Справа № 201/12117/23
Суддя: Баранник Н.П.
Дата ухвалення: 2023-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

09 листопада 2023 року справа № 201/12117/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Баранник Н.П.,

суддів: Малиш Н.І., Щербака А.А.,

за участю секретаря судового засідання: Яковенко О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі апеляційну скаргу Соборного відділу у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області на рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2023 року у справі №201/12117/23 (суддя Федоріщев С.С.) за адміністративним позовом Соборного відділу у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області до ОСОБА_1 про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, з метою ідентифікації та забезпечення видворення за межі України,

ВСТАНОВИВ:

Соборний відділ у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області (далі - позивач) звернувся до суду з позовом про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців, з метою забезпечення його видворення за межі території України.

Також позивач просив суд вирішити питання щодо негайного виконання рішення про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 .

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2023 року у даній справі в задоволенні позовних вимог позивача було відмовлено.

З рішенням суду першої інстанції не погодився позивач та подав апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, позивач просить оскаржене рішення у справі скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог позивача у частині затримання особи з метою забезпечення видворення відповідача.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що відповідач порушив правила перебування іноземців на території України, перейшов на нелегальне становище, правова характеристика якого визначена у п. 14 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», його дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, і про це були надані суду відповідні докази. Позивач стверджує, що існують обґрунтовані підстави вважати, що відповідач перешкоджатиме проведенню процедури видворення, а також існує ризик його втечі.

Відповідач своїм правом подати письмовий відзив на апеляційну скаргу позивача не скористався.

В судовому засіданні представник позивача підтримав доводи та обґрунтування вимог апеляційної скарги, просив скаргу задовольнити.

Відповідач просив відмовити у задоволенні апеляційної скарги, рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Заслухавши представників сторін, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що громадянин Республіки Вірменія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 (оригінал паспортного документу позивачу не надано, довідка про особу видана Соборним відділом умісті Дніпрі ГУ ДМСУ Дніпропетровській області від 03 жовтня 2023 року), (паспортний документ НОМЕР_1 , виданий 13 березня 2020 року, термін дії до 13 березня 2030 року) востаннє здійснив в`їзд на територію України 29 січня 2021 року через КПП «Бориспіль», що підтверджується інформацією з веб інтерфейсу інформаційно телекомунікаційної системи, щодо контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний кордон, оскільки дана система зберігає інформацію за останні п`ять років.

В ході проведення цільових профілактичних заходів, направлених на протидію нелегальній міграції, уповноваженими особами Соборного відділу у місті Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області, виявлено порушення міграційного законодавства з боку відповідача.

Протоколом серії ПР МДН № 005624 від 03 жовтня 2023 року було зафіксовано порушення законодавства України за ч.2 ст.203 КУпАП, за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення була винесена постанова серії ПН МДН № 005615 від 03 жовтня 2023 року, якою відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.203 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 100,00 грн. в дохід держави. Постанова відповідачем не оскаржена, штраф не сплачено.

За порушення правил перебування на території України та з метою забезпечення вимог законодавства України про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, 03 жовтня 2023 року відносно громадянина громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 Соборним відділом у місті Дніпрі ГУ ДМС у Дніпропетровській області прийнято рішення № 26 про примусове видворення з України.

Докази оскарженні даного рішення відповідачем матеріали справи не містять.

Згідно пояснень, наданих позивачу відповідачем, він прибув на територію України 29 січня 2021 року до дітей. У шлюбі не перебуває, офіційно не працює. Не виїхав з України тому що тут його діти. Документів на проживання в Україні не оформлював. Всі документи разом з паспортом загубив.

Вже в судовому засіданні суду першої інстанції надано паспортний документ НОМЕР_1 , виданий 13 березня 2020 року термін дії до 13 березня 2030 року на ім`я ОСОБА_2 , в якому міститься відмітка про те що він востаннє здійснив в`їзд на територію України 29 січня 2021 року через КПП «Бориспіль».

Позивач, посилаючись на те, що відповідач порушив правила перебування іноземців нa території України, перейшов на нелегальне становище, його дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, звернувся до суду з позовом про затримання та поміщення до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, громадянина Республіки Вірменія ОСОБА_1 ( ОСОБА_2 ), ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком на шість місяців, з метою забезпечення його видворення за межі території України.

Суд першої інстанції, відмовляючи у задоволенні позовних вимог, дійшов висновку, що за наявності у відповідача паспорту, що дає право на виїзд з України, який наразі перебуває в розпорядженні позивача, відсутності доказів існування обставин, визначених у ч.1 ст.289 КАС України, зокрема про те, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або втече, законні підстави для задоволення позову відсутні.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, враховуючи наступне.

Правовий статус іноземців та осіб без громадянства, які перебувають в Україні, порядок їх в`їзду в Україну та виїзду з України урегульовано Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22 вересня 2011 року №3773-VI (далі - Закон).

Згідно положень ч. 3 ст. 3 Закону України № 3773- VI, іноземці та особи без громадянства зобов`язанні неухильно додержуватися Конституції та законів України, інших нормативно правових актів, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей, інтереси суспільства та держави.

Положеннями п.14 ч.1 ст.1 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», закріплено, що нелегальний мігрант це іноземець або особа без громадянства, які перетнули державний кордон поза пунктами пропуску або в пунктах пропуску, але з уникненням прикордонного контролю і невідкладно не звернулися із заявою про надання статусу біженця чи отримання притулку в Україні, а також іноземець або особа без громадянства, які законно прибули в Україну, але після закінчення визначеного їм терміну перебування втратили підстави для подальшого перебування та ухиляються від виїзду з України.

