Справа № 380/12340/23
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2023-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2023 рокусправа № 380/12340/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Желік О.М., розглянувши у письмовому провадженні в м.Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язати вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 30 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, за: серпень 2022 року; жовтень 2022 року; листопад 2022 року; січень 2023 року;

- зобов?язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану», у розмірі 30 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі у період дії воєнного стану, за: серпень 2022 року; жовтень 2022 року; листопад 2022 року; січень 2023 року;

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року N° 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за періоди: з 01.08.2022 р. по 31.08.2022 р., з 01.10.2022 р. по 06.11.2022 р., з 13.01.2023 р. по 31.01.2023 р., з урахуванням фактично нарахованих та виплачених сум;

- зобов?язати Військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану», у розмірі 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, за періоди: з 01.08.2022 р. по 31.08.2022 р., з 01.10.2022 р. по 06.11.2022 р., з 13.01.2023 р. по 31.01.2023 р., з урахуванням фактично нарахованих та виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у період серпень 2022 року; жовтень 2022 року; листопад 2022 року; січень 2023 року відповідач не виплатив позивачу додаткову винагороду у розмірі до 30000,00 грн. в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на військовій службі та за період з 01.08.2022 р. по 31.08.2022 р., з 01.10.2022 р. по 06.11.2022 р., з 13.01.2023 р. по 31.01.2023 р у розмірі 100000,00 грн в розрахунку на місяць пропорційно дням безпосередньої участі в бойових діях та забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів у відповідності до приписів постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року №168. У зв`язку з цим, вважає, що вимоги Постанови № 168 відповідачем не виконані. Просить суд задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою суду від 05 червня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що позбавлення позивача додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім?ям під час дії воєнного стану» відбулось на підставі виданого командиром військової частини НОМЕР_1 наказу про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності. Зокрема вказує, що згідно з пунктом 1 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 24.08.2022 № 1395 "Про притягнення до відповідальності військовослужбовців 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 ", а також додатку 2 до цього наказу, солдата ОСОБА_1 за відмову 04.08.2022 року виконати бойовий наказ (розпорядження) командира 2 стрілецького батальйону щодо утримання рубежу оборони та залишення бойових позицій ротного опорного пункту " ІНФОРМАЦІЯ_1 ", на підставі підпункту 9.7 пункту 9 Окремого доручення Міністра оборони України від 23 червня 2022 року № 912/з/29 наказано не включати до наказу про виплату за серпень 2022 року додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 у зв?язку із відмовою виконувати бойовий наказ (розпорядження) у серпні 2022 року. Згідно з пунктом 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 25.10.2022 № 1474 за порушення вимог статей 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, та статей 11, 12, 16, 35, 36, 37, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, що проявилося у відмові виконання законних вимог наказу командира 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , не висунення для зайняття бойових позицій, не зайняття оборони в ході виконання обов?язків по відсічі збройної агресії з боку збройних сил російської федерації, під час дії воєнного стану, притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення "СУВОРА ДОГАНА" на радіотелефоніста стрілецького відділення стрілецького взводу 2 стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 . Крім того, згідно з пунктом 3 цього наказу дано вказівку Помічнику командира військової частини НОМЕР_1 з фінансово-економічної роботи начальнику фінансово-економічної служби ОСОБА_2 відповідно до підпункту 9.7 пункту 9 окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/3/29 не виплачувати за вересень 2022 року додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 радіотелефоністу стрілецького відділення стрілецького взводу 2 стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_1 . Згідно з пунктом 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 30.11.2022 № 2549 за порушення вимог статей 3, 4, 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, вимог статей 35, 36, 37 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України", що призвело до не виконання бойового наказу в ході виконання обов?язків по відсічі збройної агресії з боку збройних сил російської федерації, під час дії воєнного стану, військовослужбовця 2 стрілецького батальйону управління військової частини НОМЕР_1 , а саме солдат ОСОБА_1 , на підставі пункту 9 підпункту 9.7. окремого доручення Міністра оборони України № 912/з/29 від 26 червня 2022 року, не виплачувати додаткову грошову винагороду за листопад 2022 року. Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.01.2023 № 10 солдат ОСОБА_1 , радіотелефоніст стрілецького взводу стрілецької роти стрілецького батальйон управління військової частини НОМЕР_1 , який з 04 січня 2023 року перебував на лікуванні з комунальному некомерційному підприємстві "Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону", вважався таким, який 10 січня 2023 року самовільно залишив військову частину, з 10 січня 2023 року знято з усіх видів забезпечення. При цьому, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.01.2023 № 13 солдат ОСОБА_1 , радіотелефоніст стрілецького взводу стрілецької роти стрілецького батальйону управління військової частини НОМЕР_1 , який 10 січня 2023 року самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , вважався таким, що 13 січня 2023 року після самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 прибув у розташування підрозділу, з 13 січня 2023 року зарахований на всі види забезпечення, з 14 січня 2023 року зарахований на котлове забезпечення. Самовільне залишення військовослужбовцем військової частини є підставою для його позбавлення додаткової винагороди. Так, згідно з підпунктом 9.4. пункту 9 Окремого доручення від 23.06.2022 № 912/3/29 доручено до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 30000 гривень не включати військовослужбовців, які самовільно залишили військові частини, місця служби або дезертирували - за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства) включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника). Таким чином, відповідач вважає, що військовою частиною НОМЕР_1 не було допущено протиправної бездіяльності, пов`язаної з не нарахуванням та невиплатою позивачу додаткової винагороди за період з 01.08.2022 по 31.08.2022.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_1 у період з 13.05.2022 року по 24.02.2023 року проходив військову службу за призовом під час мобілізації у військовій частині НОМЕР_1 .

