Справа № 420/5672/23
Суддя: Андрухів В.В.
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5672/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд під головуванням судді Андрухіва В.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області, Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання дій та бездіяльності протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (далі відповідач-2), в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області щодо зменшення ОСОБА_1 основного розміру пенсії за вислугу років під час її перерахунку 01.01.2018 року з 79% на 70% від відповідних сум грошового забезпечення;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити з 01.01.2018 року по 31.12.2022 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням сплачених сум;

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного Фонду України в місті Києві щодо нездійснення перерахунку пенсії з 01.03.2023 року у розмірі 79% від розміру грошового забезпечення за заявою ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 01.01.2023 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 у розмірі 79% від розміру грошового забезпечення із застосуванням індексації та з урахуванням сплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідачем-1 при перерахунку пенсії протиправно зменшено основний розмір пенсії позивача з 79% до 70% грошового забезпечення та обмежено право позивача на отримання пенсії в належному розмірі відповідних сум грошового забезпечення. Відповідач 2 протиправно не здійснив перерахунок його пенсії, яка має складати 79% грошового забезпечення.

Ухвалою від 27 березня 2023 року прийнято до розгляду вказану позовну заяву та відкрито провадження у справі. Ухвалено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Від представника відповідача-1 - Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечував проти задоволення позову, зазначивши, що відповідно до ст. 13 Закону № 2262 максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів. Відповідно до ст.43 Закону № 2262, у разі якщо на момент призначення або забезпечення виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку. Отже, оскільки розмір пенсії визначається відповідно до норм закону, що діють на дату з якої переглядається її розмір, то максимальний розмір пенсій за вислугою років не повинен перевищувати 70% відповідних сум грошового забезпечення, а не 79%.

Від представника відповідача - 2 - Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві надійшов відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує проти задоволення позову, зазначивши, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Відповідач 2 стверджує, що після введення в дію постанови № 103 відповідачем 1 було проведено перерахунок пенсії позивачу на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення та з урахуванням основного розміру пенсії вже в розмірі 70% відповідних сум грошового забезпечення, що передбачено ст. 13 Закону № 2262 в редакції на момент здійснення перерахунку. Позивачу проведено перерахунок пенсії на підставі видів грошового забезпечення діючих військовослужбовців, тому і застосуванню підлягає законодавство, що діє на момент виникнення права на такий перерахунок. Підстави для вчинення дій щодо здійснення перерахунку у Головного управління відсутні.

Дослідивши в письмовому провадженні наявні в матеріалах справи докази, суд встановив такі обставини.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 29.12.2012 року звільнений у запас за вислугу років з посади заступника начальника Головного управління МВС у Вінницькій області/ Начальник міліції громадської безпеки. Пенсія позивачу призначена з 29.12.2012 року за Законом № 2262-ХІІ у розмірі 79% грошового забезпечення (за вислугу років - 28 років), позивач поставлений на облік до ГУ ПФУ в Херсонській області.

01.01.2018 року згідно Постанови КМ України від 21.02.2018 року №103 відповідачем-1 проведений перерахунок пенсії за прирівняною посадою - заступник начальника Головного управління - національної поліції у Вінницької області, полковник національної поліції.

Листом від 12.01.2023 № 2100-04-9/86 Головне управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області надіслало для подальшого обліку пенсійну справу № пенсіонера МВС ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у зв`язку зі зміною місця проживання, що підтверджується довідкою від 08.02.2023 року № 3009- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи.

15.02.2023 року позивачем на адресу ГУ ПФУ в м. Києві була направлена заява про перерахунок пенсії з 01.01.2018 року по теперішній час та виплату різниці не сплаченої пенсії у розмірі 79% від розміру грошового забезпечення.

Проте ГУ ПФУ в м. Києві такий перерахунок не здійснено.

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 р. № 2262-XII.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції, чинній станом на час призначення пенсії позивачу), особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі і на службі в органах внутрішніх справ мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно з п. «а» ч. 1, ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:

а) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.

Максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

У подальшому, редакція ч.2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», норма якої визначала максимальний відсотковий розмір відповідних сум грошового забезпечення військовослужбовця для обчислення пенсії, змінювалася.

Так, приписами п. 23 розділу ІІ Закону України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» № 1166-VII від 27.03.2014 року передбачено заміну у частині другій статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» цифри « 80» цифрами « 70».

Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (в редакції, чинній станом на час проведення перерахунку пенсії позивачу) максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43), а особам, які під час проходження служби брали участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і віднесені в установленому законом порядку до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.

Суд зауважує, що Закон України «Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні» № 1166-VII від 27.03.2014 року набрав чинності після визнання за позивачем права на пенсію з розрахунку 79% розміру грошового забезпечення та її виплати, виходячи з вказаного розміру.

Внесені у ч. 2 ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» після призначення пенсії позивачу зміни щодо встановлення граничного розміру пенсії за вислугу років стосуються порядку призначення пенсії у разі реалізації права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Процедури призначення та перерахунку пенсії різні за змістом і механізмом їх проведення.

Суд зазначає, що вказані висновки відповідають висновкам Великої Палати Верховного Суду, що наведені у постанові від 16.10.2019 року у зразковій справі № 240/5401/18.

З урахуванням наведеного, при перерахунку пенсії позивачу відповідачі мали застосовувати норму, що визначає розмір грошового забезпечення у відсотках, яка діяла на момент призначення пенсії.

Проте, як встановлено судом, при спірному перерахунку пенсії позивача відповідачем-1 проведено відповідний перерахунок з 01.01.2018 року з розрахунку 70% грошового забезпечення, а не в розмірі 79%, в якому пенсія була призначена позивачу.

За таких обставин, суд вважає обґрунтованою вимогу позивача про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного Фонду України в Херсонській області щодо зменшення ОСОБА_1 основного розміру пенсії за вислугу років під час її перерахунку 01.01.2018 року з 79% на 70% від відповідних сум грошового забезпечення.

Разом з тим, суд враховує, що Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області надіслало для подальшого обліку пенсійну справу № пенсіонера МВС ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому позивач наразі перебуває на пенсійному обліку.

Отже, за таких обставин, відсутні підстави для зобов`язання відповідача-1 здійснити з 01.01.2018 року по 31.12.2022 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням сплачених сум, оскільки пенсійна справа у вказаного відповідача відсутня, і позивач не перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Також суд враховує, що позивач за перерахунком пенсії з 01.01.2018 року, виходячи з 79% сум грошового забезпечення, звертався до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, яке такий перерахунок не провело, чим допустило протиправну бездіяльність.

Тому слід визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, що полягає у не здійсненні перерахунку та виплати пенсії позивачу з 01.01.2018 року, виходячи з основного розміру пенсії 79% грошового забезпечення, з урахуванням індексації та виплачених сум.

За таких обставин підлягає задоволенню і похідна вимога про зобов`язання відповідача-2 здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу у розмірі 79% грошового забезпечення з урахуванням виплачених сум.

З огляду на протиправність бездіяльності відповідача-2 та для ефективного захисту прав позивача, згідно з ч.2 ст.9 КАС України, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання відповідача-2 здійснити такий перерахунок з 01.01.2018 року, оскільки саме з цієї дати (в межах заявлених позовних вимог) органи Пенсійного фонду порушили право позивача на належний розмір пенсії.

Також, суд не бере до уваги та вважає необґрунтованими доводи представника відповідача відносно того, що позивачем пропущено строк звернення до суду, оскільки положеннями ст.51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» чітко визначено, що перерахунок пенсій, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.

Відповідно до ч. 1, 2 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, суд дійшов висновку, що даний адміністративний позов слід задовольнити частково.

При цьому, часткове задоволення позову не впливає на розподіл судових витрат, оскільки обидва відповідачі припустилися протиправних дій / бездіяльності, і способом відновлення порушених прав позивача є покладення відповідного обов`язку на той орган Пенсійного фонду, в якому позивач наразі перебуває на обліку.

Тому згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України суд покладає всі понесені позивачем судові витрати на обох відповідачів порівну, за рахунок їхніх бюджетних асигнувань.

На користь позивача підлягають стягненню витрати зі сплати судового збору 1073,60 грн., а також витрати на правничу допомогу.

Відповідно до частини другої статті 134 КАС України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За правилами частини третьої цієї статті, для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч.4 ст.134 КАС України цієї статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На виконання вимог цієї норми позивач надав суду копії: договору, додаткової угоди, детального опису робіт (наданих послуг), рахунок, квитанції, акт приймання-передачі наданих послуг.

За правилами частини п`ятої-сьомої статті 134 Кодексу адміністративного судочинства України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

З аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у ч.5 ст. 134 КАС України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст. 134 КАС України).

