Справа № 380/27/23
Суддя: Пліш Михайло Антонович
Дата ухвалення: 2023-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 рокуЛьвівСправа № 380/27/23 пров. № А/857/11476/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Пліша М.А.,

суддів Курильця А.Р., Мікули О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Львівської митниці на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2023 року (головуючий суддя Коморний О.І., м. Львів) по справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Авто Вектор» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,-

В С Т А Н О В И В :

Товариство з обмеженою відповідальністю «АвтоВектор» звернулося в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Львівської митниці в якому просило визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/900100/2 від 19.09.2022; №UA209000/2022/900132/2 від 17.10.2022; №UA209000/2022/900157/2 від 01.11.2022; №UA209000/2022/900226/2 від 20.12.2022.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2023 року позов задоволено. Визнано протиправними та скасовано Рішення про коригування митної вартості товарів: № UA209000/2022/900100/2 від 19.09.2022; № UA209000/2022/900132/2 від 17.10.2022; № UA209000/2022/900157/2 від 01.11.2022; № UA209000/2022/900226/2 від 20.12.2022.

Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що таке прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати і постановити нове, яким відмовити у позові.

В апеляційній скарзі зазначає, що позивачем не враховано, що відповідно до ч.2 ст. 53 Митного кодексу України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7)ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Декларант або уповноважена особа зобов`язані надавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню (ч. 2 ст. 52 МКУ).

По-перше за результатами опрацювання поданих декларантом до митного оформлення за митними деклараціями встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом.

Так, в рішенні про коригування митної вартості №UA209000/2022/900100/2 від 19.09.2022 зазначено: - пунктом 1.2. договору на перевезення №25 від 09.09.2019 визначено, що конкретні умови перевезення зазначаються у Заявках, які є невід`ємною частиною договору, Заявка до митного оформлення не надана, що є порушенням частини 2 ст 53 МКУ; - в декларації країни відправлення від 05.09.2022 № 22PL394010E0995058 вказано вартість 94375 польських злотих, що відповідно до офійного інтернет ресурсу курсів валют для митних цілей www.money.pl/pieniadze/nbparch/celne/ (94375 / 4,7772=19755,30 EUR), а рахунку-фактурі від 03.09.2022 № FE 116/WY/2022 вартість становить 19425,28 EUR .

Відповідно до положень Інкотермс -2010, термін EXW(Works або франко-завод) означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання з постачання коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці. Відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування та навантаження оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів. Відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України, згідно заявлених умов поставки, для підтвердження митної вартості товарів подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Та документи про страхування. Документи про страхові витрати декларантом не подано. Таким чином, відомості щодо складових митної вартості (страхування) не підтверджено документально та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу.

В рішенні про коригування митної вартості №UA209000/2022/900132/2 від 17.10.2022 зазначено:

- В пункті 7.1 зовнішньоекономічного контракту від 07.10.2019 №1/2019 вказано «контракт вступає в силу з дати підписання», проте контракт є не підписаний жодною із сторін, отже суб`єкти не вступили в договірні відносини;

- пунктом 1.2. договору на перевезення №25 від 09.09.2019 визначено, що конкретні умови перевезення зазначаються у Заявках, які є невід`ємною частиною договору, Заявка до митного оформлення не надана, що є порушенням частини 2 ст 53 МКУ; Документ сформований в системі «Електронний суд» 28.06.2023 17

- Наданий платіжний документ не можливо ідентифікувати з даною поставкою, не стосується даної поставки;

В рішенні про коригування митної вартості №UA209000/2022/900157/2 від 01.11.2022 зазначено:

- в пункті 7.1 зовнішньоекономічного контракту від 07.10.2019 №1/2019 вказано «контракт вступає в силу з дати підписання», проте контракт є не підписаний жодною із сторін, отже суб`єкти не вступили в договірні відносини;

- пунктом 1.2. договору на перевезення №25 від 09.09.2019 визначено, що конкретні умови перевезення зазначаються у Заявках, які є невід`ємною частиною договору, Заявка до митного оформлення не надана, що є порушенням частини 2 ст 53 МКУ;

- наданий платіжний документ не можливо ідентифікувати з даною поставкою, тому що в ній інша сума платежу. У наданому платіжному дорученні сума платежу не відповідає сумі фактури, документ містить загальне посилання на контракт.

- прас-лист має адресний характер, що суперечить суті прас-листа, як ціновій пропозиції необмеженій кількості покупців; - в декларації країни відправлення № 22PL394010E1242740 та фактурі № FE 150/WY/2022 - різні суми.

В рішенні про коригування митної вартості №UA209000/2022/900226/2 від 20.12.2022:

За результатами опрацювання було встановлено наступне:

- пунктом 1.2. договору на перевезення №25 від 09.09.2019 визначено, що конкретні умови перевезення зазначаються у Заявках, які є невід`ємною частиною договору, Заявка до митного оформлення не надана, що є порушенням частини 2 ст 53 МКУ;

- наданий платіжний документ від 21.11.2022 не стосується даної поставки;

- прайс-лист (має адресний характер), що суперечить суті прас-листа, як ціновій пропозиції необмеженій кількості покупців;

- в декларації країни відправлення №22PL394010E1447062 та фактурі №FE174/WY/2022 - різні суми у товаросупровідних документах відсутні відомості щодо таких складових митної вартості, як навантаження, перевантаження, що унеможливлює перевірку числових значень складових митної вартості.

