Справа № 500/6068/23
Суддя: Чепенюк Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/6068/23

07 листопада 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Чепенюк О.В.,

за участю секретаря судового засідання Кухар О.Л.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача Волинця С.А.,

представника відповідача Мельник О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через представника адвоката Волинця Сергія Анастасовича звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі відповідач 2), у якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 03.08.2023 №35 про відмову їй у призначенні пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII (далі Закон №796-XII);

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області призначити і виплачувати з 28.06.2023 ОСОБА_1 пенсію із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII.

В обґрунтування позову зазначає, що позивачка 27.07.2023 звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону №796-XII, подавши необхідні документи.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 03.08.2023 №35 позивачці відмовлено у призначенні пенсії за віком у зв`язку тим, що заявником не підтверджено мінімально необхідного періоду роботи чи проживання у зоні посиленого радіологічного контролю не менше 4 років станом на 01.01.1993.

Позивачка не погоджується з відмовою відповідача 2 та вказує, що доказами її постійного проживання на території зони посиленого радіоекологічного контролю (у місті Чорткові) не менше 4 років станом на 01.01.1993 є: довідка відділу «Центр надання адміністративних послуг» Чортківської міської ради від 09.06.2023 про її проживання у м. Чортків (яке було віднесено до зони посиленого радіоекологічного контролю) з 20.02.1974 по 27.08.1985, з 07.02.1990 по 15.11.2017; акт про встановлення факту проживання, складений 26.06.2023 комісією органу місцевого самоврядування, що ОСОБА_1 проживала без реєстрації у м. Чорткові Тернопільської області з вересня 1985 року по червень 1987 року, з липня 1987 року по листопад 2017 року, свідоцтво про народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 та видане йому уповноваженим органом посвідчення потерпілого від аварії на Чорнобильській АЕС (категорія 4), його амбулаторна картка, заведена Чортківською районною поліклінікою, банківський рахунок, відкритий 17.03.1988 у місцевому філіалі Ощадбанку №6362/02, записи трудової книжки позивачки серії НОМЕР_1 від 04.06.1991 про те, що вона з 04.05.1991 по сьогодні працює в м. Чорткові Тернопільської області.

Також вказує, що посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи вона немає та не отримувала. У червні 2023 року звернулася до Департаменту соціального захисту населення Тернопільської обласної військової адміністрації з цього приводу, проте листом від 07.07.2023 їй відмовлено у видачі такого посвідчення у зв`язку зі змінами до Закону України «Про правовий режим територій, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи»; на підставі пункту 2 Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 № 76-VІІІ із Закону виключено статтю 2, в якій визначалися категорії зон радіоактивного забруднення територій; позивачці унеможливлено надання статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи та видачі відповідного посвідчення.

Вважає, що нею дотримані умови для призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі частини першої статті 55 Закону № 796-ХІІ, відповідно до якої особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 25 роки страхового стажу (з 01.01.2023 по 31.12.2023), та досягнення віку 55 років. Відповідачем не заперечується, що страховий стаж позивачки становить 34 роки 5 місяців, який є достатнім для призначення спірної пенсії.

З огляду на викладене, позивачка звернулася до суду з цим позовом.

Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 26.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у цій справі, постановлено судовий розгляд справи проводити суддею одноособово за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи (у письмовому провадженні), призначено судове засідання.

29.09.2023 від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до суду надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач не погоджується з позовними вимогами та вказує, що за наданими документами період роботи (проживання) особи в зоні посиленого радіологічного контролю станом на 1 січня 1993 року становить лише 2 роки 10 місяців 25 днів, тому рішенням від 03.08.2023 №35 Головним управлінням відмовлено в призначенні пенсії. Період роботи (проживання) на території радіоактивного забруднення відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ за наданими документами становить 22 років 10 місяців 25 днів. Згідно розрахунку стажу страховий стаж позивачки становить 34 роки 05 місяців.

Також відповідач 2 вказує, що обставини проживання позивачки у зоні посиленого радіоекологічного контролю не може підтверджуватися показами свідків. Відповідач 2 просив у позові відмовити (а.с.39-40).

12.10.2023 судом отримано відзив на позовну заяву від Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, у якому відповідач 1 проти позовних вимог заперечує та зазначає про відсутність підстав для призначення пенсії позивачці за віком із застосуванням норм статті 55 Закону№796-XII згідно з прийнятим Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області рішенням від 03.08.2023. Документами підтверджено проживання ОСОБА_1 у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 тривалістю 2 роки 10 місяців 25 днів, що є недостатнім для призначення пенсії із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII.