Згідно військового квитка серія НОМЕР_2 позивач з 04.04.2022 призначений у Стрийський РТЦК та СП.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 24.08.2022 №1395 «Про притягнення до відповідальності військовослужбовців 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 » за порушення вимог статей 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, статей 11, 12, 16, 35-37, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, що призвело до невиконання бойового наказу командира 2 стрілецького батальйону управління військової частини НОМЕР_1 № 4 від 11 серпня 2022 року, не зайняття оборони на взводному опорному пункті, що створило умови для настання тяжких наслідків та прориву збройних сил російської федерації в смузі оборони 2 стрілецького батальйону під час виконання військових обов?язків по відсічі і стримуванню збройної агресії російської федерації на території Донецької області, під час дії правового режиму воєнного стану, особовий склад, пойменований в додатках № 2, (зокрема ОСОБА_1 ) 4, 6, 7 на підставі підпункту 9.7 пункту 9 Окремого доручення Міністра оборони України від 23 червня 2022 року № 912/3/29 не включати до наказу про виплату за серпень 2022 року додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 у зв?язку із відмовою виконувати бойовий наказ (розпорядження) у серпні 2022 року.

У вищевказаному наказі також було долучено заступнику командира військової частини НОМЕР_1 з морально-психологічного забезпечення - начальнику відділення підполковнику ОСОБА_3 в зв?язку з тим, що правопорушення особового складу кулеметного взводу та зенітного ракетного взводу 2 стрілецького батальйону, пойменованого в додатках № 2, 4, 6, 7 (долучені до матеріалів справи), містять ознаки адміністративного правопорушення, передбаченого частини 2 статті 172-10 Кодексу України про адміністративні правопорушення, організувати підготовку документів для складання протоколу про адміністративне правопорушення та направлення його в суд для прийняття правового рішення.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 25.10.2022 №1474 «Про підсумки службової перевірки по факту відмови виконання бойового наказу військовослужбовцям стрілецького батальйону управління військової частини НОМЕР_1 » вбачається, що відповідно до вимог статті 85 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, Порядку проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 21 листопада 2017 року № 608 (зі змінами), на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 26 вересня 2022 року N° 1682 "Про призначення службової перевірки відносно військовослужбовців, які відмовляються виконувати бойові завдання стрілецького батальйону управління військової частини НОМЕР_1 ", заступником командира 2 стрілецької роти з морально-психологічного забезпечення 2 стрілецького батальйону управління військової частини НОМЕР_1 старшим лейтенантом ОСОБА_4 , проведено службову перевірку за фактом відмови від виконання бойового наказу (розпорядження) командира 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 та відмови висунення на бойові позиції військовослужбовцями 2 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону управління військової частини НОМЕР_1 , підтверджено інформацію, обставини та факт порушення.