По-друге в даному зовнішньоекономічний договір (контракт) документи, що містять відомості про вартість перевезення, є тим документами, що мали би містити дані щодо складових вартості товару, подання яких є передбачене п.2 ч.2 ст. 53 Митного кодексу України.

Отже, основні документи, що підтверджують заявлений рівень митної вартості, подані не в повному обсязі та містять розбіжності, складові митної вартості не можна вважати такими, що є документально підтверджені та піддаються обчисленню, що є порушенням вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу

Числове значення заявленої митної вартості перевірити в даному випадку не можливо.

Тому, вимога митного органу про надання додаткових документів була скерована у зв`язку із наявністю підстав, визначених ч.3 ст.53 МК України.

Ч. 3 ст. 53 Митного кодексу України чітко обумовлює право митного органу на витребування додаткових документів за наявності відповідних умов: 1. наявність розбіжностей; 2. наявність підробки; 3. відсутність усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості; 4. відсутність відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

В законі чітко зазначено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Такої ж позиції дотримується Верховний Суд України Верховний суд в постанові від 31.03.2020 року по справі №804/46595/18.

Зміст наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей.

Так, наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Витребування додаткових документів у позивача було обумовлене необхідністю оцінки наявних ризиків щодо можливого заниження митої вартості, необхідністю у зв`язку з цим перевірки даних щодо правильності формування ціни на задекларований товар, а також підтвердження того наскільки обґрунтованим є декларування митної вартості товару за ціною, нижчою аніж та що вже наявна в митного органу, а також законодавчо закріплене право митного органу упевнитись в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку поданих для цілей визначення митної вартості, яке кореспондується з обов`язком декларанта надавати відомості для підтвердження митної вартості, які повинні базуватися на підтверджених документально об`єктивних даних, та піддаватися обчисленню. Однак, позивач не надав повний перелік витребуваних документів, не спростував сумнівів митниці щодо заявленої митної вартості та не довів, що ним правильно здійснено розрахунки митної вартості, в т.ч. обрано метод визначення митної вартості товарів, що не дало можливості митниці перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі та стало підставою для визначення митної вартості не за першим методом, а інакше таку вартість визначити не було можливості.

Слід зазначити, що митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. З цією метою вони мають повноваження витребувати додаткові документи для перевірки правильності зазначеної митної вартості в разі наявності підстав для сумніву в правильності митної оцінки товару, що переміщується через митний кордон України. Митниця може вимагати, а декларант має надати лише належні документи для перевірки та підтвердження правильності визначення митної вартості товару. Надання неналежних документів не може вважатися виконанням вимог митного органу щодо підтвердження митної вартості товарів.

Статтею 17 угоди про застосування статті VII ГАТТ, згода на обов`язковість якої надана Верховною Радою України, передбачено, що ніщо не повинно тлумачитися так, що обмежує або ставить під сумнів право митних адміністрацій упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданих для цілей митної оцінки.

Тому, враховуючи наведене, митний орган в межах п. 5 ч. 4 ст. 54 МК України, має право письмово запитувати у декларанта додаткові документи для визначення дійсної митної вартості товарів.

Необхідність витребування документів є передусім способом упевнитися в тому, що декларант правильно визначив митну вартість

У поданому відзиві на апеляційну скаргу позивач просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Згідно п. 3 ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно ч. 1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.

Судом першої інстанції встановлено, що 07.10.2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Авто Вектор» та компанією «POLMOstrow Sp.z.o.o», Польща укладено зовнішньоекономічний Контракт №1/2019, відповідно до якого предметом є те, що в порядку та на умовах, визначених цим контрактом постачальник постачає і передає у власність покупця глушники, випускні труби та їх частини, а покупець приймає та оплачує товар згідно інвойсів виставлених Постачальником в рамках цього контракту, і будучи його складовою частиною.

На виконання вимог зовнішньоекономічного Контракту №1/2019 від 07.10.2019 позивачем здійснено наступні поставки:

Згідно Рахунку-фактури (інвойсу) №FE116/WY/2022 від 03.09.2022 р. покупець придбав у продавця товар за післяплатою. ТОВ з метою митного оформлення вказаного товару 09.09.2022 р. подало до Львівської митниці електронну митну декларацію №UA209170/2022/070117, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації (тов.1 частини для транспортних засобів глушники, вихлопні труби), зокрема на які прийняті оскаржувані рішення.

Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №UA209170/2022/070117 в якості підстави для застосування основного методу було надано наступні документи, які місять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації: Зовнішньоекономічний договір (контракт) №1/2019 від 07.10.2019 року; Додаток №1 від 20.10.2020 до контракту №1/2019 від 07.10.2019 року; Рахунок-фактура (інвойс) №FE116/WY/2022 від 03.09.2022 р.; Специфікація №116 до рахунку-фактури №FE116/WY/2022 від 03.09.2022 р.; Банківський платіжний документ, що стосується товару №MUR59 від 29.08.2022; Договір про надання транспортних послуг №25 від 09.09.2019 р.; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №18 від 06.09.2022; Автотранспортна накладна CMR №б/н від 03.09.2022; Довідка-лист б/н від 06.09.2022; Митна декларація Республіки Польща №22PL394010E0995058 від 05.09.2022; Прайс-лист б/н від 03.09.2022; Видаткові накладні.

Однак, Львівською митницею відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209170/2022/001088. Підставою для відмови у митному оформленні було прийняте митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 19.09.2022 №UA209000/2022/900100/2.

На виконання вимог Рішення про коригування декларантом подано нову митну декларацію, якій присвоєно номер №UA209170/2022/073303, та 21.09.2022 вона була оформлена Львівською митницею у митному відношенні.

Згідно Рахунку-фактури (інвойсу) №FE135/WY/2022 від 30.09.2022 р. покупець придбав у продавця товар за післяплатою.

Позивач з метою митного оформлення вказаного товару 07.10.2022 р. подав до Львівської митниці електронну митну декларацію №UA209170/2022/079198, відповідно до якої заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації (тов. 1 частини для транспортних засобів глушники, вихлопні труби), зокрема на які прийняті оскаржувані рішення.

Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №UA209170/2022/079198 в якості підстави для застосування основного методу надано наступні документи, які місять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації: Зовнішньоекономічний договір (контракт) №1/2019 від 07.10.2019 року; Додаток №1 від 20.10.2020 до контракту №1/2019 від 07.10.2019 року; Рахунок-фактура (інвойс) №FE135/WY/2022 від 30.09.2022 р.; Специфікація №135 до рахунку-фактури №FE135/WY/2022 від 30.09.2022 р.; Банківський платіжний документ, що стосується товару №MUR59 від 29.08.2022; Договір про надання транспортних послуг №25 від 09.09.2019 р.; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №21 від 30.09.2022; Автотранспортна накладна №б/н від 30.09.2022; Лист-довідка б/н від 30.09.2022; Митна декларація Республіки Польща №22PL394010E1114264 від 30.09.2022; Прайс-лист б/н від 30.09.2022; Видаткові накладні.

У свою чергу, декларант просив визнати та погодити митну вартість на основі поданих документів, а також на вимогу надав витребувані документи: прайс-лист виробника товару, завірений ТПП, рахунок на перевезення, виписка з банку про оплату за товар, лист про страхування, видаткові накладні.

Однак, Львівською митницею відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2022/001503. Підставою для відмови у митному оформленні є прийняте митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 17.10.2022 №UA209000/2022/900132/2.

На виконання вимог Рішення про коригування декларантом подано нову митну декларацію, якій присвоєно номер №UA209170/2022/082399, та 18.10.2022 вона оформлена Львівською митницею у митному відношенні.

Згідно Рахунку-фактури (інвойсу) №FE150/WY/2022 від 27.10.2022 р. покупець придбав у продавця товар за післяплатою.

Позивач з метою митного оформлення вказаного товару 31.10.2022 р. подав до Львівської митниці електронну митну декларацію №UA209170/2022/086633, відповідно до якої заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації (тов. 1 частини для транспортних засобів глушники, вихлопні труби), зокрема на які прийняті оскаржувані рішення.

Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №UA209170/2022/086633 в якості підстави для застосування основного методу було надано наступні документи, які місять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації: Зовнішньоекономічний договір (контракт) №1/2019 від 07.10.2019 року; Додаток №1 від 20.10.2020 до контракту №1/2019 від 07.10.2019 року; Рахунок-фактура (інвойс) №FE150/WY/2022 від 27.10.2022 р.; Специфікація №150 до рахунку-фактури №FE150/WY/2022 від 27.10.2022 р.; Банківський платіжний документ, що стосується товару №MUR61 від 26.10.2022; Договір про надання транспортних послуг №25 від 09.09.2019 р.; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №23 від 28.10.2022; Автотранспортна накладна CMR №б/н від 27.10.2022; Довідка-лист від відправника б/н від 27.10.2022; Довідка-лист №03-11.22 від 27.10.2022; Митна декларація Республіки Польща №22PL394010E1242740 від 27.10.2022; Прайс-лист б/н від 20.10.2022; Видаткові накладні.

У свою чергу, декларант просив визнати та погодити митну вартість на основі поданих документів, а також на вимогу надав витребувані документи: прайс-лист, рахунок на перевезення, виписка з банку про оплату за товар, лист, що страхування вантажу не проводилось.

Однак, Львівською митницею відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2022/001745. Підставою для відмови у митному оформленні було прийняте митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 01.11.2022 №UA209000/2022/900157/2.

