Справа № 580/5506/22
Суддя: Кобаль Михайло Іванович
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/5506/22 Прізвище судді (суддів) першої інстанції: Бабич А.М., Суддя-доповідач Кобаль М.І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Кобаля М.І.,

суддів Костюк Л.О., Кузьменка В.В.

при секретарі: Литвин С.В.

за участю:

представника відповідача: Железняк Ю.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги ОСОБА_1 на ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 19 червня 2023 року про повернення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Черкаській області про визнання протиправними та скасування рішень, зобов`язання вчинити дії та стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Національної поліції в Черкаській області (далі по тексту - відповідач, ГУ НП в Черкаській області) в якому просив (з урахуванням уточнення позовних вимог):

- скасувати як протиправний наказ ГУ НП в Черкаській області від 30.08.2022 року №1653 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності», відповідно до якого ОСОБА_1 , як старшого дільничного офіцера поліції відділу превенції Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області, за вчинення дисциплінарного проступку звільнено зі служби в Національній поліції;

- скасувати як незаконний наказ ГУ НП в Черкаській області від 12.10.2022 року №274 о/с «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції капітана поліції - старшого дільничного офіцера поліції Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області - ОСОБА_1 , за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України);

- зобов`язати ГУ НП в Черкаській області поновити ОСОБА_1 на службі в Національній поліції на посаді старшого дільничного офіцера поліції відділу превенції Золотоніського районного відділу поліції ГУ НП в Черкаській області;

- стягнути з ГУ НП в Черкаській області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу виходячи із середньоденного заробітку в сумі 1732,00 грн., в розмірі 51 960,00 грн., за період вимушеного прогулу, починаючи з 13.10.2022 по 13.11.2023 року;

- допустити негайне виконання судового рішення в частині зобов`язання відповідача поновити позивача на посаді старшого дільничного офіцера поліції відділу превенції Золотоніського районного відділу поліції ГУ НП в Черкаській області та стягнення з відповідача середнього заробітку за час вимушеного прогулу в місячному розмірі;

- стягнути з ГУ НП в Черкаській області на користь ОСОБА_1 судові витрати включно з судовим збором та витратами на професійну правничу допомогу адвоката в сумі 10 000,00 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08 червня 2023 року зазначений адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано накази Головного управління Національної поліції в Черкаській області:

від 30.08.2022 №1653 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» в частині звільнення зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 , як старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Золотоніського районного відділу поліції ГУНП в Черкаській області за вчинення дисциплінарного проступку;

від 12.10.2022 №274 о/с «По особовому складу» про звільнення зі служби в поліції капітана поліції ОСОБА_1 - старшого дільничного офіцера поліції Золотоніського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області за п.6 ч.1 ст.77 Закону України «Про національну поліцію» (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Поновлено ОСОБА_1 з 13.10.2022 на службі в поліції на посаді старшого дільничного офіцера поліції сектору превенції Золотоніського районного відділу поліції ГУ НП в Черкаській області.

Стягнуто на користь ОСОБА_1 з Головного управління Національної поліції в Черкаській області середній заробіток за час вимушеного прогулу в період з 13.10.2022 до 13.11.2022 у сумі 26 744,17 грн.

У задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

12.06.2023 до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій останній просив ухвалити додаткове рішення, яким стягнути з відповідача на його користь витрати на професійну правничу допомогу адвоката Пилипенка Р.Б. в сумі 15000,00 грн. (далі по тексту - Заява).

Обґрунтовуючи подану заяву позивач зазначив, що у позовній заяві заявив попередній орієнтовний розрахунок судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката Пилипенка Р.Б. в сумі 10 000,00грн, які позивач сплатив авансом 17.10.2022 на карткові рахунки адвоката.

У судовому засіданні 08.06.2023 перед судовими дебатами вказаний адвокат заявив про намір подати заяву про ухвалення додаткового судового рішення в частині розподілу судових витрат. До остаточної суми витрат за професійну правничу допомогу повинні увійти також грошові кошти в сумі 5000,00 грн. в якості «гонорару успіху» в разі задоволення позову.