Так, в ході перевірки встановлено, що командир 2 стрілецького батальйону управління військової частини НОМЕР_1 підполковник ОСОБА_5 рапортом, Bх.№ 9308 від 26 вересня 2022 року, доповів про те, що 20 вересня 2022 року особовий склад 2 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 в кількості 6 військовослужбовців відмовився виконувати бойовий наказ командира 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 від 17 серпня 2022 року N° 9, висуватися на визначені позиції та зайняти оборону, залишився в районі населеного пункту Рай-Олександрівка Донецької області. В ході доведення бойового завдання особовому складу 2 стрілецької роти 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 20 вересня 2022 року, група військовослужбовців 2 стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , а саме: радіотелефоніст стрілецького відділення стрілецького взводу 2 стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 солдат ОСОБА_6 , під час дії правового режиму воєнного стану в Україні, не виконали поставлене бойове завдання з відсічі збройної агресії російської федерації проти України, на підгрунті панічних настроїв, в стані афекту, не висунулись в район визначених бойових позицій 7 кілометрів східніше населеного пункту Роздолівка Донецької області.

Так, згідно з пунктом 2 вищевказаного наказу за порушення вимог статей 3, 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, та статей 11, 12, 16, 35, 36, 37, 49 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, що проявилося у відмові виконання законних вимог наказу командира 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 , не висунення для зайняття бойових позицій, не зайняття оборони в ході виконання обов?язків по відсічі збройної агресії з боку збройних сил російської федерації, під час дії воєнного стану, притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення "СУВОРА ДОГАНА" на радіотелефоніста стрілецького відділення стрілецького взводу 2 стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 солдата ОСОБА_1 . Крім того, згідно з пунктом 3 цього наказу дано вказівку Помічнику командира військової частини НОМЕР_1 з фінансово-економічної роботи начальнику фінансово-економічної служби ОСОБА_2 відповідно до підпункту 9.7 пункту 9 окремого доручення Міністра оборони України від 23.06.2022 № 912/3/29 не виплачувати за вересень 2022 року додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 радіотелефоністу стрілецького відділення стрілецького взводу 2 стрілецької роти стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 солдату ОСОБА_1 .

Згідно з пунктом 2 наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 30.11.2022 № 2549 за порушення вимог статей 3, 4, 45 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, вимог статей 35, 36, 37 Закону України "Про Статут внутрішньої служби Збройних Сил України", що призвело до не виконання бойового наказу в ході виконання обов?язків по відсічі збройної агресії з боку збройних сил російської федерації, під час дії воєнного стану, військовослужбовця 2 стрілецького батальйону управління військової частини НОМЕР_1 , а саме солдат ОСОБА_1 , на підставі пункту 9 підпункту 9.7. окремого доручення Міністра оборони України № 912/з/29 від 26 червня 2022 року, не виплачувати додаткову грошову винагороду за листопад 2022 року

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 10.01.2023 № 10 солдат ОСОБА_1 , радіотелефоніст стрілецького взводу стрілецької роти стрілецького батальйон управління військової частини НОМЕР_1 , який з 04 січня 2023 року перебував на лікуванні з комунальному некомерційному підприємстві "Військово-медичному клінічному центрі Західного регіону", вважався таким, який 10 січня 2023 року самовільно залишив військову частину, з 10 січня 2023 року знято з усіх видів забезпечення. При цьому, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 13.01.2023 № 13 солдат ОСОБА_1 , радіотелефоніст стрілецького взводу стрілецької роти стрілецького батальйону управління військової частини НОМЕР_1 , який 10 січня 2023 року самовільно залишив розташування військової частини НОМЕР_1 , вважався таким, що 13 січня 2023 року після самовільного залишення військової частини НОМЕР_1 прибув у розташування підрозділу, з 13 січня 2023 року зарахований на всі види забезпечення, з 14 січня 2023 року зарахований на котлове забезпечення.

Позивач вважаючи протиправними дії відповідача, звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч. 1 ст. 2 КАС України).

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що згідно із частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статті 24 Конституції України гарантується рівність конституційних прав і свобод та рівність всіх громадян перед законом.

Відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 № 2232-XII (далі - Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби. Статтею 2 Закону № 2232-XII встановлено, що проходження військової служби здійснюється громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Згідно пунктами 2, 3 постанови Кабінету Міністрів України № 704 від 30.08.2017 "Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб" грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Виплату грошового забезпечення військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу здійснювати в порядку, що затверджується Міністерством оборони, Міністерством внутрішніх справ, Міністерством фінансів, Міністерством інфраструктури, Міністерством юстиції, Службою безпеки, Управлінням державної охорони, розвідувальними органами, Адміністрацією Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації (далі - державні органи).

Згідно із Інструкцією "Про порядок виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Державної прикордонної служби України", затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України 25.06.2018 року № 558 та зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 23.07.2018 за № 854/32306, грошове забезпечення означає гарантоване державою грошове забезпечення в обсязі, що відповідає умовам проходження військової служби та стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.

Грошове забезпечення складається із: посадового окладу; окладу за військовим званням; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії); одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

На виконання Указів Президента України від 24 лютого 2022 р. № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію" Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв Постанову № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі- Постанова №168).

Відповідно до пункту 1 Постанови № 168 (в редакції чинній на дату виникнення спірних правовідносин) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським, а також особам рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, які несуть службу в органах і установах зазначеної Служби в межах територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць (крім осіб рядового і начальницького складу Державної кримінально-виконавчої служби, яким така винагорода виплачується пропорційно часу проходження служби в розрахунку на місяць), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Спірним у досліджуваному випадку є правомірність дій відповідача, щодо позбавлення позивача додаткової винагороди у розмірі 30000 грн та право на отримання збільшеної виплати додаткової винагороди до 100000 грн відповідно до Постанови № 168.

Пунктом 2-1 Постанови №168 установлено, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

Порядок і умови виплати вищевказаної додаткової винагороди військовослужбовцям

Збройних Сил України визначено Міністром оборони України в Окремому доручені №912/з/29 від 23.06.2022, яке є обов`язковим для виконання посадовими особами військових частин Збройних Сил України та застосовується з 01.06.2022.

Так, згідно з пунктом 15 цього Окремого доручення таке доручення доведено до кожної окремої військової частини (установи), встановлено контроль за її виконанням.

Пунктом 1 Окремого доручення Міністерства оброни України від 23.06.2022 №912/з/29 встановлено, що під терміном «безпосередня участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії в період здійснення зазначених заходів» (далі - бойові дії або заходи) слід розуміти виконання військовослужбовцем:

бойових завдань у складі військової частини (підрозділу), яка веде воєнні (бойові) дії у складі створених (діючих) угруповань військ (сил) Сил оборони держави (визначених Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України) в районі ведення воєнних (бойових) дій;

бойових (спеціальних) завдань на лінії бойового зіткнення ( в межах району виконання бойових (спеціальних) завдань військовою частиною (підрозділом, у тому числі зведеним) першого ешелону оборони або наступу (контрнаступу, контратаки)) під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи включеної до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оброни держави;

бойових (спеціальних) завдань із всебічного забезпечення діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави безпосередньо в районі ведення бойових дій згідно з бойовими розпорядженнями;

бойових завдань з ведення руху опору на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки в районі ведення бойових дій або на територіях України, тимчасово окупованих (захоплених) противником;

бойових завдань з відбиття збройного нападу (вогневого ураження противника) на об?єкти, що охороняються, звільнення таких об?єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою;

бойових завдань з пошуку, виявлення та знешкодження диверсійно-розвідувальних груп, незаконних збройних формувань (озброєних осіб);

виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей;

виконання бойових завдань у районах ведення бойових дій з виявлення повітряних цілей;

здійснення польотів у районах ведення воєнних дій, ведення повітряного бою;

здійснення заходів з виводу повітряних суден з під удару противника з виконанням зльоту;

виконання бойових (спеціальних) завдань кораблями, катерами, суднами в морській, річковій акваторії.

Відповідно пункту 2 Окремого доручення від 23.06.2022 №912/з/29 визначено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:

- 100000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участі у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);

- 30000 іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку із звільненням з військової служби).

Відповідно до пункту 3 Окремого доручення Міністерства оброни України від 23.06.2022 №912/з/29, райони ведення бойових дій визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угруповань військ (сил) Сил оборони держави відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генеральйого штабу Збройних Сил України.

Документальне підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, у період здійснення зазначених дій або заходів здійснювати на підставі таких документів:

бойовий наказ (бойове розпорядження);

журнал бойових дій (вахтовий журнал) або журнал ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість, (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

рапорт (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань.

Про підтвердження безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах надавати довідку керівника органу військового управління, штабу угрупування військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.

Генеральному штабу Збройних Сил України довести до військ затверджений Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України перелік органів військового управління (штабів угрупування військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, що мають право видавати довідки про підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або заходах відряджених до цих органів військовослужбовців за формою, наведеною в додатку № 4 до цього доручення.