На виконання вимог Рішення про коригування декларантом подано нову митну декларацію, якій присвоєно номер №UA209170/2022/087207, та 02.11.2022 вона оформлена Львівською митницею у митному відношенні.

Згідно Рахунку-фактури (інвойсу) №FE174/WY/2022 від 12.12.2022 р. покупець придбав у продавця товар за післяплатою.

Позивач з метою митного оформлення вказаного товару 19.12.2022 р. подав до Львівської митниці електронну митну декларацію №22UA00U7, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації (тов. 1 частини для транспортних засобів глушники, вихлопні труби), зокрема на які прийняті оскаржувані рішення.

Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №22UA00U7 в якості підстави для застосування основного методу було надано наступні документи, які місять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації: Зовнішньоекономічний договір (контракт) №1/2019 від 07.10.2019 року; Додаток №1 від 20.10.2020 до контракту №1/2019 від 07.10.2019 року; Рахунок-фактура (інвойс) №FE174/WY/2022 від 12.12.2022 р.; Специфікація №174 до рахунку-фактури №FE174/WY/2022 від 12.12.2022 р.; Банківський платіжний документ, що стосується товару №MUR66 від 21.11.2022; Договір про надання транспортних послуг №25 від 09.09.2019 р.; Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №26 від 13.12.2022; Автотранспортна накладна CMR №б/н від 12.12.2022; Довідка-лист від відправника б/н від 12.12.2022; Митна декларація Республіки Польща №22PL394010E1447062 від 12.12.2022; Прайс-лист б/н від 12.12.2022; Видаткові накладні.

У свою чергу Декларант просив визначити митну вартість на основі поданих документів, а також на вимогу надав витребувані документи: прайс-лист, виписка з банку про оплату за товар, лист, що страхування вантажу не проводилось.

Однак, Львівською митницею відмовлено у митному оформленні задекларованого товару, у зв`язку з чим оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209170/2022/002713. Підставою для відмови у митному оформленні було прийняте митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 20.12.2022 №UA209000/2022/900226/2.

На виконання вимог Рішення про коригування декларантом подано нову митну декларацію, якій присвоєно номер №22UA12U0, та 21.12.2022 така оформлена Львівською митницею у митному відношенні.

У зв`язку з незгодою із прийнятими Рішеннями про коригування митної вартості №UA209000/2022/900132/2 від 17.10.2022 та №UA209000/2022/900157/2 від 01.11.2022, від 20.12.2022 №UA209000/2022/900226/2. позивачем в порядку статті 55 Митного кодексу України подані Заява від 02.11.2022, Заява від 22.11.2022 та Заява від 28.12.22, у яких задля скасування оскаржуваних рішень про коригування заявленої митної вартості та повернення (вивільнення) донарахованих коштів позивачем надано додаткові документи, які підтверджують заявлену митну вартість та відповідні обґрунтування, зокрема подано:

До Заяви від 02.11.2022 року додано: митну декларацію №UA209170/2022/048960 від 02.07.2022 р.; Рахунок-фактуру №FE80/WY/2022 від 01.07.2022 р; Банківський платіжний документ №MUR62 від 28.10.2022 р.; Копія контракту №1/2019 від 07.10.2019; Довідку-лист б/н від 30.09.2022 про відсутність страхування.

До Заяви в порядку ст. 55 МК України від 22.11.2022 року додано копії: Контракту №1/2019 від 07.10.2019; Банківського платіжного документу №MUR66 від 21.11.2022 р.; митної декларації №UA209170/2022/070117 від 09.09.2022 р.; Рахунку-фактури №FE116/WY/2022 від 03.09.2022 р.; Банківського платіжного документу №MUR61 від 26.10.2022 р.; Довідки-листа б/н від 27.10.2022 про відсутність страхування; Договору-заявки на транспортне обслуговування №3-10.

До Заяви в порядку ст. 55 МК України від 28.12.2022 року додано копії: Довідки-листа б/н від 12.12.2022 р. про відсутність страхування; Банківського платіжного документу №MUR66 від 21.11.2022 р.; митної декларації №UA209170/2022/086633 від 31.10.2022 р.; Рахунку-фактури №FE150/WY/2022 від 27.10.2022 р.; Договору-заявки на транспортне обслуговування №2-12.

Розглядаючи спір, суд першої інстанції вірно врахував, що відповідно до ст. 49 МК України митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Відомості про митну вартість товарів використовуються, зокрема, для нарахування митних платежів.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 50 МК України відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 МК України, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Частинами першою та другою ст. 52 МК України визначено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Декларант зобов`язаний: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.

Відповідно до частин першої третьої ст. 53 МК України у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:

1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій ст. 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;

2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;

3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);

4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;

5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;

6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;

7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;

8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Відповідно до ст. 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.

Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний:

1) здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

2) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана;

3) надавати декларанту або уповноваженій ним особі письмову інформацію щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих у разі коригування митної вартості, а також щодо підстав здійснення такого коригування;

4) випускати у вільний обіг товари, що декларуються:

у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю;

у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом;

у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу.

Митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право:

1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості;

2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості;

3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів;

4) проводити в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску;

5) звертатися до митних органів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості;

6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:

1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;

2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;

4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.

Згідно з ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами:

1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції);

2) другорядні:

а) за ціною договору щодо ідентичних товарів;

б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів;

в) на основі віднімання вартості;

г) на основі додавання вартості (обчислена вартість);

ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.

У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.

Кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.

Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.

У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Статтею 55 МК України встановлено порядок коригування митної вартості товарів.

Відповідно до частини другої цієї статті письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Правилами заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затвердженими наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 № 598 (далі - Правила), встановлено, що графа 33 рішення про коригування митної вартості товарів «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» має містити окрім зазначення номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, також пояснення щодо зроблених коригувань, зважаючи на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умови поставки, комерційні умови та докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості.

При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.

Наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

Сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Митний орган зобов`язаний зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (стаття 53) заборонено.

Суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що викладені підстави відповідача для прийняття рішень про коригування митної вартості товарів, не заслуговують уваги, з огляду на таке.

У Рішенні про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/900100/2 в якості підстави прийняття такого рішення відповідач зазначав наступне:

У декларації країни відправлення від 05.09.2022 р. №22PL394010E0995058 вказано вартість 94375 польських злотих, що відповідно до офіційного інтернет-ресурсу курсів валют для митних цілей www.money.pl|pieniadze|nbparch|celne (94375/4,7772=19755,30 євро), а рахунку-фактурі від 03.09.2022 №FE116/WY/2022 вартість становить 19425,28 євро.

Відповідно до законодавства Республіки Польща, для митних цілей в Республіці Польща застосовується фіксований курс валют на цілий місяць. Так, на проміжок часу з 01.09.2022 по 31.09.2022 року курс польського злотого до Євро становив: 1 Євро 4, 7772 польських злотих. Як наслідок зазначена у рахунку-фактурі (інвойсі) №FE116/WY/2022 від 03.09.2022 р. ціна 19425, 28 Євро становить 92798,45 польських злотих. Слід наголосити, що в експортній декларації вказується статистична вартість (вартість на кордоні Польщі), а не фактурна. При здійсненні вказаної операції було визначено умови поставки EXW Wysocko Wielke, тобто cтатистична вартість, зазначена у відповідній графі експортної декларації включала вартість продажу та вартість доставки з Wysocko Wielke до українсько-польського кордону. Згідно довідки відправника, середня орієнтовна вартість транспорту на внутрішній ділянці кордону від Wysocko Wielkie до України становить 330 євро, що по відповідному курсу у вересні 2022 року становить 1576, 48 польських злотих.

Таким чином, у митній декларації країни відправлення №22PL394010E0995058 від 05.09.2022 р. до фактурної вартості товарів 19425, 28 Євро (92798,45 польських злотих) додані витрати на транспортування в розмірі 330 Євро (1576,48 польських злотих), і як наслідок, у ній вказана ціна у польських злотих, а саме, 94375 польських злотих (округлено до польського злотого).

У Рішенні про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/900132/2 в якості підстави прийняття такого рішення відповідач зазначав наступне:

У пункті 7.1 зовнішньоекономічного контракту від 07.10.2019 №1/2019 вказано «контракт вступає в силу з дати підписання», проте, контракт є не підписаний жодною із сторін, отже суб`єкти не вступили в договірні відносини.

У Контракті №1/2019 від 07.10.2019 містяться усі реквізити сторін (покупця та постачальника), а саме: назви юридичних осіб, юридичні адреси, рахунки у банках, печатки та підписи директорів. До того ж, у Картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення нічого не зазначено, що однією із причин відмови у митному оформленні товарів стало те, що контракт є не підписаний жодною із сторін. На підставі Контракту №1/2019 від 07.10.2019 р. здійснювались й інші зовнішньоекономічні операції, зокрема, поставка за митною декларацією №UA209170/2022/070117 від 09.09.2022, однак відповідачем не було зазначено про такий недолік, який був спростований позивачем. Наведене свідчить про безпідставність такої причини у Рішенні про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/900132/2 від 17.10.2022 р. Разом з тим, у порядку ст. 55 МК України позивачем повторно було надано копію контракту №1/2019 від 07.10.2019, підписаного сторонами.

Згідно із п. 5.3. Контракту №1/2019 від 07.10.2019 р. оплата за кожну поставку здійснюється в євро не пізніше 30 днів з моменту виставлення інвойсу. Це означає, що оплата за Рахунком-фактурою (інвойсом) №FE135/WY/2022 від 30.09.2022 р. може бути здійснена до 30.10.2022 р. Оскільки, Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/900132/2 було прийняте 17.10.2022 р., а оплатити суму, вказану у інвойсі можна було до 30.10.2022 р., то документ, що підтверджує проведення оплати Банківський платіжний документ №MUR62 від 28.10.2022 року на суму 35 309, 24 євро був доданий разом із заявою по ст.55 МК України. Таким чином, поставку можливо ідентифікувати за даним документом.