До вищевказаної заяви позивачем додано додаткову угоду №1 від 05.01.2023, Акт від 09.06.2023 приймання-передачі наданих юридичних послуг до Договору від 17.10.2022 про надання правової допомоги, розрахунок вартості наданих позивачу юридичних послуг до вказаного вище Договору від 09.06.2023 та копії платіжних доручень.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 19 червня 2023 року заяву позивача про ухвалення додаткового рішення - залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення спору по суті, просить скасувати оскаржувану ухвалу та прийняти нове рішення, яким задовольнити заяву представника позивача про ухвалення додаткового рішення.

Колегія суддів апеляційної інстанції не погоджується з такою позицією суду першої інстанції, і зазначає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, зважаючи на наступне.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Частинами першою та третьою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно із частинами другої-п`ятої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

При цьому, відповідно до частини третьої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог.

Аналіз частини сьомої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України та частини третьої статті 143 Кодексу адміністративного судочинства України свідчить, що вирішити питання про судові витрати після прийняття рішення можливо лише за умови заявлення або подання особою заяви про неможливість подання таких доказів до закінчення судових дебатів, тобто, до прийняття судового рішення, у випадку якщо судові дебати не проводяться під час розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. При цьому, причини, з яких сторона не може надати докази про понесені витрати до ухвалення рішення суду, мають бути поважними.

Разом з тим, судом апеляційної інстанції досліджено звуковий запис судового засідання від 08.06.2023 року, який міститься в матеріалах справи, та встановлено, що представник позивача Пилипенко Р.Б., перед судовими дебатами, подавав суду клопотання про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, яке безпідставно не взято до уваги судом першої інстанції.

Суд звертає увагу, що імперативними приписами статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

Зазначені факти встановлено судом в даній справі під час перегляду рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08 червня 2023 року та скасування його в частині відмови стягнути судові витрати на професійну правничу допомогу на користь позивача в розмірі 15 000, 00 грн.

З урахуванням викладеного, апеляційний суд уважає, що позивачем були виконані вимоги частин 3, 4 статті 134, частини 7 статті 139 КАС України щодо підтвердження відповідними доказами розміру витрат на професійну правничу допомогу, які позивач має сплатити у зв`язку з розглядом справи.

Дослідивши матеріали справи, судом апеляційної інстанції встановлено, що заява про ухвалення додаткового рішення про відшкодування витрат на правничу допомогу відповідає нормам адміністративного судочинства.

Водночас, судом першої інстанції не надано правову оцінку заяві позивача та не ухвалення судове рішення щодо відшкодування витрат на правничу допомогу після вирішення справи, а тому існує необхідність направити дану справу до суду першої інстанції для продовження розгляду саме в частині питання про наявність або відсутність законних підстав для відшкодування ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн. за наслідками розгляду справи по суті.

Беручи до уваги вищевикладене суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про залишення без розгляду заяви позивача про відшкодування на користь позивача витрат на правову допомогу.

Відповідно до ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм матеріального чи процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

У зв`язку з вищевикладеним, колегія суддів апеляційної інстанції вважає обґрунтованими доводи апелянта про порушення судом першої інстанції процесуальних норм права.

Аналіз наведених правових положень та обставин справи дає підстави колегії суддів апеляційної інстанції для висновку, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушенням норм процесуального права.

У зв`язку з вищезазначеним, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала суду першої інстанції - скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження її розгляду.

Керуючись ст.ст. 123, 169, 242, 308, 310, 315, 320, 321, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Черкаського окружного адміністративного суду від 19 червня 2023 року про повернення без розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення - скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її проголошення є остаточною та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя: М.І. Кобаль

Судді: Л.О. Костюк

В.В. Кузьменко

Повний текст виготовлено 07.11.2023 року