Справа № 160/3695/23
Суддя: Шальєва В.А.
Дата ухвалення: 2023-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

08 листопада 2023 року м. Дніпросправа № 160/3695/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Шальєвої В.А.

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду у м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року (суддя Бухтіярова М.М.) в справі № 160/3695/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та невиплати додаткової винагороди на період дії воєнного стану за жовтень 2022 року, зобов`язання нарахувати та виплати додаткову винагороду в розмірі 30 000,00 грн. за жовтень 2022 року.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права, ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Вважає, що до 07 липня 2022 року позивач мав отримувати додаткову винагороду без будь-яких додаткових умов лише за фактом перебування у статусі військовослужбовця, тоді як з 07 липня 2022 року порядок і умови виплати такої винагороди визначаються керівником Міністерства оборони. При цьому тільки 25 січня 2023 року Міністерством оброни України видано наказ № 44, яким внесено зміни до Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженому наказом Міністерства оборони України № 260 від 07 червня 2018 року.

Окреме доручення Міністра оборони України від 23 червня 2022 року № 912/а/29 та телеграма Міністра оборони України від 25 березня 2022 року № 248/1298 не є нормативно-правовими актами.

Звертає увагу, що відповідачем не проводились відносно нього службові розслідування, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, відсутні підстави для невиплати додаткової винагороди.

Також вважає, що у відповідача відсутня дискреція у питанні нарахування та виплати додаткової винагороди, тому належним способом захисту його порушеного права є зобов`язання нарахувати та виплатити таку винагороду.

Справа судом розглянута без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд доходить висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно із відомостями з військового квитка серії НОМЕР_2 , виданого 06 березня 2022 року Саксаганським ОТЦК та СП, 27 лютого 2022 року медичною комісією при Саксаганському РТЦК та СП визнаний придатним до військової служби, 24 лютого 2022 року склав військову присягу у військовій частині НОМЕР_1 .

15 жовтня 2022 року командиром 1 взводу 1 роти 2 батальйону військової частини НОМЕР_1 лейтенантом ОСОБА_2 , поліцейськими Бойком О.Л. та ОСОБА_3 у присутності позивача у м. Яготин складено акт про перебування в стані алкогольного сп`яніння.

Відповідно до вказаного акту цей акт складено про те, що стрілець 1 взводу 1 роти 2 батальйону охорони солдат ОСОБА_1 перебував у визначеному місці розташування підрозділу за адресою: АДРЕСА_1 , у нетверезому стані, про що свідчили явні ознаки алкогольного сп`яніння: характерний запах з ротової порожнини, нестійкість пози, порушення координації рухів, почервоніння обличчя, підвищена агресія. У зв`язку з наведеним ОСОБА_1 запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння за направленням військової частини у супроводі лейтенанта ОСОБА_2 , командира 1 взводу 1 роти 2 батальйону охорони, в АДРЕСА_2 , однак від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в відповідному медичному закладі відмовився. Від підпису в акті ОСОБА_1 відмовився.

15 жовтня 2022 року командиром 1 взводу 1 роти 2 батальйону охорони військової частини ОСОБА_2 , керуючись статтями 254-256 Кодексу України про адміністративні правопорушення, складено протокол в/ч НОМЕР_1 №192 про військове адміністративне правопорушення за частиною 3 статті 172-20 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Згідно із протоком в/ч НОМЕР_1 №192 від 15 жовтня 2022 року солдат ОСОБА_1 15 жовтня 2022 о 15 годині 30 хвилин перебував у розташуванні свого підрозділу, який розміщений у АДРЕСА_1 з явним ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що явно не відповідає обстановці; від проходження медичного огляду в установленому порядку в закладі охорони здоров`я відмовився, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною третьою статті 172-20 КУпАП. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, є особою, яка вчинила правопорушення в умовах особливого періоду.

02 листопада 2022 року командиром військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) прийнято наказ №73 (з основної діяльності) «Про виплату щомісячної премії військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 за жовтень місяць 2022 року».

Згідно із пунктом 3 наказу №73 від 02 листопада 2022 року наказано не виплачувати щомісячну премію у повному розмірі за особистий внесок в загальні результати служби за жовтень місяць 2022 року нижчепойменованим військовослужбовцям, зокрема, солдату ОСОБА_1 , гранатометнику 2 взводу охорони І роти охорони 2 батальйону охорони, за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і позаслужбовий час, або виконували обов`язки військової служби в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння); підстава: протокол про військове адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП Т0930 №192 від 15 жовтня 2022 року.

02 листопада 2022 року командиром військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) прийнято наказ №74 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям в умовах воєнного стану».

Згідно із пунктом 2 наказу №74 від 02 листопада 2022 року наказано не включати до наказу про виплату додаткової винагороди військовослужбовців, які вживали алкогольні (наркотичні та психотропні речовини) на території військової частини, як у службовий, так і позаслужбовий час, або виконували обов`язки військової служби в нетверезому стані, відповідно додатку 2 цього наказу, відповідно до якого під порядком номером 35 зазначений солдат ОСОБА_1 (підстава: протокол про військове адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП Т0930 №192 від 15 жовтня 2022 року).

Згідно із витягом з розрахункової платіжної відомості №18 від 12 листопада 2022 військової частини НОМЕР_1 за жовтень 2022 рік ОСОБА_1 нараховано 8005,59 грн. грошового забезпечення (премія - 0,00 грн., додаткова винагорода 0,00 грн.).

22 листопада 2022 року адвокат Хоменко А.С. звернувся в інтересах позивача до військової частини НОМЕР_1 із адвокатським запитом щодо надання інформації з питання неповної виплати грошового забезпечення за жовтень-листопад 2022 року.

Листом від 19 грудня 2022 року №1681 військовою частиною НОМЕР_1 повідомлено адвокату Хоменку А.С. про те, що службові розслідування відносно солдата ОСОБА_1 у жовтні - листопаді 2022 року не проводились. Солдата ОСОБА_1 не включено до списку військовослужбовців військової частини, яким нараховано премію і додаткову винагороду на період дії військового стану за жовтень 2022 року на підставі наказів командира військової частини НОМЕР_1 від 02 листопада 2022 року № 73 та від 02 листопада 2022 року № 74 відповідно до п. 9.8 окремого доручення Міністра оборони України від 23 червня 2022 року № 912/а/29, п. 5 Розділу XVI наказу Міністерства оборони України від 07 червня 2018 року № 260, у зв`язку з вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час (протокол про військове адміністративне правопорушення Т0930 від 15 жовтня 2022 року № 192 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП). Грошове забезпечення за листопад 2022 року солдату ОСОБА_1 нараховано та виплачено в повному розмірі.

Постановою Яготинського районного суду Київської області від 12 грудня 2022 року у справі №382/1239/22 (провадження№3/382/898/22) ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення в розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, стягнувши з нього 3655 (три тисячі шістсот п`ятдесят п`ять) грн.

Постановою Київського апеляційного суду від 30 січня 2023 року у справі №382/1239/22 (провадження №33/824/550/2023) апеляційну скаргу захисника Хоменка Андрія Семеновича в інтересах ОСОБА_1 залишено без задоволення, а постанову Яготинського районного суду Київської області від 12 грудня 2022 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за вчинення адміністративного правопорушення передбаченого ч. 3 ст. 171-20 КУпАП залишено без змін.

Згідно із відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Яготинського районного суду Київської області від 12 грудня 2022 року у справі №382/1239/22 (провадження№3/382/898/22) набрала законної сили 30 січня 2023 року.

Врахувавши доведеність факту перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння 15 жовтня 2022 року під час служби в умовах особливого періоду під час дії в Україні воєнного часу судовим рішенням, яке набрало законної сили, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність не виплати позивачу додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за місяць, у якому здійснено таке порушення, тому відмовив у задоволенні позову.

Суд визнає такий висновок обґрунтованим, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 проходить військову службу у складі військової частини НОМЕР_1 , яка розташована у АДРЕСА_1 .

Актом від 15 жовтня 2022 року встановлено, що стрілець 1 взводу 1 роти 2 батальйону охорони солдат ОСОБА_1 перебував у визначеному місці розташування підрозділу за адресою: АДРЕСА_1 , у нетверезому стані, про що свідчили явні ознаки алкогольного сп`яніння: характерний запах з ротової порожнини, нестійкість пози, порушення координації рухів, почервоніння обличчя, підвищена агресія. ОСОБА_1 запропоновано пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння за направленням військової частини в Яготинській районній лікарні, однак від проходження медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння в відповідному медичному закладі відмовився. Від підпису в акті ОСОБА_1 відмовився.

Командиром 1 взводу 1 роти 2 батальйону охорони військової частини ОСОБА_2 15 жовтня 2022 року складено протокол №192 про військове адміністративне правопорушення за частиною третьої статті 172-20 КУпАП, відповідно до якого солдат ОСОБА_1 15 жовтня 2022 о 15 годині 30 хвилин перебував у розташуванні свого підрозділу, який розміщений у АДРЕСА_1 , з явним ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що явно не відповідає обстановці; від проходження медичного огляду в установленому порядку в закладі охорони здоров`я відмовився, чим вчинив правопорушення, передбачене частиною третьої статті 172-20 КУпАП. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, є особою, яка вчинила правопорушення в умовах особливого періоду.