Щодо Банківського платіжного документу №MUR59 від 29.08.2022 р., на суму 38957,57 євро, який подавався декларантом позивача до митного оформлення, то він стосується зовнішньоекономічної операції за митною декларацією №UA209170/2022/048960 від 02.07.2022 р., де в графі 47 зазначено 38957,57 євро. Ця ж сума міститься і у Рахунку-фактурі №FE80/WY/2022 від 01.07.2022 р. Тобто декларантом подавалися до митниці оплати за попередній період, по яких митне оформлення вже було проведено та товар випущено у вільний обіг.

У Рішенні про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/900157/2 в якості підстави прийняття такого рішення відповідач зазначив наступне:

У пункті 7.1 зовнішньоекономічного контракту від 07.10.2019 №1/2019 вказано «контракт вступає в силу з дати підписання», проте, контракт є не підписаний жодною із сторін, отже суб`єкти не вступили в договірні відносини.

У Контракті №1/2019 від 07.10.2019 містяться усі реквізити сторін (покупця та постачальника), а саме: назви юридичних осіб, юридичні адреси, рахунки у банках, печатки та підписи директорів. До того ж, у Картці відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення нічого не зазначено, що однією із причин відмови у митному оформленні товарів стало те, що контракт є не підписаний жодною із сторін. На підставі Контракту №1/2019 від 07.10.2019 р. здійснювались й інші зовнішньоекономічні операції, зокрема, поставка за митною декларацією №UA209170/2022/070117 від 09.09.2022, однак відповідачем не було зазначено про такий недолік, який вже нами спростований. Наведене свідчить про безпідставність такої причини у Рішенні про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/900157/2 від 01.11.2022 р. Разом з тим, у порядку ст. 55 МК України позивачем повторно було надано копію контракту №1/2019 від 07.10.2019, підписаного сторонами.

Щодо наданого платіжного документа, що його неможливо ідентифікувати з даною поставкою, тому що, в ній інша сума платежу, у наданому платіжному дорученні сума платежу не відповідає сумі фактури, документ містить загальне посилання на контракт. Згідно із п. 5.3. Контракту №1/2019 від 07.10.2019 оплата за кожну поставку здійснюється в євро не пізніше 30 днів з моменту виставлення інвойсу. Це означає, що оплата за Рахунком-фактурою (інвойсом) №FE150/WY/2022 від 27.10.2022 р. могла бути здійснена до 26.11.2022 р.

Отже, Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/900157/2 було прийняте 01.11.2022 р., а оплатити суму, вказану у інвойсі можна було до 26.11.2022 р. При цьому, позивачем до Заяви у порядку ст. 55 МК України було додано банківський платіжний документ, що підтверджує оплату відповідної поставки №MUR66 від 21.11.2022 р.

Стостовно Банківського платіжного документу №MUR61 від 26.10.2022 р., на суму 19425,28 євро, який подавався до митного оформлення, то відповідно до листа-довідки №03-11.22 від 27.10.2022 р., який надсилався митниці директором ТОВ АВТО ВЕКТОР зазначається, що платіжне доручення №MUR61 від 26.10.2022 р. на суму 19425,28 євро стосується зовнішньоекономічної операції за митною декларацією №UA209170/2022/070117 від 09.09.2022 р., де в графі 42 зазначено 19425,28 євро. Ця ж сума міститься і у Рахунку-фактурі №FE116/WY/2022 від 03.09.2022 р. Тобто декларантом подавалися до митниці оплати за попередній період, по яких митне оформлення вже було проведено та товар випущено у вільний обіг.

Щодо прайс-листа, то суд вірно зазначив,що з огляду на засаду свободи підприємницької діяльності митним органам заборонено втручатися у підприємницьку діяльність декларантів шляхом відмови взяти до уваги прайс-лист з мотивів його недопустимості у зв`язку із наявністю чи відсутністю у ньому певних відомостей (реквізитів).

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у Постанові від 18.01.2018 у справі № К/9901/2542/18: «До переліку додаткових документів, визначених ч. 3 ст. 53 МК, входять каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, а також розрахунок ціни (калькуляція). Прейскурант (прайс-лист) - це довідник цін (тарифів) на товари та/або види послуг, який адресований невизначеному колу покупців. Положеннями пункту 4 частини першої статті 3 Цивільного кодексу України закріплено таку загальну засаду цивільного законодавства, як свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом та з якої випливає свобода способів ініціювання підприємницьких цивільних правовідносин, у тому числі свобода форми прайс-листа. Отже, з огляду на засаду свободи підприємницької діяльності наявність чи відсутність у прайс-листі певних відомостей (реквізитів), не може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, якщо з інших поданих декларантом документів можливо встановити такі відомості про товари.

