Справа № 457/1292/23
Суддя: Марчук В. І.
Дата ухвалення: 2023-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 457/1292/23
провадження №2-а/457/12/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 жовтня 2023 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області

в складі головуючого - судді Марчука В.І.,

секретар судового засідання Ярової О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головне управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови серія ЕАТ № 7615517 від 28.08.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до Трускавецького міського суду Львівської області з адміністративним позовом до Головне управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови серія ЕАТ № 7615517 від 28.08.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі.Позовні вимоги мотивує тим, що вважає притягнення його до адміністративної відповідальності є незаконним, небунтованим та недоведеним, а постанова така, що підлягає скасуванню. Зокрема вказує, що оскаржувана постанова була прийнята працівником поліції без фактичного та реального з`ясування та дослідження всіх обставин справи, без зазначення доказів та встановлення будь яких фактичних даних, на основі яких встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні. Інспектор, розглянув справу з порушенням вимог законодавства, а саме перед винесенням постанови, про вчинення адміністративного правопорушення, не пред`явив докази вчинення такого, не отримав пояснень чи заперечень особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, натомість передчасно виніс оскаржувану постанову без його участі, самостійно у службовому автомобілі без врахування його пояснень та зауважень. Крім цього вказує, що оскаржувана постанова була вручена не інспектором Фрішком Д., а поліцейською жінкою, яка принесла оскаржувану постанову йому для підписання.Підчас ознайомлення з фабулою даної постанови йому стало відомо, що до нього застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу у розмір 510 грн. за нібито здійснення обгону на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю при цьому перетнувши суцільну смугу дорожньої розмітки 1.1, яка поділяє протилежні напрямки руху, чим порушив п.14.6.г ПДР України, таким чином вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП. Зазначає, що оскільки оскаржувана постанова була винесена без його участі та без врахування його пояснень та заперечень з метою отримання її копії, він дану постанову підписав, при цьому вказавши, що із нею категорично не погоджується.Також звертає увагу суду, щополіцейським Фрішком Д. не було роз`яснено йому права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП, більше того, поліцейський Фрішко Д. не надав можливості йому скористатись правовою допомогою, оскільки після звернення ОСОБА_1 до поліцейського Фрішка Д. з клопотанням надати можливість, щоб зв`язатись із захисником, останній пішов у службовий автомобіль та виніс оскаржувану постанову. Разом з тим вказує, що обставини викладені у оскаржуваній постанові серії ЕАТ № 7615517 від 28.08.2023 року - не відповідають дійсності та фактичним обставинам справи, оскільки він не здійснював ні обгону, ні об`їзду будь якого транспортного засобу, а рухався позаду транспортного засобу УАЗ, що могло бути підтверджено водієм вказаного транспортного засобу. Крім цього позивач зазначає, що всупереч вимогам законодавства оскаржувана постанова не містить посилань на будь-які докази, також у постанові відсутні відомості про технічний засіб яким здійснено фото або відеозапис. Свідків правопорушення встановлено не було. Тому вважає недоведеним факт вчинення ним правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а постанову такою, що не відповідає вимогам закону, відтак просив її скасувати, а справу про адміністративне правопорушення закрити.

Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 07 вересня 2023 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання на 19 вересня 2023 року.

19 вересня 2023 року судове засідання було відкладено на 16 жовтня 2023 року на підставі частини 2 статті 205 КАС України.

В судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву в якій розгляд справи просив проводити без його участі, на задоволенні позову наполягав, одночасно просив повернути йому сплачену суму штрафу в розмірі 510 гривень 00 копійок згідно квитанції АТ КБ «Приватбанк» №0.0..1 від 11.09.2023. При цьому, зазначив, що сплата штрафу в сумі 510 грн. не є визнанням ним оскаржуваної постанови, натомість є способом захисту від застосування щодо нього додаткових штрафних санкцій чи скерування оскаржуваної постанови до відділу ДВС.

Відповідач Головне управління Національної поліції у Львівській області свого представника в судове засідання не направило, про дату, час і місце судового засідання повідомлено належним чином. Клопотання про відкладення справи та заява про розгляд справи за відсутності його представника до суду не надходили. Відзив на позов відповідач до суду не подав.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши всі обставини у справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 1ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Згідно з ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.3 ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.

Судом встановлено, що постановою серії ЕАТ № 7615517 від 28.08.2023 року, винесеною інспектором відділення поліції №1 Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом Фрішком Д., ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. за те що він, 28.08.2023 о 09.13 год на автодорозі Східниця Пісочне км. 200М, керуючи т.з. Volkswagen Passat з д.н.з. НОМЕР_1 здійснив обгін на ділянці дороги з обмеженою оглядовістю при цьому перетнувши суцільну смугу дорожньої розмітки 1.1 яка поділяє протилежні напрямки руху, чим порушив п.14.6.г ПДР України, таким чином вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст.122 КУпАП.

Статтею 14 Закону України "Про дорожній рух" від 30.06.1993 № 3353-XII вказано, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Пунктом 1.3. ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Згідно з п. 14.6 «г» ПДР обгін заборонено у кінці підйому, на мостах, естакадах, шляхопроводах, крутих поворотах та інших ділянках доріг з обмеженою оглядовістю чи в умовах недостатньої видимості;.

Частина 2 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст.222 КУпАП розгляд справ про правопорушення, передбачені ч.1 ст.122 цього Кодексу, покладено на органи Національної поліції.

Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію», поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до Конституції та Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський, під час виконання своїх службових обов`язків, зобов`язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та у спосіб визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Згідно зі ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 245 КУпАП, завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності із законом. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується не всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи у їх сукупності.

