регулює, підлягає вирішенню на основі типового застосування норм матеріального права, що на переконання суду свідчить про те, що витрати заявлені позивачем не є достатньо обґрунтованими та співмірними до позовних вимог.

Відповідно до конкретної та послідовної практики Верховного Суду, визначаючись із відшкодуванням понесених витрат на правничу допомогу суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Враховуючи обсяг наданих доказів та їх достатність з огляду на вимоги КАС України, а також спосіб який обрано судом для захисту порушених прав позивача, суд вбачає підстави для відшкодування витрат пов`язаних з наданням правової допомоги адвоката в сумі 1000 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Левітрейд» (81146, Львівська обл., Львівський р-н, с. Підберізці, вул. Галицька, буд .12) до Львівської митниці Державної митної Служби України (79000, м. Львів, вул. Костюшка Т., буд. 1) про визнання протиправними і скасування рішень про коригування митної вартості товарів, - задоволити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення Львівської митниці Державної митної Служби України про коригування митної вартості №UA209000/2022/900173/2 від 09 листопада 2022 року.

Визнати протиправною та скасувати картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2022/001965 Львівської митниці Державної митної Служби України.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці Державної митної Служби України (, 79000, Львівська обл., м. Львів, вул. Костюшка Т., буд. 1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Левітрейд» (, 81146, Львівська обл., Львівський р-н, с. Підберізці, вул. Галицька, буд .12) 5368,00 грн. сплаченого судового збору.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці Державної митної Служби України (, 79000, Львівська обл., м. Львів, вул. Костюшка Т., буд. 1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Левітрейд» (, 81146, Львівська обл., Львівський р-н, с. Підберізці, вул. Галицька, буд .12) понесені судові витрати у вигляді витрат на професійну правничу допомогу на суму 1000,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст. 295 -297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Рішення складено в повному обсязі 06.11.2023 року.

Суддя Гавдик З.В.