Також, суд першої інстанції правильно зазначив, що жодним нормативно-правовим актом не встановлено затвердженої форми, змісту чи вимог до прайс-листа. Законодавчої дефініції «прайс-лист» у законодавстві не існує, а відтак вимог до її оформлення також нема, твердження митниці про невідповідність вимог до прайс-листа цілком безпідставне. У вимозі митного органу не зазначається чи ця комерційна пропозиція повинна стосуватися необмеженого кола осіб, чи покупця. У даному випадку Контрагент направив позивачу прайс-лист, який містить усю необхідну інформацію щодо цін на товари за власним зразком, і до митного контролю була подана та, що отримана у продавця. Вказана обставина не може слугувати підставою для прийняття оскаржуваного рішення. Більш того, прайс-лист не є обов`язковим документом, який в розумінні норм Митного кодексу визначає та/або впливає на числові значення складових митної вартості товару. Також не зрозуміло в чому полягає неможливість об`єктивного співставлення, адже прайс-лист містить усю інформацію згідно асортименту та вартості товару, придбаного ТОВ.

Відповідно до законодавства Республіки Польща, для митних цілей в Республіці Польща застосовується фіксований курс валют на цілий місяць. Так, на проміжок часу з 01.10.2022 по 31.10.2022 року курс польського злотого до Євро становив: 1 Євро 4, 7449 польських злотих. Як наслідок зазначена у рахунку-фактурі (інвойсі) №FE150/WY/2022 від 27.10.2022 р. ціна 36 636, 66 Євро становить 173 837, 29 польських злотих. В експортній декларації вказується статистична вартість (вартість на кордоні Польщі), а не фактурна. При здійсненні вказаної операції було визначено умови поставки EXW Wysocko Wielke, тобто cтатистична вартість, зазначена у відповідній графі експортної декларації включала вартість продажу та вартість доставки з Wysocko Wielke до українсько-польського кордону. Згідно довідки відправника, середня орієнтовна вартість транспорту на внутрішній ділянці кордону від Wysocko Wielkie до України становить 330 євро, що по відповідному курсу у жовтні 2022 року становить 1565, 82 польських злотих. Таким чином, у митній декларації країни відправлення №22PL394010E1242740 від 27.10.2022 р. до фактурної вартості товарів 36 636, 66 Євро (173 837, 29 польських злотих) були додані витрати на транспортування в розмірі 330 Євро (1565, 82 польських злотих), і як наслідок, у ній вказана ціна у польських злотих, а саме, 175403 польських злотих (округлено до польського злотого).

Щодо заявки на транспортування. Договір-заявка на транспортне обслуговування №3-10 від 26.10.2022 р. була долучена позивачем до Заяви у порядку ст. 55 МК України від 22.11.2022 року.

Однак, заявка на транспортне перевезення не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість перевезення товару, а є лише передумовою виконання взятих на себе експедитором зобов`язань та ніяк не впливає на визначення митної вартості товарів. Отже, заявка не буде мати жодного значення для числових визначень митної вартості. Також варто зазначити, що на законодавчому рівні відсутнє визначення складових (реквізитів) заявки до договору транспортного експедирування. Більш того, як зазначалось вище, ст.53 МК України визначено перелік документів, що подаються на підтвердження заявленої митної вартості, і серед того переліку немає заявок чи будь-яких інших попередніх документів. При цьому згідно з ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

У Рішенні про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/900226/2 в якості підстави прийняття такого рішення відповідач зазначив наступне:

Щодо платіжний документ не можливо ідентифікувати з даною поставкою, тому що, в ній інша сума платежу, у наданому платіжному дорученні сума платежу не відповідає сумі фактури, документ містить загальне посилання на контракт.

Згідно із п. 5.3. Контракту №1/2019 від 07.10.2019 р. оплата за кожну поставку здійснюється в євро не пізніше 30 днів з моменту виставлення інвойсу. Це означає, що оплата за Рахунком-фактурою (інвойсом) №FE174/WY/2022 від 12.12.2022 р. може бути здійснена до 11.01.2023 р. Отже, Рішення про коригування митної вартості товарів №UA209000/2022/900226/2 було прийняте 20.12.2022 р., а оплатити суму, вказану у інвойсі можна до 11.01.2023 р. Це означає, що у покупця ще є час на оплату товару.

Стостовно Банківського платіжного документу №MUR66 від 21.11.2022 р., на суму 36636,66 євро, який подавався до митного оформлення, то він стосується зовнішньоекономічної операції за митною декларацією №UA209170/2022/086633 від 31.10.2022 р., де в графі 47 зазначено 36636,66 євро. Ця ж сума міститься і у Рахунку-фактурі №FE150/WY/2022 від 27.10.2022 р. Однак, станом на дату подання позову оплата по даній поставці була проведена, про що свідчить долучений до позовної заяви банківський платіжний документ. Тобто декларантом подавалися до митниці оплати за попередній період, по яких митне оформлення вже було проведено та товар випущено у вільний обіг.

Щодо прайс-листа, то прайс-лист не є обов`язковим документом, який в розумінні норм Митного кодексу визначає та/або впливає на числові значення складових митної вартості товару. Також не зрозуміло в чому полягає неможливість об`єктивного співставлення, адже прайс-лист містить усю інформацію згідно асортименту та вартості товару, придбаного ТОВ.

