Справа № 320/15121/23
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2023-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Аліменка В.О.,

Мельничука В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 21 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Київській області, Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Київського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Київській області, Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просив:

- визнати протиправними дії Головного управління ДПС у Київській області щодо формування та пред`явлення до виконання вимоги про сплату боргу №Ф3555-52 «У» від 23.06.2022 про стягнення заборгованості зі слати єдиного внеску у розмірі 26 205,06 грн та скасувати цю вимогу;

- визнати протиправною постанову Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 від 06.04.2023 та скасувати її.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року позовну заяву залишено без руху для надання уточненої позовної заяви (відповідно до кількості учасників справи) із приведенням її у відповідність до вимог частини першої, підпунктів 4, 5 та 9 частини п`ятої статті 160 КАС України, із викладом обставин та обґрунтуванням вимоги щодо щодо кожного відповідача.

У подальшому, ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 21 липня 2023 року позовну заяву повернуто позивачу.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказану ухвалу та направити справу до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду в іншому складі суду.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що на виконання вимог ухвали Київського окружного адміністративного суду від 09.05.2023 ним подано уточнену позовну заяву, в якій він обгрунтував належним чином вимоги до кожного із відповідачів, з вказівками про очевидну протиправність їх дій.

Відтак, висновок суду першої інстанції про непов`язаність цих вимог між собою через їх виникнення на підставі різних обставин є помилковим, та не відповідає обставинам справи.

Згідно частини другої ст. 312 Кодексу адміністративного судочинства України апеляційні скарги на ухвали суду першої інстанції, зазначені в пунктах 3, 6, 7, 11, 14, 26 частини першої статті 294 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

З матеріалів справи вбачається, що ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху для надання уточненої позовної заяви (відповідно до кількості учасників справи) із приведенням її у відповідність до вимог частини першої, підпунктів 4, 5 та 9 частини п`ятої статті 160 КАС України, із викладом обставин та обґрунтуванням вимоги щодо щодо кожного відповідача.

26 червня 2023 року на виконання вимог вказаної ухвали позивачем подано уточнену позовну заяву, в якій останній зазначає про протиправність дій податкового органу щодо формування недоїмки про сплату боргу від 23.06.2022, яка є виконавчим документом та як наслідок пред`явлення цього документа до виконавчої служби та відкриття виконавчого провадження.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки позивачем порушено правила об`єднання позовних вимог, встановлені КАС України, тому наявні підстави для повернення позовної заяви.

Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

У частині п`ятій ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено вимоги, які застосовуються до позовної заяви.

У силу вимог пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи: відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

За правилами пункту 6 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо: порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

При цьому, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги (частина перша статті 172 КАС України).

У той же час, заборона щодо об`єднання в одне провадження кількох вимог встановлена у частинах четвертій та п`ятій ст.172 КАС України, відповідно до яких не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом. Не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Аналогічне правило викладене в частині шостій статті 21 КАС України, згідно якої не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом.

Отже, лише у разі порушення правил об`єднання позовних вимог, що може полягати виключно в об`єднанні в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, або щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам, позовна заява підлягає поверненню на підставі п.6 частини четвертої ст.169 КАС України.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем заявлено позовні вимоги до Головного управління ДПС у Київській області щодо визнання протиправними дій стосовно формування та пред`явлення до виконання вимоги про сплату боргу №Ф3555-52 «У» від 23.06.2022 про стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску у розмірі 26 205,06 грн та скасування цієї вимоги.

Крім того, позивач просив визнати протиправною постанову Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відкриття виконавчого провадження ВП НОМЕР_1 від 06.04.2023 та скасувати її.

У свою чергу, судом першої інстанції було зазначено, що заявлені позовні вимоги не підлягають розгляду у межах однієї справи, оскільки правовідносини між позивачем та відповідачами не пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами, оскільки склались за різних обставин, за різного правового регулювання та на підставі різних дій суб`єкта владних повноважень.

Крім того, на думку суду першої інстанції, різними є і періоди виникнення спірних правовідносин: щодо визнання протиправними дії ГУ ДПС у Київській області щодо формування та пред`явлення до виконання вимоги про сплату боргу (недоїмки) №Ф-3555-52 «У» від 23.06.2022 про стягнення заборгованості зі сплати єдиного внеску у розмірі 26205,06 грн та щодо визнання протиправною постанову Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відкриття виконавчого провадження (ВП НОМЕР_2) від 06.04.2023.

Аналізуючи зазначені позивачем позовні вимоги до Головного управління ДПС у Київській області та Броварського відділу державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), колегія суддів зазначає про розгляд їх за правилами адміністративного судочинства, при цьому чинним законодавством не встановлено виключну підсудність таких позовних вимог різним судам.

Вказані обставини виключають можливість повернення заяви позивача на підставі п.6 частини четвертої статті 169 КАС України, з огляду на відсутність порушення правил об`єднання позовних вимог.

Крім того, колегія суддів враховує положення частини шостої статті 172 КАС України згідно якої суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.

У даному випадку, роз`єднання позовних вимог з їх подальшим розглядом судом першої інстанції колегія суддів, з огляду на зміст та юридичну природу обставин, описаних у позовній заяві, є прийнятним, відтак суд першої інстанції не був позбавлений можливості застосувати положення частини шостої статті 172 цього Кодексу.

При цьому, Київський окружний адміністративний суд у оскаржуваній ухвалі безпосередньо наголошував на тому, що у позовній заяві позивачем об`єднано позовні вимоги, які можна розділити на два окремих блоки.

Таким чином, з урахуванням викладеного вище, колегія суддів дійшла висновку, що повернення в даному випадку позовної заяви позивачеві на підставі пункту 6 частини четвертої статті 169 КАС України є передчасним.

Разом з тим, суд не вбачає підстав для направлення справи на продовження розгляду в іншому складі суду, оскільки вказані дії не входять до повноважень суду апеляційної інстанції, згідно приписів статті 320 КАС України.

Слід зауважити, що питання стосовно доступу особи до правосуддя неодноразово було предметом судового розгляду Європейського суду з прав людини.

Відповідно до вимог ст.6 Кодексу адміністративного судочинства України - суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Так, у справі «Bellet v. France», Європейський Суд з прав людини зазначив, що стаття 6 параграфу 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданих національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права.

У рішенні по справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» від 13 січня 2000 року та в рішенні по справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» від 28 жовтня 1998 року Європейський Суд з прав людини вказав, що надто суворе тлумачення внутрішніми судами процесуальної норми позбавило заявників права доступу до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог. Це визнане порушенням п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Таким чином, вказані обставини справи свідчать про необхідність надати позивачу можливість захистити своє право в суді. Інакший підхід був би виявом надмірного формалізму та міг би розцінюватись як обмеження особи в доступі до суду, яке захищається статтею 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За правилами частини третьої ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно з ст. 320 Кодексу адміністративного судочинства України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

Отже, враховуючи вищевикладене, апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду першої інстанції про повернення позовної заяви - скасувати та направити справу до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 312, 315, 320, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 21 липня 2023 року - скасувати, а справу № 320/15121/23 направити до Київського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді В.О. Аліменко

В.П. Мельничук