Справа № 240/1873/21
Суддя: Єзеров А.А.
Дата ухвалення: 2023-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

щодо судових витрат

08 листопада 2023 року

м. Київ

справа №240/1873/21

провадження № К/990/17121/22 К/990/9952/23

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: судді-доповідача - Єзерова А.А., суддів: Коваленко Н.В., Рибачука А.І.

розглянув у порядку письмового провадження заяву

Національної служби посередництва і примирення про стягнення судових витрат

у справі №240/1873/21

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Кромберг енд Шуберт Україна ЖУ"

до Національної служби посередництва і примирення,

за участі третьої особи на стороні відповідача - Відділення Національної служби посередництва і примирення в Житомирській області

про визнання протиправним та скасування розпорядження,

У Х В А Л И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Кромберг енд Шуберт Україна ЖУ" звернулося до Житомирського окружного адміністративного суду з позовом до Національної служби посередництва і примирення, третьої особи на стороні відповідача - Відділення Національної служби посередництва і примирення в Житомирській області, у якому просило визнати протиправним та скасувати розпорядження Національної служби посередництва і примирення від 30 листопада 2020 року №505-р "Про реєстрацію колективного трудового спору (конфлікту) між найманими працівниками підвідділу попередньої підготовки та порізки проводів виробничого відділу Товариства з обмеженою відповідальністю "Кромберг енд Шуберт Україна ЖУ" села Оліївка Житомирського району Житомирської області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кромберг енд Шуберт Україна ЖУ" села Оліївка Житомирського району Житомирської області".

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2021 року, яке було залишене без змін постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2022 року, позов задоволено.

Додатковою постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2022 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Кромберг енд Шуберт Україна ЖУ" про ухвалення додаткового судового рішення у справі №240/1873/21 задоволено частково: стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Кромберг енд Шуберт Україна ЖУ" судові витрати на правничу допомогу в сумі 4000 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Національної служби посередництва і примирення. В задоволенні заяви в іншій частині - відмовлено.

Постановою Верховного Суду від 19 жовтня 2023 року рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 12 листопада 2021 року, постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 15 березня 2022 року і додаткову постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 26 травня 2022 року у справі №240/1873/21 скасовано і прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Кромберг Енд Шуберт Україна ЖУ" до Національної служби посередництва і примирення, третьої особи на стороні відповідача - Відділення Національної служби посередництва і примирення в Житомирській області про визнання протиправним та скасування розпорядження.

03 листопада 2023 року від Національної служби посередництва і примирення надійшла заява, в якій відповідач просить суд винести ухвалу про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Кромберг Енд Шуберт Україна ЖУ" на користь Національної служби посередництва і примирення, що фінансується виключно за рахунок державного бюджету України, судового збору у сумі 4541,4 грн.

Питання, які вирішує суд при ухваленні рішення, визначені статтею 244 КАС України. Так, під час ухвалення рішення суд вирішує: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин; 4) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; 5) як розподілити між сторонами судові витрати; 6) чи є підстави допустити негайне виконання рішення; 7) чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову.

Отже, питання розподілу судових витрат не є вимогою позову, яка направлена на захист порушених суб`єктом владних повноважень прав, свобод або законних інтересів позивача. Розподіл судових витрат має компенсаційний характер і є, певною мірою, відповідальністю кожної зі сторін за вчинення дій, в тому числі процесуальних, під час розгляду справи. Вирішення цього питання є обов`язком суду, яке вирішується за результатами розгляду справи в залежності від того, яке рішення приймається судом.

При цьому, за загальним правилом, питання розподілу судових витрат вирішується судом у судовому рішенні, яким закінчується розгляд справи. Разом з тим, КАС України передбачені випадки, коли суд може вирішити питання розподілу судових витрат після ухвалення рішення по суті позовних вимог, а саме: 1) якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат (частина 3 статті 143); 2) у випадку постановлення ухвали про закриття провадження у справі, залишення позову без розгляду або ухвалення рішення про задоволення позову у зв`язку з його визнанням суд вирішує питання про розподіл судових витрат не пізніше десяти днів з дня ухвалення відповідного судового рішення, за умови подання учасником справи відповідної заяви і доказів, які підтверджують розмір судових витрат (частина шоста статті 143); 3) якщо це питання не було вирішено (пункт 3 частини 1 статті 252).

Відповідно до частини 5 статті 143 КАС України у випадку, передбаченому частиною третьою цієї статті, суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу.

Частина 1 статті 252 КАС України передбачає, що суд, який ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати. Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення. Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу. Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Таким чином, у випадку, якщо суд при ухваленні судового рішення по суті спору з певних причин не вирішив питання про судові витрати, або відкладення вирішення цього питання було ініційовано стороною у справі, таке питання підлягає вирішенню шляхом ухвалення судом додаткового судового рішення в порядку статті 252 КАС України.

Частиною 3 статті 252 КАС України передбачено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Перевіривши доводи заяви щодо необхідності ухвалення додаткового рішення та розподілу судових витрат, Верховний Суд дійшов висновку про відсутність підстав для її задоволення з огляду на таке.

Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частинами 2, 3 зазначеної статті передбачено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Отже, правила розподілу судових витрат відрізняються залежно від суб`єктного складу осіб, які беруть участь у справі. При цьому положеннями статті 139 КАС України не передбачено стягнення в порядку розподілу судових витрат сплаченого суб`єктом владних повноважень судового збору у справі.

Керуючись статтями статями 134, 139, 252 Кодексу адміністративного судочинства України, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяви Національної служби посередництва і примирення про стягнення судових витрат.

Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач А.А. Єзеров

Суддя Н.В. Коваленко

Суддя А.І. Рибачук