Справа № 754/11282/23
Суддя: Галась І. А.
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Номер провадження 2-а/754/147/23
РІШЕННЯ

Іменем України

30 жовтня 2023 року Деснянський районний суд м. Києва в складі:

Головуючого судді - Галась І.А.

при секретарі - Париста А.

за участі позивача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернувся до Деснянського районного суду міста Києва з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції (м. Київ, вул. Федора Ернста, 3) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Свої вимоги обґрунтовані наступним.

28 липня 2023 року, ОСОБА_1 приблизно о 18 год.00 хв. прямував в м. Київ по Набережно-Рибальська в бік пр-т. С.Бандери на автомобілі «Nissan X- Trail» державний номерний знак НОМЕР_1 та відповідно до вимог Правил дорожнього руху рухаючись крайньою правою смугою після встановленого, на даній ділянці дорожнього знаку 5.12 «Кінець смуги для руху маршрутних транспортних засобів» біля заїзду на пр.-т Степана Бандери на Північний міст перед пішохідним переходом ( напроти пр.-т С.Бандери, 26 Б) з лівого ряду в його смугу здійснив маневр автомобіль «Ford Mondeo» державний номерний знак НОМЕР_2 , в результаті чого скоїв зіткнення з попереду їдучим автомобілем яким він керував. В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження, у«Nissan X- Trail» державний номерний знак НОМЕР_1 пошкоджена ліва сторона переднього бамперу, у «Ford Mondeo» державний номерний знак НОМЕР_2 пошкоджена права сторона заднього бамперу. Після зіткнення вищевказаних автомобілів, ОСОБА_1 викликав співробітників поліції для оформлення даної дорожньо-транспортної пригоди. В процесі оформлення ДТП, поліцейським роти №2 батальойну БЗС Управління патрульної поліції в місті Києві майором Сенітовіч Анатолієм Володимировичем була складена схема ДТП, позивачем надані письмові пояснення стосовно даної пригоди, в яких він вказував про те, що ОСОБА_1 рухався на ділянці дороги після встановленого дорожнього знаку 5.12 «Кінець смуги для руху маршрутних транспортних засобів» в підтвердження пояснень позивача, вони разом здійснили огляд освітлення на якій був встановлений знак 5.12 «Кінець смуги для руху маршрутних транспортних засобів» та який встановлений за 30 метрів перед місцем зіткнення автомобілів. Також, позивачем в письмових поясненнях було зазначено, що після встановленого знаку 5.12 «Кінець смуги для руху маршрутних транспортних засобів» на дорозі нанесена нова розмітка, якою чорною фарбою закреслена сполошна лінія між правою та лівою смугою та в подальшому нанесена нова розмітка штрихова лінія жовтого колору. Також в поясненнях позивачем зазначено, що ним додається фото фіксація на викладені факти. Дані факти підтверджуються здійсненням ним фото фіксацію дорожніх знаків, розташування автомобілем на дорозі та дорожньої розмітки, які додаються до позовної заяви. Його пояснення по обставинам даної ДТП інспектором майором поліції Сенітовічем А.В. не прийняті до уваги та ним була винесена Постанова ЕАС № 7415255 від 28.07.2023 року, якою його ОСОБА_1 визнано винним у здійсненні правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП України. Як зазначено в Постанові водій керуючи ТЗ здійснив рух по смузі для маршрутних ТЗ, позначено дорожнім знаком. Чим порушив п.17.1 ПЖР - на дорозі зі смугою для маршрутних Т/З, позначеній дорожнім знаком 5.8. або 5.11 забороняється рух і зупинка ін..Т/З на цій смузі. Прийнято по справі рішення, накласти грошовий штраф у розмірі 680 грн. Протокол про адміністративне правопорушення не складався. ОСОБА_1 не порушував правил дорожного руху, а інспектор майор поліції Сенітовіч А. не маючи будь-яких доказів його вини незаконно притягнув позивача до адміністративної відповідальності за ч.3 ст.122 КУпАП.

Позивач вважає, що притягнення його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП є недоведеним і необґрунтованим, а складання оскаржуваної постанови було вчинено з порушенням норм закону.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва від 17 серпня 2023 року відкрито провадження в справі.

Відповідач скористався своїм правом на подання Відзиву на позовну заяву, згідно ст. 162 Кодексу адміністративного судочинства України.

В поданому 06.09.2023 року відзиві відповідач зазначив, що викладені твердження позивача є хибними, а позовні вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом.

В судовому засіданні Позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилась. Причини неявки суду не відомі. Будь яких клопотань, заяв до суду не надходило.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Стаття 242 КАС України, регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно та всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були дослідженні в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Судом встановлено, що 28 липня 2023 року інспектором майором поліції Управління патрульної поліції в місті Києві Сенітович А.В. винесено постанову про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу 680,00 грн.

