Справа № 727/8779/23
Суддя: Слободян Г. М.
Дата ухвалення: 2023-09-13 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 727/8779/23
Провадження № 2-а/727/82/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 вересня 2023 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Слободян Г.М.

за участю секретаря судових засідань Вакарчук Т.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернівці справу адміністративного судочинства за позовною заявою ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області (юридична адреса: м. Чернівці, вул. Заводська, 22) інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Чернівецькій області лейтенанта поліції Ткач Насті Олексіївни (юридична адреса: м. Чернівці, вул. Заводська, 22) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі, -

ВСТАНОВИВ:

Короткий зміст позову. Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів: інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Чернівецькій області лейтенанта поліції Ткач Насті Олексіївни та Управління патрульної поліції в Чернівецькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі. Посилається на те, що на підставі постанови серії ЕАС №7472342, складеної лейтенантом поліції першого батайольону третьої роти Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Ткач Н.О., 06.08.2023 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.127 КУпАП (порушення п. 4,7 ПДР України, а саме перехід проїзної частини в недозволеному місці) із застосуванням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень. На виклад обставин в позовній заяві зазначає, що причина складення постанови про накладення адміністративного стягнення є надуманою та упередженою, а також, що вказана постанова була складена поспішно у зв?язку з неприязню працівника поліції через ряд поставлених їй запитань. Аргументує це тим, що інспектором поліції порушено його право на захист, оскільки лейтенант поліції не дослуховувалась до його клопотань, не з?ясувала в повній мірі обставини події, не дослідила жодних доказів та не бажала вислухати його пояснення. Також, вказує, що поспішність складення постанови підтверджується невідповідністю адреси зазначеної в ній та фактичної адреси розгляду справи. Вважає постанову серії ЕАС №7472342 від 06.08.2023 року про накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень та дії відповідачки, а саме працівника поліції ОСОБА_2 незаконними та протиправними, а тому просить скасувати вказану постанову та закрити провадження по справі.

Рух справи та позиція сторін. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 17 серпня 2023 року позовну заяву залишено без руху. 25.08.2023 року позивачем ОСОБА_1 подано позовну заяву в новій редакції, в якій вказано належного відповідача. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 серпня 2023 року відкрито провадження у справі.

07 вересня 2023 року представник відповідачів, ОСОБА_3 скерував до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог. Вважає, що позовна заява є безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, а оскаржувана постанова обгрунтованою та законною. Вказує, що вина позивача була доведена в повному обсязі. Стверджує, що на відео чітко видно, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, позивачу було пояснено суть вчиненого правопорушення, роз?яснено його права та обов?язки в повному обсязі, та ознайомлено з винесеною постановою в установленому законом порядку. Зазначає, що на виклад обставин в позовній заяві ОСОБА_1 посилається на те, що на його вимогу не було залучено свідків та не було задоволено клопотання про перенесення розгляду справи, натомість з нагрудної камери працівників поліції вбачається, що жодне клопотання під час розмови не було заявлено, що свідчить про надуманість позивачем вказаних доводів. Просить в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

11.09.2023 року позивач ОСОБА_1 направив до суду заперечення на відзив. Вказував на описку щодо розбіжностей у відзиві стосовно того хто є представником відповідачів, а також на невідповідність постанови до вимог ч.3 ст.283 КУпАП та на неналежність доказів поданих представником відповідача, а саме відеозаписів події.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомленим про дату, час, місце розгляду справи, до суду скерував заяву в якій просив справу розглядати за його відсутності.

Відповідачі: інспектор 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Чернівецькій області лейтенант поліції Ткач Н.О., Управління патрульної поліції в Чернівецькій області, та в їх інтересах представник ОСОБА_3 у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомленим про дату, час, місце розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень ст. 268 КАС України, не перешкоджає розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідність до положень ч. 4 ст. 229 КАС України, судом не здійснювалося.

Вивчивши та дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд зважає на наступне. Відповідно до ч.1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. Відповідно до ст.287 КУпАП, постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено особою, щодо якої її винесено.

Згідно до вимог ч.1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. Статтею 77 КАС України вказано, що у справах про оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Згідно ч. 5 ст.77 КАС України, якщо учасник справи без поважних причин не надасть докази на пропозицію суду для підтвердження обставин, на які він посилається, суд вирішує справу на підставі наявних доказів.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Досліджуючи питання правомірності застосування адміністративної відповідальності до позивача у вказаних спірних правовідносинах, суд перевіряє, чи були у відповідача по справі підстави для прийняття постанови про адміністративне правопорушення відносно позивача.

Судом, за з"ясованих в судовому засіданні обставин, встановлено, що 06.08.2023 року лейтенантом поліції першого батайольону третьої роти Управління патрульної поліції в Чернівецькій області Ткач Н.О. складено постанову серії ЕАС №7472342 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.127 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 255 гривень (а.с.11-12).

Як вбачається зі змісту вказаної постанови ОСОБА_1 06.08.2023 року в 15 год. 37 хв. будучи пішоходом перейшов проїздну частину поза пішохідним переходом, чим порушив вимоги пункту 4,7 ПДР України, та відповідно скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.127 КУпАП. (а.с.11-12).

07.08.2023 року позивачем ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області було скеровано заяву про скасування постанови серії ЕАС №7472342 від 06.08.2023 року (а.с.13).

З відповіді наданої заступником начальника Управління патрульної поліції в Чернівецькій області капітаном поліції Рокоче В. вбачається, що вказана постанова не скасована, а ОСОБА_1 надано термін на оскарження рішення (а.с.14-15).

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Вибір громадянами способу захисту своїх прав і свобод від порушень та протиправних посягань гарантовано ч.4 ст. 55, ст. 124 Конституції України, відповідно до якої кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань та закріплено статтями 7, 12 Загальної декларації про права людини, ст. 13 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, що згідно зі статтею 9 Конституції України є складовою національного законодавства.

Відповідно до ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

З метою забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, індивідуалізації її відповідальності та реалізації вимог статті 245 Кодексу України про адміністративні правопорушення щодо своєчасного, всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи, вирішення її у відповідності із законом уповноважений орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна ця особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, а також інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. При накладенні стягнення необхідно враховувати характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (частина друга статті 33 Кодексу).

Згідно з частиною першою статті 268 Кодексу особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржувати постанову у справі. Крім того, у цій правовій нормі передбачено, що справа про адміністративне правопорушення повинна розглядатися в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; за відсутності такої особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

У наведених положеннях Кодексу визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою запобігти безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Дослідивши повно та всебічно докази як в їх сукупності, так і кожен доказ окремо, належним чином встановивши обставини справи, а також беручи до уваги пояснення та позицію сторін, як учасників процесу, суд приходить до висновку, що в задоволенні заявлених позовних вимог слід відмовити, зважаючи на наступне.

Як вбачається судом, при дослідженні відеоматеріалів наданих відповідачем по справі, виносячи оскаржувану постанову, працівник поліції Ткач Н.О. дотрималася вимог статей 251, 254, 283КУпАП і прийняла обґрунтоване рішення (постанову), зі змістом якого позивач був ознайомлений, про що свідчить його підпис. Позивачу належним чином було роз?яснено його права та обов?язки, натомість будь яких клопотань про відкладення розгляду справи, чи про залучення свідків останнім заявлено не було, що чітко вбачається з відеозаписів наявних в матерілах справи.

Санкція ч.1 ст.127 КУпАП не передбачає застосування адміністративного арешту. А тому, відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, в даному випадку двічі.

Отже, суд вважає, що позивач, помилково трактуючи положення ст.268 КУпАП, безпідставно ототожнює своє право на отримання правової допомоги з обов`язком відповідача забезпечити йому участь/консультацію такого адвоката під час розгляду справи про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Сьомого апеляційного адміністративного суду від 25.07.2023 року у справі №727/3571/23 та від 03.01.2020 року у справі №727/9087/19.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч.1ст. 11 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з ч.ч. 2, 4ст. 258 КУпАП протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. У випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимогстатті 283 цього Кодексу.

Крім того,наказом Міністерства внутрішніх справ України №1395 від 07 листопада 2015 року затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, п. 4 якої визначено, що у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

На інспектора патрульної поліції покладається обов`язок належним чином задокументувати наявність правопорушення за допомогою фото, відеозйомки, пояснень свідків та інших доказів, які мають статус належних та допустимих.

Згідно із статтею 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність подій адміністративного правопорушення. Наявність подій правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами (статті 251 КУпАП).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.73 КАС України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч.2 ст.74 КАС України).

На виклад обставин в позовній заяві позивачем вказано на описку допущену в оскаржуваній постанові, а саме, що місце вчинення правопорушення зазначене в постанові відрізняється від фактичного місця події.

Допущення описки в оскаржуваній постанові не спростовує факту порушення ОСОБА_1 ПДР України, а також не має суттєвого юридичного значення для справи, а тому дана обставина не має суттєвого значення для вирішення справи по суті.

Наведене узгоджується з судовою практикою Верховного Суду України: не вірно зазначені дані в постанові у справі про забезпечення безпеки дорожнього руху не є підставою для її скасування (справи №459/1801/17, №286/648/17, №415/1068/17).

Частиною 2 статті 77 КАС України регламентовано, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою КМ України від 10.10.2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 ЗУ «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати та неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Згідно з п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Згідно п. 1.10 ПДР України пішохід - особа, яка бере участь у дорожньому русі поза транспортними засобами та не виконує на дорозі будь-яку роботу. До пішоходів прирівнюються також особи, які рухаються в кріслах колісних без двигуна, ведуть велосипед, мопед, мотоцикл, везуть санки, візок, дитячу коляску чи крісло колісне.

У відповідності до п. 4.7 ПДР України, пішоходи повинні переходити проїзну частину по пішохідних переходах, у тому числі підземних і надземних, а у разі їх відсутності - на перехрестях по лініях тротуарів або узбіч.

Відповідно до пункту 4.14. «г» пішоходам забороняється переходити проїзну частину поза пішохідним переходом, якщо є розділювальна смуга або дорога має чотири і більше смут для руху в обох напрямках, а також у місцях, де встановлено огородження.

Згідно ч. 1 ст. 127 КУпАП, непокора пішоходів сигналам регулювання дорожнього руху, перехід ними проїзної частини у невстановлених місцях або безпосередньо перед транспортними засобами, що наближаються, невиконання інших правил дорожнього руху тягне за собою накладення штрафу в розмірі п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Отже, суд дійшов висновку, що посадовою особою (поліцейським) були в повній мірі дотримані положення ст. 280 КУпаП, а саме з?ясовано чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа, в даному випадку позивач ОСОБА_1 у його вчиненні, що свідчить про те, що позивача було законно притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення передбачене ч. 1 ст. 127 КУпАП, а відтак оскаржувана постанова не підлягає скасуванню.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами частини 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

В силу ст.7 КУпАП України, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

При прийнятті суб`єктом владних повноважень відповідного рішення таке рішення повинно містити інформацію про докази, які підтверджують викладені в ньому факти.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 будучи пішоходом перейшов проїзну частину поза межами пішохідного переходу, про що поліцейським ОСОБА_4 йому було повідомлено про вчинення правопорушення у зв?язку з недотриманням пункту 4,7 ПДР України, за яке передбачена відповідальність згідно ч. 1 ст. 127 КУпАП, та роз`яснено які саме правила дорожнього руху він порушив, дана подія зафіксована на нагрудну камеру працівників поліції (а.с.41).

Більше того, з відеозаписів вбачається і момент ознайомлення позивача із доказами безпосередньо, а саме відеозаписом із фактом порушення ОСОБА_1 ПДР України.

Згідно зі ст.252 КУпАП орган (посадова особа), що розглядає справу про адміністративне правопорушення оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що відповідачем доведено вчинення позивачем адміністративного правопорушення та наявності складу правопорушення, внаслідок чого позивача притягнуто до відповідальності в установленому законом порядку, з дотриманням вимог встановлених ст.ст. 247, 251, 252, 280 КУпАП, а тому в задоволенні заявлених вимог позивача щодо скасування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення варто відмовити.

За наведених обставин, оскаржувана постанова прийнята з дотриманням ч. 2 ст. 77 КАС України та п. 3 ч. 2 ст. 2 КАС України, є обґрунтованою та такою, що прийнята з урахуванням усіх фактичних обставин події, які підтверджуються належними доказами, що мають значення для прийняття рішення.

Суд, зважаючи на викладене, дослідивши матеріали справи, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні в судовому засіданні обставин справи, досліджених доказів, в їх сукупності, керуючись принципом верховенства права, прийшов до висновку, що в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 слід відмовити, оскільки при розгляді справи були з`ясовані і доведені обставини, які підтверджували наявність в діях позивача ознак проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність за ч.1 ст.127 КУпАП. Тобто, вина позивача ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.127 КУпАП доведена належним чином в повному обсязі.

На підставі викладеного, ст. 19 Конституції України, ст.ст.7, 9,10, 11, 127 ч.1, 245, 247,251, 252, 258,268 , 280 КУпАП, ст. ст. 9, 77, 78, 90, 241-244, 246, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 ; місце фактичного проживання: АДРЕСА_1 ) до Управління патрульної поліції в Чернівецькій області (юридична адреса: м. Чернівці, вул. Заводська, 22), інспектора 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Чернівецькій області лейтенанта поліції Ткач Насті Олексіївни (юридична адреса: м. Чернівці, вул. Заводська, 22) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 255 грн. та закриття провадження по справіпро скасування постанови серії ЕАС №7472342 про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження по справі відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених ч.2 ст. 299 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст судового рішення складено 18.09.2023 року.

Суддя Слободян Г.М.