Зазначений перелік документів є вичерпним.

Враховуючи наведені норми, суд зазначає, що довідку про підтвердження безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії має видати командир військової частини, в розпорядження до якого був відряджений військовослужбовець для здійснення відповідних заходів.

Отже, тільки при наявності довідки (за формою, наведеною в додатку № 4 Окремого доручення від 23.06.2022 №912/з/29), позивач має право на отримання збільшеної до 100000,00 грн додаткової винагороди за відповідний період.

Пунктом 9 Окремого доручення Міністерства оброни України від 23.06.2022 №912/з/29 передбачено, що до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 30000 гривень не включати військовослужбовців, які:

беруть участь у міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки;

проходять службу у багатонаціональних органах військового управління за кордоном;

добровільно здалися в полон - з дня захоплення в полон, оголошеного наказом командира (начальника);

самовільно залишили військові частини, місця служби або дезертирували - за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства) включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника);

відбувають покарання на гауптвахті та в дисциплінарних частинах - з дня початку відбування покарання, оголошеного наказом командира (начальника) до дня фактичного завершення відбування покарання, оголошеного наказом командира (начальника);

усунені від виконання службових обов?язків, відсторонені від виконання службових повноважень або відсторонені від посади - з дня усунення або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника) до дня фактичного завершення усунения або відсторонення, оголошеного наказом командира (начальника);

відмовились виконувати бойові накази (розпорядження) - за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошене наказом командира (начальника);

вживали алкогольні напої (наркотичні та психотропні речовини) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибували на службу та/або виконували обов?язки військової служби в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошеного наказом командира (начальника);

навмисно спричинили собі тілесні ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров?ю або самогубство (крім випадків доведення особи до самогубства, встановленого судом) - за місяць, у якому здійснено ушкодження чи іншу шкоду своєму здоров?ю або самогубство;

вчинили інші дії (бездіяльність), за які судом прийнято рішення про присягнення до відповідальності за вчинення кримінального, військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов?язаного з корупцією - за місяць, у якому така постанова (вирок) надійшла до військової частини;

перебували (за час перебування) під вартою чи домашнім арештом або на навчанні за кордоном (крім тих, які проходили підготовку (навчання) щодо порядку застосування, обслуговування та ремонту різних видів озбросння та військовоїспеціальної техніки) або у відпустках (за якими відповідно до законодавства України не передбачено збереження грошового забезпечення).

Зазначене не стосується військовослужбовців, визначених у підпунктах 9.4. - 9.8., 9.10., які протягом поточного місяця загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану в Україні поранень та травм, пов?язаних із захистом Батьківщини) або захоплені в полон, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні або отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов?язані із захистом Батьківщини.

Зазначений перелік обставин також є вичерпним.

Таким чином, у разі вчинення військовослужбовцем дій (бездіяльності), яка має ознаки адміністративного або кримінального правопорушення останній не включається до наказу про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 30000 гривень за місяць, у якому здійснено таке порушення.

Отже, оскільки доказів оскарження та визнання протиправними наказів командира військової частини НОМЕР_1 , а саме: наказ №1395 від 24.08.2022 року «Про притягнення до відповідальності військовослужбовців 2 стрілецького батальйону військової частини НОМЕР_1 », наказ №1474 від 25.10.2022 «Про підсумки службової перевірки по факту відмови виконання бойового наказу військовослужбовцям стрілецького батальйону управління військової частини НОМЕР_1 , наказ №2549 від 30.11.2022 «Про притягнення до відповідальності за відмову від виконання бойових наказів (розпоряджень) в районі ведення бойових дій військовослужбовцями військової частини НОМЕР_1 у листопаді 2022 року», наказ №10 від 10.01.2023 (по стройовій частині) суду не надано, тому відповідач правомірно на підставі зазначених наказів не виплатив позивачу додаткової винагороди відповідно до Постанови №168.

Враховуючи вищевказане, суд не встановив ознак протиправних дій відповідача щодо не нарахування та не виплати позивачу додаткової винагороди відповідно до Постанови №168.

Суд зазначає, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною, залежно від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9.12.1994 р., серія А, № 303А, п. 29).

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно з частиною першою статті 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Таким чином, перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, суд доходить висновку, що у задоволенні позову належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язати вчинити дії - відмовити повністю.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Желік О.М.