Справа № 380/13359/23
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2023 року місто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої-судді Мричко Н.І.,

за участі секретаря судового засідання Шийовича Р.Я.,

представника позивача Сагайдака В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Військова частина НОМЕР_2 про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_1 код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 (далі відповідач), в якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не переміщення ОСОБА_1 для подальшого проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_2 згідно відношення № 830 від 04 березня 2023 року;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 вчинити дії щодо переміщення ОСОБА_1 для подальшого проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_2 згідно відношення № 830 від 04 березня 2023 року.

Ухвалою від 19.06.2023 суддя прийняла позовну заяву до розгляду й відкрила провадження у справі, а також залучила до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Військову частину НОМЕР_2 код ЄДРПОУ НОМЕР_5 , місцезнаходження: АДРЕСА_3 (далі третя особа).

Ухвалою від 26.07.2023 суд забезпечив участь представника позивача у розгляді справи №380/13359/23 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за допомогою сервісу відеозв`язку Easycon.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач допустив протиправну бездіяльність, адже проігнорував рапорт позивача щодо переміщення для подальшого проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_2 та не повідомив про причини не переведення.

Відповідач правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

21.07.2023 представник третьої особи подав до суду пояснення щодо позову, в яких зазначив, що видане позивачу відношення від 04.03.2023 № 830 не є вказівкою чи документом зобов`язального характеру для Військової частини НОМЕР_6 , а остаточне рішення щодо переведення цього військовослужбовця приймається командиром військової частини НОМЕР_6 .

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав. Просив суд позов задовольнити повністю.

У судове засідання відповідач явку представника не забезпечив повторно, належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи.

У судове засідання третя особа явку представника не забезпечила, належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Представник третьої особи подав до суду клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач проходить військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 .

22.05.2023 позивач надіслав на адресу відповідача рапорт від 04.04.2023 про здійснення переведення для військової служби на посаді майстра ремонтної майстерні артилерійського озброєння ремонтного взводу артилерійського озброєння ремонтної роти артилерійського озброєння ремонтно-відновлювального батальйону військової частини НОМЕР_2 оперативного командування ІНФОРМАЦІЯ_1 Сухопутних військ Збройних Сил України. До цього рапорту позивач долучив відношення Військової частини НОМЕР_2 від 04.03.2023 № 830.

Вважаючи бездіяльність відповідача щодо не переміщення позивача для подальшого проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_2 згідно з відношенням від 04.03.2023 № 830 протиправною, позивач звернувся з цим позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг визначає Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV (тут і надалі у редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин; далі Дисциплінарний статут).

У преамбулі Дисциплінарного статуту встановлено, що усі військовослужбовці Збройних Сил України незалежно від своїх військових звань, службового становища та заслуг повинні неухильно керуватися вимогами цього Статуту.

У частині першій статті 2 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25.03.1992 № 2232-XII (далі Закон України № 2232-XII) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до частини першої статті 3 Закону України № 2232-XII правовою основою військового обов`язку і військової служби є Конституція України, цей Закон, Закон України Про оборону України, Про Збройні Сили України, Про мобілізаційну підготовку і мобілізацію, інші закони України, а також прийняті відповідно до них укази Президента України та інші нормативно-правові акти щодо забезпечення обороноздатності держави, виконання військового обов`язку, проходження військової служби, служби у військовому резерві та статусу військовослужбовців, а також міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

З частини сьомої статті 6 Закону України № 2232-XII слідує, що порядок призначення на військові посади встановлюється Конституцією України, законами України, положеннями про проходження військової служби, про проходження громадянами України служби у військовому резерві.

Військові посадові особи - це військовослужбовці, які обіймають штатні посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або які спеціально уповноважені на виконання таких обов`язків згідно із законодавством (частина дванадцята статті 6 Закону України № 2232-XII).

Військовослужбовці у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби, можуть бути направлені для подальшого проходження військової служби з одного військового формування до іншого з виключенням із списків особового складу формування, з якого вибули, та включенням до списків особового складу формування, до якого прибули (частина тринадцята статті 6 Закону України № 2232-XII).

Згідно з пунктом 112 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 № 1153/2008 (далі Положення), військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 вказаного Положення.

Відповідно до підпункту 2 пункту 82 Положення призначення військовослужбовців на посади здійснюється на рівнозначні посади, зокрема, для набуття практичного досвіду управлінської діяльності в органах військового управління різного рівня або для більш доцільного використання за фахом чи досвідом роботи - за рішенням відповідного командира (начальника), прийнятим у порядку, визначеному Міністерством оборони України, зокрема на особисте прохання військовослужбовця.

Таким чином, військовослужбовець може ініціювати, шляхом подання рапорту, перед керівництвом питання переміщення на рівнозначну посаду для набуття практичного досвіду управлінської діяльності в органах військового управління різного рівня або для більш доцільного використання за фахом чи досвідом роботи.

Суд встановив, що задля реалізації цього права позивач надіслав засобами поштового зв`язку на адресу відповідача рапорт від 04.04.2023, в якому просив перевести його на підставі відношення Військової частини НОМЕР_2 від 04.03.2023 № 830 на службу до Військової частини НОМЕР_2 .

Проте відповідач не вчинив жодних дій щодо розгляду рапорту позивача, тобто допустив бездіяльність. Варто додати, що і під час розгляду цієї справи відповідач не надав доказів розгляду рапорту позивача від 04.04.2023.

Обираючи спосіб захисту порушеного права позивача, суд враховує, що відповідач не розглядав питання переведення позивача на нове місце служби. При цьому, суд не вправі втручатися у повноваження адміністративного органу та замість нього вирішувати питання переведення військовослужбовця. Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання прав та вимог законодавства, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги, які стосуються переміщення позивача для подальшого проходження військової служби до Військової частини НОМЕР_2 є передчасними та не підлягають до задоволення.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо розгляду рапорту позивача про переведення від 04.04.2023.

Відтак з метою ефективного відновлення порушених прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача розглянути рапорт позивача про переведення від 04.04.2023, за результатами якого прийняти відповідне рішення.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати між сторонами не розподіляються.

Щодо судового збору, то суд зазначає, що такий не підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача, адже позивач звільнений від його сплати на підставі пункту 2 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір. При цьому, повернення помилково сплаченого судового збору здійснюється у порядку, встановленому чинним законодавством.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо розгляду рапорту ОСОБА_1 про переведення від 04.04.2023.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_4 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 ) розглянути рапорт ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) про переведення від 04.04.2023, за результатами якого прийняти відповідне рішення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Повне рішення суду складене 08 листопада 2023 року.

Суддя Мричко Н.І.