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

У своїй заяві позивач просить стягнути з відповідачів витрати на правничу допомогу в розмірі 5250грн.

Судом встановлено, що 14.12.2022 р. Позивачем укладено договір про надання правової допомоги з адвокатом Кияшко О.О.

Відповідно до п. 3.1. договору сторони досягли згоди, що Замовник сплачує Виконавцю аванс у грошовій сумі 5000,00 (п`ять тисяч) гривен за підготовку запитів, подання відповідного позову та/або скарг. Вартість прийняття участі у судових процесах судах першої, апеляційної та касаційної інстанціях, ознайомлення з матеріалами справи, участь у судовому процесі суду першої інстанції обумовлюється сторонами в акті виконаних робіт з розрахунку 1500 грн. година праці адвоката. Подання запитів до відповідних служб, з метою отримання доказів оплачується згідно вартості відповіді або за домовленістю сторін. Аванс сплачується на протязі 3-х банківських днів з моменту підписання даного Договору.

Позивачем та адвокатом підписано Акт виконаних робіт від 15.03.2023р., відповідно до якого останнім надано такі послуги:

1. Надання консультації замовнику щодо наявності та виникнення у замовника права на перерахунок пенсії щодо незаконного зменшення відсотку ГУ ПФУ в Херсонській області станом на 01.01.2018 року; судової практики станом на 2022 рік; право на оскарження протиправної дій та самостійного звернення з заявою до ГУ ПФУ в Херсонській та Київській області щодо перерахунку пенсії у розмірі 79%- 1 година / вартість 500 грн..

2. Пошук у реєстрі судових рішень інформації щодо судової практики у справах стосовно розгляду справ про визнання неправомірними дій ПФУ щодо обмеження розміру пенсії та преюдиційність рішень ВС з даної категорії спорів, рішень Конституційного суду України 1,5 години, вартість 750 грн.

3. Збір доказів та підготовка запитів та заяв та направлення до ГУ ПФУ в Херсонській області та м. Києва 3 години 1500 грн.

4. Підготовка позовної заяви з застосуванням практики ВС щодо визнання протиправним обмеження розміру пенсії та практики ВС, формування справи та подання до суду 2 години вартість 1000 грн. за годину усього 2000 грн.

5. Поштові витрати та транспортні витрати поїздки до Укрпошти направлення запитів - 500 грн.

Усього 5250 грн.

Згідно висновку Верховного Суду, висвітленого у Постанові від 15.05.2018 року у справі №821/1594/17, розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно із ч.ч. 6, 7 ст. 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

У свою чергу, суд зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд має враховувати складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.

Суд бере до уваги, що дана справа є справою незначної складності, типовою справою (зразкова справа № 240/5401/18 зі спірного питання розглянута Касаційним адміністративним судом Верховного Суду 04.02.2019 року, рішення якого залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019 року), а також враховує витрачений адвокатом час та виконаний обсяг робіт (послуг), та вважає, що розмір понесених позивачем витрат на правничу допомогу адвоката у розмірі 5250,00 грн. є непропорційним до предмета спору та складності справи.

Таким чином, враховуючи викладене, категорію справи, суд вважає за можливе присудити з відповідачів за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3000 грн., по 1500 грн. з кожного з відповідачів.

Сплачений судовий збір також підлягає стягненню з відповідачів порівну, по 536,80 грн. з кожного.

Отже з кожного з відповідачів слід стягнути на користь позивача судові витрати по 1836,80 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 5-6, 9, 72, 77, 90, 241-246, 262, 293 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (адреса: вул. 25 Армії, буд.6, м. Херсон, 73005, ), Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (адреса: вул. Бульварно-Кудрявська, буд.16, м. Київ, 04053, ) - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо зменшення ОСОБА_1 основного розміру пенсії за вислугу років під час її перерахунку 01.01.2018 року з 79% на 70% від відповідних сум грошового забезпечення.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, що полягає у не здійсненні перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 року, виходячи з основного розміру пенсії 79% грошового забезпечення, з урахуванням індексації та виплачених сум.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2018 року, виходячи з основного розміру пенсії 79% грошового забезпечення з урахуванням індексації та виплачених сум.

У решті позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1836,80 грн. (одна тисяча вісімсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 1836,80 грн. (одна тисяча вісімсот тридцять шість гривень вісімдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Суддя В.В. Андрухів