Вважає недоцільним залучення свідків для підтвердження факту проживання позивачки у зоні посиленого радіологічного контролю, бо такі обставини не можуть бути підтверджені показами свідків у відповідності до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Також відзив містить посилання на практику Верховного Суду (постанова від 17.06.2020 по справі №572/456/17), де касаційний суд вказав на те, що під час розгляду справи щодо призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 55 Закону №796-XII потрібно перевірити, чи постійно проживав або постійно працював позивач у зоні посиленого радіологічного контролю.

Відповідач 1 просить у позові відмовити (а.с.95-98).

Ухвалою суду від 24.10.2023, поставленою у судовому засіданні, без виходу суду до нарадчої кімнати, оголошено перерву в судовому засіданні до 07.11.2023, визнано явку позивачки обов`язковою та витребувано додаткові докази до 01.11.2023.

Представник відповідача 2 у судове засідання 07.11.2023 не прибув, проте відповідач подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності його представника.

У судовому засіданні ОСОБА_1 дала пояснення про те, що проживала постійно у місті Чорткові. У період навчання в Чернівецькому кооперативному технікумі 1985-1987 років постійно приїжджала до батьків, а постійно без реєстрації у м. Чорткові Тернопільської області проживала з липня 1987 року по листопад 2017 року. Зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народила дитину ОСОБА_2 , у свідоцтві про народження сина зазначене місце народження м. Чортків Тернопільської області. Проживала разом з сім`єю та батьками у АДРЕСА_1 . Своєчасно не звернулася за отриманням посвідчення потерпілої від Чорнобильської катастрофи, такий статус має син та чоловік.

У судових засіданнях, у яких брав участь, представник позивачки позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві, просив позов задовольнити.

Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області проти позову заперечила з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.

Ухвалою суду від 07.11.2023 залишено без розгляду заяву представника позивача про виклик свідків, подану разом з позовною заявою, на підставі клопотання позивачки та її представника через неможливість забезпечити явку свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , одна з яких перебуває на даний час за кордоном, а інша через похилий вік та стан здоров`я не зможе прибути до суду та дати показання.

Розгляд справи здійснювався за відсутності представника відповідача 2.

Суд, заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи письмовими доказами, встановив такі обставини.

ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після досягнення 55 років, 27.07.2023 звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону №796-XII (а.с.55-56). До заяви долучила копії документів необхідних для призначення пенсії, перелік яких наведений у розписці-повідомленні (а.с.57-59).

Для прийняття рішення за результатами поданої заяви за принципом екстериторіальності структурним підрозділом визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, рішенням якого від 03.08.2023 №35 позивачці відмовлено в призначенні пенсії за віком (а.с.9).

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області №1900-0215-8/35090 від 21.08.2023 позивачку повідомлено про рішення про відмову у призначенні пенсії із конкретизацією причин такої відмови (а.с.8).

Зі змісту оскаржуваного рішення вбачається, що на момент подання ОСОБА_1 заяви про призначення пенсії за віком, її вік досяг 55 років. Станом на 01.01.1993 період проживання та роботи у зоні посиленого контролю становить 2 роки 10 місяців 25 днів. Період роботи (проживання) на території радіоактивного забруднення відповідно до статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» за наданими документами становить 22 років 10 місяців 25 днів.

Страховий стаж становить 34 роки 5 місяців.

Право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку заявниця не має, так як станом на 01.01.1993 не проживала (не відпрацювала) у зоні посиленого радіоекологічного контролю не менше 4 років.

Позивачка вважає, що відмова відповідача 2 у призначенні їй пенсії зі зменшенням пенсійного віку є протиправною, порушує її право на соціальний захист, а тому звернулася до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує частину другу статті 19 Конституції України, відповідно до якої органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Зазначена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Закон №796-XII визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення.

Умови надання пенсій за віком особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, визначено статтею 55 Закону №796-ХІІ. Згідно з частиною третьою цієї статті призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону.

Приписами пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-ХІІ передбачено, що особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема, потерпілим від Чорнобильської катастрофи:

особам, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років - зменшення віку передбачено на 2 роки* та додатково 1 за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років.

*Початкова величина зниження пенсійного віку встановлюється лише особам, які постійно проживали або постійно працювали у зазначених зонах з моменту аварії по 31 липня 1986 року незалежно від часу проживання або роботи в цей період.

Аналіз наведених положень Закону свідчить, що обов`язковою умовою наявності у особи права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку на підставі пункту 2 частини першої статті 55 Закону № 796-ХІІ є факт постійного проживання та (або) роботи такої особи у зоні посиленого радіологічного контролю протягом чотирьох років до 01 січня 1993 року.