Відповідно до абзацу першого ч. 1 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, його територіальні органи та територіальні підрозділи, органи охорони державного кордону або органи Служби безпеки України можуть приймати рішення про примусове видворення з України іноземців та осіб без громадянства, якщо такі особи затримані за незаконне перетинання (спробу незаконного перетинання) державного кордону України або є обґрунтовані підстави вважати, що іноземець або особа без громадянства ухилятиметься від виконання рішення про примусове повернення, або якщо така особа не виконала у встановлений строк без поважних причин рішення про примусове повернення, а також в інших передбачених законом випадках.

Частиною 3 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері міграції (імміграції та еміграції), у тому числі протидії нелегальній (незаконній) міграції, громадянства, реєстрації фізичних осіб, біженців та інших визначених законодавством категорій мігрантів, або орган охорони державного кордону на підставі відповідного рішення суду має право розміщувати іноземців та осіб без громадянства, зазначених у частині першій цієї статті, у пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають на території України.

Положенням абзацу 1 ч.4 ст.30 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» передбачено, що іноземці та особи без громадянства, які не мають законних підстав для перебування на території України, затримані в установленому порядку та підлягають примусовому видворенню за межі України, у тому числі прийняті відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію, розміщуються в пунктах тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, протягом строку, необхідного для їх ідентифікації та забезпечення примусового видворення (реадмісії) за межі України, але не більш як на вісімнадцять місяців.

Судом встановлено, що відповідач востаннє здійснив в`їзд на територію України 29.01.2021року, і з того часу з України не виїжджав, чим порушив вимоги ст.4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», перейшовши таким чином на нелегальне становище.

За результатами проведеної перевірки за обліками інтегрованої міжвідомчої автоматизованої системи обміну інформацією з питань контролю осіб, транспортних засобів та вантажів, які перетинають державний контроль «АРКАН» інформації щодо перетинання державного кордону України відповідачем в базі даних не виявлено, відповідач територію України не полишив.

Із заявою про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, відповідач, до ГУ ДМС у Дніпропетровській області відповідач не звертався, статусу біженця або особи, яка потребує додаткового захисту не отримував.

За порушення міграційного законодавства щодо відповідача складено протокол про адміністративне правопорушення ПР МДН 005624 від 03 жовтня 2023 року за ч. 2 ст. 203 КУпАП, а постановою від 03 жовтня 2023 року на відповідача накладено стягнення у розмірі 3 400,00 грн.. Штраф відповідачем не сплачено.

Рішення № 26 про примусове повернення з України від 03 жовтня 2023 року, відповідачем не оскаржувалось та не скасоване.

Суд першої інстанції вірно вказав, що позивачем не надано жодних доказів ухилення відповідача від виконання рішення про видворення, або стосовно того, що він буде перешкоджати його виконанню чи втече. Відповідач фізично не мав можливості рішення виконати через те, що одразу після його прийняття відповідача було затримано та поміщено до пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, враховуючи відсутність у нього паспорту, за яким він мав би можливість перетнути державний кордон України та виїхати.

Під час розгляду справи в суді першої інстанції паспорт відповідача знайшовся та був наданий в розпорядження позивача.

Згідно абзаців першого та другого ч.1 ст.289 КАС України, виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що іноземець або особа без громадянства, стосовно якої подано адміністративний позов про примусове видворення, ухилятиметься від виконання рішення про примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або якщо існує ризик його втечі, а так само у разі відсутності в іноземця або особи без громадянства, яка вчинила порушення законодавства України з прикордонних питань або про правовий статус іноземців, документа, що дає право на виїзд з України, центральним органом виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики у сфері міграції, його територіальним органом чи підрозділом, органом охорони державного кордону або Служби безпеки України подається до місцевого загального суду як адміністративного суду за місцезнаходженням цих органів (підрозділів) або за місцезнаходженням пункту тимчасового перебування іноземців та осіб без громадянства, які незаконно перебувають в Україні, позовна заява про застосування судом до іноземця або особи без громадянства заходів затримання іноземця або особи без громадянства з метою ідентифікації та (або) забезпечення видворення за межі території України.

Судом встановлено, що відповідач перебуває на території України без законних підстав, його дії порушують законодавство про правовий статус іноземців та осіб без громадянства, проте за наявності у нього паспортного документу, що дає право на виїзд з України, який наразі перебуває в розпорядженні позивача, відсутності доказів існування обставин, визначених у ч.1 ст.289 КАС України, зокрема про те, що відповідач ухилятиметься від виконання рішення про його примусове видворення, перешкоджатиме проведенню процедури видворення або втече, а отже підстави для задоволення позову відсутні.

Доводи апеляційної скарги позивача не спростовують висновків суду першої інстанції в оскарженій частині, тому підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду відсутні.

Керуючись ст.289, п.1 ч.1 ст.315, ч.1 ст.316, ст.ст.322, 325, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Соборного відділу у місті Дніпрі Головного управління Державної міграційної служби України в Дніпропетровській області - залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 05 жовтня 2023 року у справі № 201/12117/23 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у випадках та в строки, визначені статтями 328,329 КАС України.

Головуючий - суддя Н.П. Баранник

суддя Н.І. Малиш

суддя А.А. Щербак