Командиром військової частини НОМЕР_1 02 листопада 2022 року 02 листопада 2022 року прийнято наказ №73 (з основної діяльності) «Про виплату щомісячної премії військовослужбовцям військової частини НОМЕР_1 за жовтень місяць 2022 року», згідно із пунктом 3 якого наказано не виплачувати щомісячну премію у повному розмірі за особистий внесок в загальні результати служби за жовтень місяць 2022 року, зокрема солдату ОСОБА_1 , гранатометнику 2 взводу охорони І роти охорони 2 батальйону охорони, за вживання алкогольних напоїв (наркотичних речовин) на території військової частини як у службовий, так і позаслужбовий час, або виконання обов`язків військової служби в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння); підстава: протокол про військове адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП Т0930 №192 від 15 жовтня 2022 року.

Командиром військової частини НОМЕР_1 02 листопада 2022 року прийнято наказ №74 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям в умовах воєнного стану», згідно із пунктом 2 якого наказано не включати до наказу про виплату додаткової винагороди військовослужбовців, які вживали алкогольні (наркотичні та психотропні речовини) на території військової частини, як у службовий, так і позаслужбовий час, або виконували обов`язки військової служби в нетверезому стані відповідно додатку 2 цього наказу, відповідно до якого під порядковим номером 35 зазначений солдат ОСОБА_1 (підстава: протокол про військове адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП Т0930 №192 від 15 жовтня 2022 року).

Постановою Яготинського районного суду Київської області від 12 грудня 2022 року у справі №382/1239/22, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 30 січня 2023 року, ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення в розмірі двохсот п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, стягнувши з нього 3655 грн.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Статтею 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-ХІІ (далі - Закон № 2011-XII) держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності.

Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.

Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року №64/2022 на території України введено воєнний стан з 24 лютого 2022 року.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінетом Міністрів України 28 лютого 2022 року ухвалена постанова № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - постанова №168).

Пунктом 1 постанови №168 в редакції, чинній на виникнення час спірних правовідносин, установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до пункту 2-1 постанови №168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам, визначений Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженим наказом Міністерства оборони України №260 від 07 червня 2018 року, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 26 червня 2018 року за №745/32197 (далі - Порядок №260).

За положенням пункту 2 розділу І Порядку № 260 грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення; щомісячні додаткові види грошового забезпечення; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років.

До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать: підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія.

До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать: винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту); допомоги.

Згідно з пунктом 3 розділу І Порядку №260 підставами для розрахунку та виплати основних і додаткових видів грошового забезпечення є: штат військової частини (установи, організації) (далі - військова частина); накази про призначення на посаду та зарахування до списків особового складу військової частини, про вступ до виконання обов`язків за посадою, в тому числі тимчасово, про зарахування в розпорядження; накази про встановлення та виплату основних і додаткових видів грошового забезпечення; накази про присвоєння військових звань; грошовий атестат або довідка про грошові виплати (за винятком осіб, призваних (прийнятих) на військову службу за контрактом, у тому числі під час проходження строкової військової служби).

Відповідно до пункту 17 розділу І Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.

З метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою №168, Міністром оборони України телеграмою від 25 березня 2022 року №248/1298 доведено, що до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000,00 грн. або 30000,00 грн. не включаються ті військовослужбовці, які (зокрема) перебували у стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння, - за місяць, у якому здійснено таке правопорушення (п. 10).

Міністром оборони України 23 червня 2022 року надано окреме доручення від №912/з/29, згідно із підпунктом 9.8 пункту 9 якого до наказів про виплату додаткової винагороди не включаються військовослужбовці, які, зокрема, вживали алкогольні напої (наркотичні або психотропні речовини) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибували на службу та/або виконували обов`язки військової служби в стані алкогольного (наркотичного) сп`яніння, - за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника).

Враховуючи доведеність факту перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння 15 жовтня 2022 року під час проходження військової служби в умовах особливого періоду під час дії в Україні воєнного стану судовим рішенням, що набрало законної сили, суд погоджує висновок суду першої інстанції про правомірність невиплати позивача додаткової винагороди в розмірі 30 000,00 грн., передбаченої постановою № 168, у місяці, в якому таке порушено вчинено, - жовтні 2022 року.

Доводи апелянта стосовно відсутності на час виникнення спірних правовідносин (жовтень 2022 року) нормативно-правового акту, яким би визначались порядок та умови виплати такої винагороди, а окреме доручення Міністра оборони України від 23 червня 2022 року № 912/а/29 та телеграма Міністра оборони України від 25 березня 2022 року № 248/1298 не є такими нормативно-правовими актами, суд відхиляє та зазначає таке.

По-перше, як зазначено вище, пунктом 1 постанови № 168 чітки визначено, що виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Наказами командиру військової частини НОМЕР_1 від 02 листопада 2022 року № 73 та № 74 передбачено не виплачувати щомісячну премію у повному розмірі за особистий внесок в загальні результати служби за жовтень 2022 року та не включати до наказу про виплату додаткової винагороди військовослужбовців, які вживали алкогольні (наркотичні та психотропні речовини) на території військової частини, як у службовий, та к і позаслужбовий час, або виконували обов`язки військової служби в нетверезвому стані, зокрема ОСОБА_1 .