При цьому, особам, які додатково до зазначеної умови постійно проживали у зоні посиленого радіологічного контролю в період з моменту аварії (26 квітня 1986 року) по 31 липня 1986 року, ще встановлюється початкова величина зниження пенсійного віку - 2 роки.

Особам, які постійно не працювали/постійно не проживали в зазначеній зоні з моменту аварії по 31 липня 1986 року, але постійного проживали/постійно працювали у зоні посиленого радіологічного контролю протягом чотирьох років до 01 січня 1993 року, зменшення пенсійного віку застосовується без початкової величини зменшення пенсійного віку, з розрахунку - 1 рік за 3 роки проживання/роботи.

Пенсійний вік за бажанням особи може бути знижено тільки за однією підставою, передбаченою цією статтею, якщо не обумовлено інше. При цьому відповідне зниження пенсійного віку, передбачене цією статтею, застосовується також до завершення періоду збільшення віку виходу на пенсію до 1 січня 2022 року. Призначення та виплата пенсій названим категоріям провадиться відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» і цього Закону (частини друга та третя статті 55 Закону №796-XII).

Виходячи із змісту правовідносин, які регулюються Законом №796-ХІІ, обов`язковий для отримання особою статусу постраждалого від Чорнобильської катастрофи період проживання та роботи починає свій перебіг від дати аварії на Чорнобильській АЕС, тобто з 26.04.1986. Отже, щодо проживання та (або) праці потерпілої особи у зоні посиленого радіологічного контролю протягом 4 років станом на 01.01.1993, то його необхідно обраховувати з 26.04.1986 по 01.01.1993. Вказане пов`язане із поняттям виникнення зони посиленого радіологічного контролю, яке згідно чинного законодавства нерозривно пов`язано із моментом аварії на Чорнобильській АЕС.

За умовами частини першої статті 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 01 січня 2018 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Призначення та виплата пенсій особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, провадиться за нормами Закону №1058-ІV і з урахуванням додаткових пільг, встановлених Законом №796-XII.

Положення Закону №796-ХІІ за дотриманням умов, визначених у ньому, дозволяють зменшувати пенсійний вік особи, але не більше 5 років.

Механізм подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій визначено Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1).

Пунктом 4.7 розділу ІV Порядку №22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Згідно з абзацом дев`ятим підпункту 5 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1, документами, які засвідчують особливий статус особи є, зокрема, посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи (за наявності)) та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями) (при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи»).

ОСОБА_1 не отримувала та не має посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4).

У червні 2023 року звернулася до Департаменту соціального захисту населення Тернопільської обласної військової адміністрації із відповідною заявою, проте листом від 07.07.2023 їй відмовлено у видачі такого посвідчення у зв`язку зі змінами до Закону України «Про правовий режим територій, що зазнали радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи»; на підставі пункту 2 Закону України «Про внесення змін та визнання такими, що втратили чинність, деяких законодавчих актів України» від 28.12.2014 № 76-VІІІ із Закону виключено статтю 2, в якій визначалися категорії зон радіоактивного забруднення територій; позивачці унеможливлено надання статусу потерпілої від Чорнобильської катастрофи та видачі відповідного посвідчення (а.с.12).

Матеріалами справи підтверджується, що позивачка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у селі Лебедин Шполянського району Черкаської області (а.с.6).

З 01.09.1985 по 27.06.1987 навчалася на денній формі навчання Чернівецького кооперативного технікуму, що підтверджується копією диплому серії НОМЕР_2 (а.с.26).

Згідно з довідкою відділу «Центр надання адміністративних послуг» Чортківської міської ради від 09.06.2023 № 20-10/662 місце проживання ОСОБА_1 зареєстроване за адресою: АДРЕСА_1 з 20.02.1974 по 27.08.1985, з 07.02.1990 по 15.11.2017 (а.с.11).

Відповідно до відомостей паспорта громадянина України серія НОМЕР_3 , виданого ОСОБА_1 , вона з 07.02.1990 по 15.11.2017 була зареєстрована по АДРЕСА_1 , з 15.11.2017 в с. Ягільниця Чортківського району Тернопільської області по сьогодні (а.с.6-8).

Записами трудової книжки позивачки серії НОМЕР_1 від 04.06.1991 вона з 04.05.1991 по сьогодні працює в м. Чорткові Тернопільської області (записи з 1-го по 44-й), (а.с.15-19).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.1991 №106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української PCP про порядок введення в дію законів Української PCP «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» місто Чортків Тернопільської області було віднесене до зони посиленого радіологічного контролю.