Відповідно до зазначеної постанови серії ЕАС № 7415255,28 липня 2023 року ОСОБА_1 , керуючи автомобілем автомобілі «Nissan X- Trail» державний номерний знак НОМЕР_1 , в м. Київ, по проспекту Степана Бандери, 26 В здійснив рух по смузі для руху маршрутних транспортних засобів позначений дорожнім знаком. Чим порушив п.17.1. ПДР - На дорозі із смугою для маршрутних Т/З, позначеній дорожнім знаком 5.8 або 5.11 забороняються рух і зупинка ін..Т/З на цій смузі.

Диспозиція ч.3 ст.122 КУпАП встановлює адміністративну відповідальність, зокрема, за порушення правил стоянки, що створює перешкоди дорожньому руху або загрозу безпеці руху.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Відповідно до положень частин першої, другої статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, як порушення правил дорожнього руху (частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122 КУпАП). Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами частин другої, третьої статті 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853 (далі - Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Визначення доказів в справі про адміністративне правопорушення та їх перелік регламентований ст. 251 КУпАП, а саме: доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Суд дійшов висновку, що Позивачем доведено невинуватість, оскільки процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача як на суб`єкта владних повноважень. У матеріалах справи такі підтвердження відсутні, є в наявності лише постанова про притягнення до відповідальності, що не дає підстав стверджувати про допущення позивачем порушень Правил дорожнього руху України в той день та час, оскільки зазначені твердження не знайшли обґрунтування під час розгляду справи у силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи. За таких обставин факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП є недоведеним.

Так, дорожній знак 5.8, позначає не смугу, а дорогу для руху маршрутних ТЗ. Доказів встановлення будь-якого із зазначених знаків на ділянці дороги, по якій здійснював рух позивач, відповідач суду не надав. Також суду не надано доказів на підтвердження того, що позивач рухався з порушенням п.17.1 ПДР і такі дії з його боку мали місце саме в силу його умисних дій, а не з об`єктивних причин наявність перешкод для руху по смузі не для маршрутних ТЗ, порушення іншими учасниками Правил дорожнього руху.

Отже, оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які об`єктивні і беззаперечні докази наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП, то факт умисного вчинення ним вказаного правопорушення є недоведеним, сумнівним, що в силу принципу презумпції невинуватості трактується на користь позивача.

Відповідно до положень ч.6 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

В судовому засіданні судом встановлено, що складаючи постанову про адміністративне правопорушення відносно позивача, інспектор патрульної поліції не надав належної оцінки доводам позивача з приводу причин його зупинки в даній дорожній ситуації, а також наявності правомірних підстав для здійснення такої зупинки.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч.3 ст.122 КУпАП.

Згідно ст.62 Конституції України, обвинувачення не може ґрунтуватись на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За принципом презумпції невинуватості, всі сумніви у винуватості особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Не доведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. За таких умов вчинення позивачем правопорушення, залишається недоведеним.

Відповідач, відповідно до ст.78 КАС України, не надав доказів в обґрунтування складання оскаржуваної постанови та скоєння позивачем порушення ПДР України.

Таким чином, суд вважає, що відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України не надано доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови.

Тому, зважаючи на те, що позивач у позовній заяві заперечив свою провину у вчиненні правопорушення та пояснив, що керуючи транспортним засобом правил дорожнього руху він не порушував, суд вважає, що провина позивача у порушенні Правил дорожнього руху України та вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 122 КУпАП, не доведена.

Так, відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод з урахуванням практики її застосування Європейським судом з прав людини, принцип презумпції невинуватості поширюється також на справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення правил дорожнього руху (Lutz v. Germany, § 182; Schmautzer v. Austria; Malige v. France). Втім, для того, щоб розуміти, що презумпція невинуватості має бути у цьому випадку застосована, ґрунтовних знань чинного законодавства не потрібно - достатньо володіти необхідним почуттям справедливості, яке, поза сумнівом, повинне бути властиве професійному судді

Оскільки доказів відповідачем не надано, то суд, враховуючи презумпцію невинуватості, закріплену КУпАП та Конституцією України, виходить з того, що показання позивача з приводу конкретних обставин його дій на дорозі не спростовані і відповідають дійсності, і у такому випадку не доведено наявність складу адміністративного правопорушення, за яке позивач притягнутий до відповідальності, у зв`язку з чим постанова підлягає скасуванню.

На підставі зазначеного та керуючись ст.ст. 5, 19-21, 72-76, 242, 244, 245, 286 КАС України, ст.ст. 122, 247, 251, 279, 280, 283-284 КУпАП, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 74315255 від 28.07.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 122 КУпАП та закрити провадження.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судові витрати по справ в сумі 536 гривень 80 копійок.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: