Справа № 640/25289/21
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2023-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Аліменка В.О.,

Мельничука В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 червня 2022 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної податкової служби у місті Києві як відокремлений підрозділ ДПС до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу, -

В С Т А Н О В И В :

Головне управління Державної податкової служби у місті Києві як відокремлений підрозділ ДПС звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_1 , в якому просило: стягнути податковий борг в сумі 186 762,41 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскільки в добровільному порядку сума заборгованості відповідачем не сплачена, Головне управління Державної податкової служби у місті Києві вважає цю суму податковим боргом та просить стягнути його у судовому порядку.

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 червня 2022 року адміністративний позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 податковий борг у сумі 186 762 (сто вісімдесят шість тисяч сімсот шістдесят дві) грн 41 коп.

В апеляційній скарзі відповідач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що станом на день прийняття судом першої інстанції оскаржуваного рішення борг був сплачений у добровільному порядку ще 09.12.2021 згідно платіжного доручення №92516740, та такі докази протиправно не були надані податковим органом до суду.

Крім того, з наданої відповіді ГУ ДПС України у місті Києві від 23.12.2022 вбачається, що станом на 22.12.2022 за позивачем не обліковується заборгованість з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, який виник на підставі податкових повідомлень-рішень від 14 червня 2018 року №0-2658, №0-2658, від 06 червня 2019 року №0-2658, від 05 червня 2020 року №0-2658, №0-2658, №0-2658.

Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, за ОСОБА_1 обліковувався податковий борг з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, який виник на підставі податкових повідомлень-рішень від 14 червня 2018 року №0-2658, №0-2658, від 06 червня 2019 року №0-2658, від 05 червня 2020 року №0-2658, №0-2658, №0-2658.

Як наслідок, податковим органом скеровано відповідачу податкову вимогу від 13 листопада 2018 року №226429-17, яку було направлено відповідачу та яка повернулась не вручена з відміткою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Оскільки в добровільному порядку сума заборгованості відповідачем не сплачена, позивач просить стягнути її у судовому порядку.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з доведеності контролюючим органом підстав виникнення податкової заборгованості, наявності боргу у визначеному ним розмірі, а також дотримання встановленої законодавством процедури, що передує стягненню податкового боргу в судовому порядку, що дає суду підстави для задоволення позову у повному обсязі.

Колегія суддів не погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Податковий кодекс України врегульовує відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно підпункту 14.1.175 пункту 14.1 ст. 14 Податкового кодексу України податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.59.1 ст.59 Податкового кодексу України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За правилами п.59.3 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення грошового зобов`язання та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Таким чином, за своїм змістом податкова вимога є документом, яким контролюючий орган повідомляє платника податків про невиконання ним свого податкового обов`язку та виникнення у нього податкового боргу.

При цьому, колегія суддів враховує, що згідно з абзацом 1 пункту 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1-54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

Абзацом 2 пункту 57.3 статті 57 ПК України передбачено, шо у разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем такого узгодження.

У силу вимог пункту 56.1 статті 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

Відповідно до абзацу 4 пункту 56.18 статті 56 ПК України при зверненні платника податків до суду з позовом щодо визнання недійсним рішення контролюючого органу грошове зобов`язання вважається неузгодженим до дня набрання судовим рішенням законної сили.

З положень зазначених норм закону випливає, що обов`язок зі сплати грошового зобов`язання у платника податків виникає з наступного дня за днем узгодження такого зобов`язання і має бути виконаний протягом десяти днів.

У разі оскарження до суду податкового повідомлення-рішення днем узгодження грошового зобов`язання є день набрання законної сили судовим рішенням.

Несплачені грошові зобов`язання у встановлений законом строк - протягом 10 календарних днів, наступних за днем їх узгодження, яке відбувається в день набрання законної сили судовим рішенням, є податковим боргом платника податків, з виникненням якого контролюючий орган має вжити заходів для його погашення, зокрема надіслати платникові податкову вимогу щодо погашення суми податкового боргу.

Вказане узгоджується з позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 09 червня 2020 року у справі № 810/272/16.

З матеріалів справи вбачається, що Головним управлінням Державної податкової служби у місті Києві сформовано податкову вимогу від 13 листопада 2018 року №226429-17 на суму 73709,13 грн у зв`язку з несплатою узгодженого податкого зобов`язання з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки.

У подальшому, сума податкового боргу з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки зросла до 186 762,41 грн.

Вказана сума заборгованості виникла на підставі податкових повідомлень-рішень від 14 червня 2018 року №0-2658, №0-2658, від 06 червня 2019 року №0-2658, від 05 червня 2020 року №0-2658, №0-2658, №0-2658.

У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення (п. 59.5 ст. 59 ПК України).

Вирішуючи вказану справу суд першої інстанції виходив з того, що у матеріалах справи відсутні докази сплати або оскарження відповідачем нарахованих контролюючим органом податкових зобов`язань з податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки.

Однак, колегія суддів звертає увагу на те, що 09 грудня 2021 року відповідачем було погашено заборгованість у розмірі 284 874,53 грн, з якої сплачено заборгованість у розмірі 186 762,41 грн, яка виникла на підставі податкових повідомлень-рішень від 14 червня 2018 року №0-2658, №0-2658, від 06 червня 2019 року №0-2658, від 05 червня 2020 року №0-2658, №0-2658, №0-2658.

Вказані обставини також підтверджується листом Головного управління ДПС у місті Києві від 23.12.2022, у якому повідомляється, що згідно даних інформаційно-комунікаційної системи ДПС в інтегованій картці ОСОБА_1 з податку на нерухоме майно обліковується інформація щодо зарахування платежів згідно платіжного доручення №92516740 від 09.12.2021.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що на час винесення судом першої інстанції рішення про стягнення з відповідача заборгованості, заявлена сума була сплачена на користь податкового органу у повному обсязі.

Крім того, податковий орган, будучи обізнаним про сплату відповідачем у добровільному порядку суми заборгованості згідно квитанції №92516740 від 09.12.2021, не надав до суду першої інстанції жодних пояснень та доказів з цього приводу.

З огляду на вказане вбачається, що висновок суду попередньої інстанції про наявність підстав для задоволення позову та стягнення податкового боргу на підставі податкових повідомлень-рішень від 14 червня 2018 року №0-2658, №0-2658, від 06 червня 2019 року №0-2658, від 05 червня 2020 року №0-2658, №0-2658, №0-2658 є помилковим та таким, що не ґрунтується на встановлених судом апеляційної інстанції обставинах справи, так як грошове зобов`язання, визначене на підставі таких податкових повідомлень-рішень було сплачено відповідачем добровільно до винесення судом першої інстанції рішення, у зв`язку з чим були наявні підстави для відмови в задоволенні позовних вимог.

Отже, доводи апеляційної скарги спростовують висновку суду першої інстанції.

Відповідно до частини першої статті 317 Кодексу адміністративного судочинства України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, що мають значення для справи, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 27 червня 2022 року - скасувати.

Прийняти нову постанову, якою у задоволенні адміністративного позову Головного управління Державної податкової служби у місті Києві як відокремлений підрозділ ДПС до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 частини п`ятої ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді В.О. Аліменко

В.П. Мельничук