Для отримання права на пільгу призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку (зменшення необхідного стажу) суд має встановити факт проживання особи з 26.04.1986 по 31.07.1986 у зоні посиленого радіологічного контролю (що дає право на застосування початкової величини зниження пенсійного віку 2 роки) та проживання з 31.07.1986 до 01.01.1993 не менше 4 років (що дає право застосування розрахунку 1 рік за 3 роки проживання/роботи).

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у період з 01.09.1985 по 27.06.1987 навчалася на денній формі навчання Чернівецького кооперативного технікуму, про що отримала диплом серії НОМЕР_2 . А відтак позивачка не могла постійно проживати у період від дати аварії на Чорнобильській АЕС до 31.07.1986 у місті Чорткові, тому початкова величина зниження пенсійного віку, визначена статтею 55 Закону №796-ХІІ, не може бути застосована у спірних правовідносинах.

Як вбачається з рішення відповідача 2 від 03.08.2023 позивачці зараховано період проживання у зоні посиленого контролю станом на 01.01.1993 тривалістю 2 роки 10 місяців 25 днів, тобто період з 07.02.1990 по 01.01.1993, підтверджений відомостями паспорта громадянина України ОСОБА_1 , відповідно до якого, вона з 07.02.1990 по 15.11.2017 була зареєстрована по АДРЕСА_1 .

Водночас суд враховує, що додатково на факт проживання позивачки у зоні посиленого радіологічного контролю без реєстрації вказує народження нею ІНФОРМАЦІЯ_1 дитини ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим 30.03.1988 відділом ЗАГСу Чортківського райвиконкому, місце народження місто Чортків (а.с.20). Сину позивачки ОСОБА_2 14.04.2006 видано посвідчення громадянина, який постійно проживає або постійно працює на території зони посиленого радіоекологічного контролю (категорія 4) серії НОМЕР_5 (а.с.20).

Чортківською районною поліклінікою заведено амбулаторну картку №803 на ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проходив огляди (щеплення) саме у цій поліклініці, та 17.08.1988 у відділенні Ощадбанку с. Колиндяни Чортківського району Тернопільської області відкрито на ім`я ОСОБА_2 рахунок цільового вкладу на дітей №Н-5 (а.с.21-24).

Наведені обставини, на переконання суду, підтверджують період проживання ОСОБА_1 у м. Чорткові, у зоні посиленого радіологічного контролю станом на 01.01.1993 тривалістю не менше 4 років (з 16.03.1988 по 01.01.1993). Суд розпочинає відлік з дати народження сина, оскільки це беззаперечний доказ, що підтверджує проживання позивачки з цього часу за місцем народження дитини.

Суд зазначає, що позивачка у період з 1986 року по 07.02.1990 не мала зареєстрованого місця реєстрації, проте зібрані докази у своїй сукупності (наведені вище) дають можливість підтвердити факт проживання ОСОБА_1 у місті Чорткові з 16.03.1988 по 15.11.2017.

Відтак позивачка має право на зменшення пенсійного віку за додатковим критерієм - 1 рік за 3 роки проживання, але не більше 5 років, як потерпіла від Чорнобильської катастрофи особа, яка постійно проживала у зоні посиленого радіологічного контролю, позаяк вона станом на 01.01.1993 постійно проживала у цій зоні більше 4 років. Крім того, період роботи (проживання) позивачки на території радіоактивного забруднення відповідно до статті 55 Закону № 796-ХІІ становить більше 20 років.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність у позивачки права на користування пільгами, встановленими Законом №796-ХІІ, зокрема щодо призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку за додатковою умовою 1 рік за 3 роки проживання, роботи, але не більше 5 років, тобто ОСОБА_1 має право на пенсію зі зниженням пенсійного віку на 5 років відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ.

В оскаржуваному рішенні від 03.08.2023 зазначено про наявність у ОСОБА_1 страхового стажу 35 років 05 місяців. Такі відомості вбачаються й з розрахунку страхового стажу (а.с.9, 93), тобто умова щодо страхового стажу для призначення з 01 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року пенсії за віком виконується.

Враховуючи наведене, а також те, що на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії вона досягла віку 55 років, мала не менше 25 років загального страхового стажу та проживала у місті Чорткові станом на 01.01.1993 не менше 4 років, суд вбачає підстави для задоволення позову шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 03.08.2023 №35 про відмову у призначенні позивачці пенсії зі зниженням пенсійного віку.

Також наявні достатні обґрунтовані підстави для зобов`язання органу Пенсійного фонду призначити позивачці пенсію із зниженням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону №796-XII.

З приводу дати, з якої слід призначити пенсію, то суд зауважує, що відповідно до частини першої статті 45 Закону №1058-IV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку; пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

З урахуванням цих положень, беручи до уваги факт досягнення позивачем пенсійного віку з урахуванням його зменшення на 5 років 27.06.2023, а також те, що звернення позивачки із заявою про призначення пенсії мало місце 27.07.2023, тобто до спливу трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку, суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача призначити позивачці пенсію за віком з 28.06.2023 (з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку).

При цьому при визначенні відповідного територіального органу Пенсійного фонду України, який має розглянути питання про призначення пенсії позивачу, суд враховує, що 30.03.2021 набрала чинності постанова правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України, зареєстрована в Міністерстві юстиції України від 16.03.2021 за № 339/35961 (далі - Постанова правління ПФУ № 25-1), якою внесені зміни до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови від 07.07.2014 № 13-1), зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1).

Зміни, внесені до Порядку №22-1 на підставі Постанови правління ПФУ №25-1, передбачали застосування органами Пенсійного фонду України принципу екстериторіальному при опрацюванні заяв про призначення/перерахунок пенсії з 01.04.2021.

Запроваджена у зв`язку із змінами, внесеними до Порядку № 22-1, технологія передбачає опрацювання заяв про призначення/перерахунок пенсії бек-офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяви та де проживає пенсіонер.

Запровадження принципу екстериторіальності мало на меті досягнення таких результатів: єдиний підхід до застосування пенсійного законодавства; централізована прозора система контролю за діями фахівців, процесів призначення та перерахунку пенсій; мінімізація особистих контактів з громадянами; відв`язка звернень та їх опрацювання від територіального принципу; попередження можливих випадків зволікань у прийнятті рішення, а також оптимізація навантаження на працівників.

Відповідно до пункту 1.1 розділу І Порядку № 22-1 заява про призначення пенсії, подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію) через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Згідно пункту 4.2 розділу ІV Порядку 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає (перераховує) пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.3. розділу ІV Порядку 22-1 визначено, що рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів органом, що призначає пенсію, приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

За приписами пункту 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Аналізуючи вищезазначені норми Порядку №22-1, суд зазначає, що:

- сутність принципу екстериторіальності полягає у визначенні структурного підрозділу органу, що призначає пенсію, який формуватиме електронну пенсійну справу та розглядатиме по суті заяву про призначення пенсії, незалежно від місця проживання/перебування заявника чи місця поданням ним відповідної заяви, тобто без прив`язки до території;

- після опрацювання електронної пенсійної справи та прийняття рішення за наслідками розгляду заяви про призначення пенсії структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, (тобто територіального органу Пенсійного фонду України), визначений за принципом екстериторіальності, передає електронну пенсійну справу органу, що призначає пенсію, (тобто територіальному органу Пенсійного фонду України), за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії (пункт 4.10);

- виплату пенсії проводить орган, що призначає пенсію, (тобто територіальний орган Пенсійного фонду України) за місцем фактичного проживання/перебування особи.

Отже, з огляду на приписи пунктів 4.2, 4.10 розділу ІV Порядку № 22-1 належним відповідачем у спірних правовідносинах є Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, структурний підрозділ якого, визначений за принципом екстериторіальності, розглядав заяву про призначення пенсії та прийняв рішення про відмову

позивачці у призначенні пенсії.

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області не здійснювало розгляд заяви позивача, не приймало рішення про відмову у призначенні пенсії, а тому відсутні правові та фактичні обставини для задоволення щодо нього позовних вимог.

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд приходить до переконання, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Оскільки позов задоволено частково, то відповідно до частин першої, третьої статті 139 КАС України до відшкодування позивачу за рахунок бюджетних асигнувань відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області підлягає судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 536,80 грн, сплачений відповідно до платіжної інструкції від 18.09.2023 (а.с.5).

Керуючись статтями 2, 72-77, 90, 139, 243-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 03.08.2023 №35 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії зі зниженням пенсійного віку згідно зі статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити ОСОБА_1 пенсію із зниженням пенсійного віку згідно зі статтею 55 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з 28.06.2023.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 536,80 грн (п`ятсот тридцять шість грн 80 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається учасниками справи до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 ).

Відповідачі:

Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (Майдан Волі 3, місто Тернопіль, 46001, ідентифікаційний код юридичної особи в ).

Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вулиця Канатна, 83, місто Одеса, 65012, ідентифікаційний код юридичної особи в ).

Повний текст рішення складений та підписаний 09 листопада 2023 року.

Головуючий суддя Чепенюк О.В.