Зазначені накази командира військової частини позивачем не оскаржені.

Відтак, відсутність у наказі про виплату військовослужбовцям військової частини додаткової нагороди за жовтень 2022 року ОСОБА_1 та чинне рішення про позбавлення ОСОБА_1 такої винагороди у жовтні 2022 року вже свідчить про відсутність підстав для нарахування та виплати позивачу додаткової винагороди за жовтень 2022 року.

По-друге, відсутність нормативно-правового акту (в цьому випадку не внесення змін до Порядку № 260 стосовно порядку та умов виплати додаткової винагороди) не може вказувати на обов`язковість виплати такої винагороди у разі вчинення військовослужбовцем правопорушення.

Крім того, відповідно до пункту 2-1 постанови №168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

У контексті застосування цього пункту суд зазначає, що окреме доручення Міністра оборони України від 23 червня 2022 року № 912/а/29 та телеграма Міністра оборони України від 25 березня 2022 року № 248/1298 розглядаються судом як офіційний документ, у якому тимчасово визначено порядок і умови виплати додаткової винагороди.

Також суд визнає необґрунтованими доводи апелянта, що відповідачем не проводились відносно нього службові розслідування, до дисциплінарної відповідальності не притягувався, тому відсутні підстави для невиплати додаткової винагороди.

Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-XII (далі Закон № 2232-ХІІ) встановлено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Відповідно до частини першої статті 2 Закону № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Законом України «Про Дисциплінарний статут Збройних Сил України» від 24 березня 1999 року №551-XIV затверджено Дисциплінарний статут Збройних Сил України, який визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг (далі - Дисциплінарний статут).

Відповідно до статті 1 Дисциплінарного статуту військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України.

Абзацом 7 статті 4 Дисциплінарного статуту встановлено, що військова дисципліна зобов`язує кожного військовослужбовця не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.

За змістом частини другої статті 45 Дисциплінарного статуту за вчинення адміністративних правопорушень військовослужбовці несуть дисциплінарну відповідальність за цим Статутом, за винятком випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення.

За положеннями абзацу 1 частини першої статті 84 Дисциплінарного статуту притягнення до дисциплінарної відповідальності військовослужбовця без проведення службового розслідування має місце тоді, коли необхідності в уточненні причин і умов, що сприяли вчиненню правопорушення, та ступеня вини немає.

Пунктом 2 розділу II Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21 листопада 2017 року №608, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 13 грудня 2017 року за №1503/31371, визначено, що службове розслідування не призначається, якщо причини та умови, що сприяли вчиненню правопорушення, ступінь вини, розмір заподіяної матеріальної шкоди та інші обставини, які мають значення для прийняття рішення командиром (начальником) про накладення на підлеглого дисциплінарного стягнення, не потребують додаткового встановлення (уточнення) або їх встановлено під час проведення інспектування, інвентаризації, аудиту, за рішенням суду.

Отже, притягнення до дисциплінарної відповідальності без проведення службового розслідування має місце тоді, коли всі елементи складу дисциплінарного проступку (об`єкт, об`єктивна сторона, суб`єкт та суб`єктивна сторона) вважаються встановленими та підтвердженими належними засобами доказування.

В цьому випадку, як вірно вказав суд першої інстанції, позивач до дисциплінарної відповідальності за фактом перебування в стані алкогольного спьяніння не притягувався, доказів протилежного суду не надано.

При цьому достатнім доказом перебування позивача у стані алкогольного спьяніння є факт притягнення позивача до адміністративної відповідальності постановою Яготинського районного суду Київської області від 12 грудня 2022 року у справі №382/1239/22 за ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, тому відсутність будь-яких висновків службового розслідування не спростовує факт допущення позивачем порушення службової дисципліни, що й потягло за собою невиплату у місяці, в якому вчинене таке порушення, додаткової винагороди в рзмірі 30 000,00 грн.

Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи, судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення.

Оскільки ця справа є справою незначної складності у розумінні частини шостої статті 12 КАС України, розглянута за правилами спрощеного позовного провадження та не відноситься до справ, які відповідно до КАС України розглядаються за правилами загального позовного провадження, судове рішення суду апеляційної інстанції згідно з п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Керуючись ст. ст. 6, 7, 8, 9, 242, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року в справі № 160/3695/23 залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 09 травня 2023 року в справі № 160/3695/23 за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати ухвалення 08 листопада 2023 року та відповідно до п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених цим пунктом.

Повне судове рішення складено 08 листопада 2023 року.

Суддя-доповідач В.А. Шальєва

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко