Справа № 520/26078/23
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2023-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

08 листопада 2023 року № 520/26078/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Зінченко А.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області в особі Дергачівського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (вул. 1 Травня, буд. 10,м. Дергачі, Харківська область, 62301, ) про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив суд:

-визнати протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області в особі Дергачівського відділу ГУДМС України в Харківській області у видачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із досягненням ним 16-річного віку паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ.

-зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області в особі Дергачівського відділу ГУДМС України в Харківській області оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із досягненням ним 16-річного віку паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (далі - Позивачі), є батьками ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 та відповідно до ч. 1 от. 242 Цивільного кодексу України є його законними представниками. Згідно з ч. 1 ст. 56 Кодексу адміністративного судочинства України права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб захищають у суді їх законні представники - батьки.

По досягненню дитиною 16-річного віку дитина та Позивачі звернулись до Дергачівського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (далі - відділ ДМС), що є територіальним підрозділом Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (далі - Відповідач), із заявою від 31 липня 2023 року (вх.№ 0- 17/6/6336-23 від 31.07.2023 р.) з проханням оформити і видати дитині ОСОБА_2 паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 № 2503-ХІІ (далі-паспорт-книжечка).

У заяві повідомлено про відмову за релігійними переконаннями від оформлення і отримання паспорта у формі ID-картки - документа Реєстру, про незгоду на обробку персональних даних, та обгрунтовано право на отримання паспорта-книжечки відповідно до Постанови Ведикої палати Верховного суду у зразковій справі.

Проте відділ ДМС листом від 25 серпня 2023 року вих. № 6336-600/6336-23 відмовив у наданні дитині такого паспорта, посилаючись на п.З Постанови Кабінету Міністрів України від 25.03.2015 Х°302 (далі Постанова КМУ № 302). Вказаною постановою визначено , що ДМС до законодавчого врегулювання питання оформлення та видачі паспорта громадянина України зразка 994 року здійснює оформлення та видачу таких паспортів у порядку, встановленому Міністерством внутрішніх справ громадянам України, щодо яких прийнято рішення суду, що набрало законної сили , про зобов`язання ДМС оформити та видати паспорт громадянина України зразка 1994 року.

Позивачі не згодні зі вказаними діями, а тому звернулись до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Проаналізувавши наведене та надаючи правову оцінку вищевказаному, суд вказує, що відповідно до ч.2 ст. 1 Закону про ЄДДР, якщо міжнародним договором України встановлено інші правила, ніж ті, що містяться у цьому Законі, застосовуються правила міжнародного договору.

Отже, суд робить висновок, що у даному спорі необхідно застосовувати норми, які встановлені міжнародними законодавством, рішеннях міжнародних судових інстанцій, а не Закон України про ЄДДР, постанову КМУ №302 від 25.03.2015, які суттєво обмежують права і свободи громадян у цій сфері.

Необхідно зазначити, що єдина система реєстрації населення, що охоплює все населення країни передбачена Законом України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» №1382-ІУ від 11.12,2003. Отже, гармонізація законодавства та чинної єдиної практики обліку населення із міжнародним законодавством, у т.ч. законодавства Європейського Союзу відбулася ще у 2003 році.

Більш того, відповідно до постанови Верховної Ради України №1073-VIII від 31.03.2016 (абз.8 підпункт 2 пункт 1), Кабінету Міністрів України було доручено забезпечити включення основних завдань з розбудови інформаційного суспільства в Україні відповідно до Програми діяльності Кабінету Міністрів України, проектів державних програм економічного та соціального розвитку, інших прогнозних програм економічного та соціального розвитку, передбачених Законом України «Про державне прогнозування та розроблення програм державного та економічного розвитку України», взявши до уваги резолюції Генеральної Асамблеї ООН №А/КЕ8/68/1б7 від 18.12.2013 «Право на недоторканість приватного життя в цифрове життя», №А/КЕ8/69/166 від 18.12.2013 «Право на недоторканість приватного життя в епоху цифрових технологій».

В обох резолюціях йдеться мова про підтвердження права на недоторканість приватного життя, право на захист від свавільного та незаконного втручання в особисте та сімейне життя, у т.ч. на підставі ст. 12 Загальної Декларації прав людини та ст. 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права.

Підпунктом 30 п.1 Розділу І Закону №1474-VIII до Закону про ЄДДР внесено нову правову норму (п.3 Розділу V Перехідних Положень), відповідно до якої встановлено, що за оформлення, видачу', обмін (замість втрачених чи викрадених) документів, передбачених цим Законом у формі книжечки, державне мито не стягується.

Отже, у Перехідних положеннях Закону №1474-УІІІ йдеться про паспорт громадянина України у формі книжечки, а тому суд вказує, що законодавством виготовлення паспорта громадянина України може бути як у формі картки, так і у формі книжечки відповідно до Закону України про ЄДДР із змінами, внесеними Законом №1474-VIII, Закону України від 18.01.2001 №2235- III «Про громадянство», постанови Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ «Про затвердження положень про паспорт громадянина України та паспорт громадянина України для виїду за кордон».

Кабінет Міністрів України через органи міграційної служби України запроваджує ту систему ідентифікації населення, яка порушує правило недоторканості приватного та сімейного життя, втручається до цієї сфери без обґрунтованих передбачуваних на те підстав, порушує принцип приналежності особи до громадянина України, встановлений ст. 4 Конституції України, оскільки, нав`язуючи ту форму ідентифікації особи, що є для неї неприйнятною, для певної категорії громадян, які не матимуть відповідних прав і свобод у найбільш важливих сферах суспільного життя.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є обґрунтованими, підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ), ОСОБА_3 в інтересах неповнолітньої особи ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_1 ) до Головного управління Державної міграційної служби в Харківській області в особі Дергачівського відділу Головного управління Державної міграційної служби України в Харківській області (вул. 1 Травня, буд. 10,м. Дергачі, Харківська область, 62301, ) про визнання протиправною відмову та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною відмову Головного управління Державної міграційної служби України у Харківській області в особі Дергачівського відділу ГУДМС України в Харківській області у видачі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із досягненням ним 16-річного віку паспорта громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ.

Зобов`язати Головне управління Державної міграційної служби України в Харківській області в особі Дергачівського відділу ГУДМС України в Харківській області оформити та видати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із досягненням ним 16-річного віку паспорт громадянина України у формі книжечки відповідно до Положення про паспорт громадянина України, затвердженого Постановою Верховної Ради України від 26.06.1992 №2503-ХІІ.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зінченко А.В.