Відповідно до ст.71 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У статті 283 КУпАП закріплено вимоги до змісту постанови про адміністративне правопорушення зазначено, де повинні міститися: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення. У постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, вказуються відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З аналізу зазначених правових норм можна зробити висновок, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення, виходячи з його правової природи та завдання, уповноважена особа має всебічно, повно і об`єктивно з`ясувати обставини справи, зокрема наявність вини особи у вчиненні такого правопорушення.

Суд вважає за необхідне зазначити, що постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений.

В контексті наведеного слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку - інспектором патрульної поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Крім цього, правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними та допустимими доказами.

Кодексом України про адміністративні правопорушення встановлюється чітка стадійність притягнення особи до відповідальності: виявлення правопорушення, фіксація правопорушення, формування доказової бази (матеріалів справи), розгляд справи про адміністративне правопорушення. Тобто, після виявлення факту вчинення правопорушення працівник поліції зобов`язаний зібрати належні та допустимі докази такого правопорушення.

З цього приводу суд зазначає, що зміст постанови по справі про адміністративне правопорушення має відповідати вимогам, передбаченимст.283 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно зазначити технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Верховний Суд у постанові від 26.04.2018 у справі № 338/1/17 роз`яснив, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. А для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема, відеозапис події, фотокартки тощо. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

Як встановлено судом оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, в порушення ст.283 КУпАП, не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено відеозапис самого правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, та не вказано про те, чи взагалі таке фіксування проводилось.

Крім цього, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що часом скоєння адміністративного правопорушення є, - «28.08.2023 09:13:00», а датою та часом розгляду справи є, - «28.08.2023 09:16:34», що як наслідок, дає суду підстави для сумнівів, що поліцейським Фрішком Д. протягом 3 хв 34 с. було дотримано вимоги пункту 9 розділу ІІІ "Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі", а саме оголошено, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснено права та обов`язки передбачені ст. 268 КУпАП, заслухано особу, яка беруть участь у розгляді справи, досліджено докази та вирішено клопотання заявлені під час розгляду справи.

Відповідно до ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року "Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті" зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

На підтвердження факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП відповідачем не надано жодного належного та допустимого доказу, що б підтверджувало вчинене правопорушення, останнійв судові засідання не з`явився та не надали суду доказів на спростування доводів позивача.

Водночас ч.4 ст.159 КАС України передбачає, що неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Фактичні дані, які містяться в постанові про адміністративне правопорушення не дають можливості встановити чи дійсно порушив позивач вимоги Правил дорожнього руху і, відповідно неможливо встановити чи є в його діях наявність складу адміністративного правопорушення.

Будь-яких інших доказів, передбачені ст.251 КУпАП, які б встановлювали наявність адміністративного правопорушення та винність ОСОБА_1 у його вчиненні, в матеріалах справи відсутні.

Таким чином, суд вважає, що факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст.122 КУпАП, є недоведеним, а оскаржувана постанова відповідачем прийнята не в спосіб, який передбачений нормами КУпАП, без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Враховуючи вищевикладене, оскільки всупереч обов`язку доказування правомірності свого рішення, відповідачем не представлено жодних доказів вчинення особою правопорушення, тому постанова не може бути доказом вчинення правопорушення, оскільки саме по собі описання адміністративного правопорушення не є доказом вчинення особою такого порушення. Відтак у суду відсутня можливість встановити на підставі яких доказів інспектор Управління патрульної поліції у Львівській області зробив висновок про порушення позивачем ПДР, а твердження позивача про те, що він Правил дорожнього руху не порушував відповідачем не спростовані.

А тому суд вважає, що посилання позивача в обґрунтування вимог щодо скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення є обґрунтованими і доведеними, у зв`язку з чим, вимоги позивача підлягають задоволенню, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 510 грн. підлягає скасуванню.

Застосовуючи спосіб захисту порушеного права, відповідно до п. 1 ст. 247 КУпАП і п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України постанову належить скасувати, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Крім цього відповідно до положень ст.304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадовою особою), який виніс постанову.

Згідно з ч.1 ст.296 КУпАП скасування постанови із закриттям справи про адміністративне правопорушення тягне за собою повернення стягнених грошових сум, оплатно вилучених і конфіскованих предметів, а також скасування інших обмежень, зв`язаних з цією постановою. У разі неможливості повернення предмета повертається його вартість.

Враховуючи вищевикладене суд, приходить до висновку про необхідність повернення ОСОБА_1 сплачену суму штрафу в розмірі 510 гривень 00 копійок.

Згідно з ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Оскільки позов задоволено, то судовий збір підлягає стягненню з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72, 76, 77, 229, 241-246, 255, 286 КАС України, суд, -

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головне управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови серія ЕАТ № 7615517 від 28.08.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАТ № 7615517 від 28.08.2023 рокувинесену інспектором відділення поліції №1 Дрогобицького районного відділу поліції ГУНП у Львівській області старшим лейтенантом Фрішком Дмитром Йосиповичем про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП України у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн.

Закрити справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.

Повернути ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) сплачену суму штрафу в розмірі 510 гривень 00 копійок згідно квитанції АТ КБ «Приватбанк» № 0.0..1 від 11.09.2023 року.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Львівській області на користь держави за рахунок бюджетних асигнувань судовий збір в розмірі 536 гривень 80 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 10 днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду або в порядку, передбаченому ст.ст. 288, 297 КАС України.

Суддя: В. І. Марчук