Стосовно декларації країни відправлення.

Відповідно до законодавства Республіки Польща, для митних цілей в Республіці Польща застосовується фіксований курс валют на цілий місяць. Так, на проміжок часу з 01.12.2022 по 31.12.2022 року курс польського злотого до Євро становив: 1 Євро 4,6958 польських злотих. Як наслідок зазначена у рахунку-фактурі (інвойсі) №FE174/WY/2022 від 12.12.2022 р. ціна 16 343, 24 Євро становить 76744, 59 польських злотих. Слід наголосити, що в експортній декларації вказується статистична вартість (вартість на кордоні Польщі), а не фактурна. При здійсненні вказаної операції було визначено умови поставки EXW Wysocko Wielke, тобто cтатистична вартість, зазначена у відповідній графі експортної декларації включала вартість продажу та вартість доставки з Wysocko Wielke до українсько-польського кордону. Згідно довідки відправника, середня орієнтовна вартість транспорту на внутрішній ділянці кордону від Wysocko Wielkie до України становить 330 євро, що по відповідному курсу у грудні 2022 року становить 1549, 61 польських злотих.Таким чином, у митній декларації країни відправлення №22PL394010E1447062 від 19.12.2022 р. до фактурної вартості товарів 16 343, 24 Євро (76744, 59 польських злотих) були додані витрати на транспортування в розмірі 330 Євро (1549, 61 польських злотих), і як наслідок, у ній вказана ціна у польських злотих, а саме, 78294 польських злотих (округлено до польського злотого).

Стосовно заявки на транспортування. Договір-заявка була долучена позивачем до Заяви у порядку ст. 55 МК України від 27.12.2022 року. Однак, заявка на транспортне перевезення не є первинним документом, який містить в собі інформацію про вартість перевезення товару, а є лише передумовою виконання взятих на себе експедитором зобов`язань та ніяк не впливає на визначення митної вартості товарів. Отже, заявка не буде мати жодного значення для числових визначень митної вартості. Також варто зазначити, що на законодавчому рівні відсутнє визначення складових (реквізитів) заявки до договору транспортного експедирування. Більш того, як зазначалось вище, ст.53 МК України визначено перелік документів, що подаються на підтвердження заявленої митної вартості, і серед того переліку немає заявок чи будь-яких інших попередніх документів. При цьому згідно з ч.5 ст.53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

В усіх випадках прийняття Рішення про коригування митної вартості товарів, відповідач зазначив:

Відповідно до положень Інкотермс-2010, термін EXW (Works або франко-завод) означає, що продавець вважається таким, що виконав свої зобов`язання з постачання, коли він надасть товар у розпорядження покупця на своєму підприємстві чи в іншому названому місці. Відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема: - витрати на транспортування та навантаження оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на страхування цих товарів. Вiдповiдно до частини другої статті 53 Митного кодексу Украпни, згідно заявлених умов поставки, для пiдтвердження митної вартості товарiв подаються транспортні (перевiзнi) документи, а також документи, що містять вiдомостi про вартість перевезення оцінюваних товарiв. Документи про страхові витрати декларантом не подано. Таким чином, відомості щодо складових митної вартості (страхування) не підтверджено документально та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу.

З огляду на обрані сторонами зовнішньоекономічної угоди умови поставки (EXW), витрати на транспортування товарів до місця ввезення на митну територію України, витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до місця ввезення на митну територію України при розрахунку митної вартості додавались до ціни, що була фактично сплачена. За даними умовами поставки страхування не є обов`язковим, а тому воно не проводилось. Підтвердженням слугує Довідка-лист б/н від 30.09.2022, Довідка-лист б/н від 06.09.2022, Довідка-лист б/н від 27.10.2022 та Довідка-лист б/н від 12.12.2022, про те, що за даними поставками страхування не здійснювалось.

Позивачем надано весь пакет товаросупровідних документів, які підтверджують транспортні витрати по чотирьох зовнішньоекономічних операціях, а саме:

За першою поставкою: Договір (контракт) про перевезення №25 від 09.09.2019 р. та Рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №18 від 06.09.2022, де містяться реквізити сторін (замовника та експедитора), зазначена сума перевезення вантажу 29800 грн. Також декларантом було надано Довідку-лист №б/н від 06.09.2022, де зазначено, що страхування вантажів не проводиться, а також Автотранспортну накладну б/н від 03.09.2022.

За другою поставкою: Договір (контракт) про перевезення №25 від 09.09.2019 р. та Рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №21 від 30.09.2022 р., де містяться реквізити сторін (замовника та експедитора), зазначена сума перевезення вантажу 59000 грн. Також декларантом було надано Довідку-лист №б/н від 30.09.2022, де зазначено, що страхування вантажів не проводиться, а також Автотранспортну накладну №б/н від 30.09.2022.

За третьою поставкою: Договір (контракт) про перевезення №25 від 09.09.2019 р. та Рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №23 від 28.10.2022 р., де містяться реквізити сторін (замовника та експедитора), зазначена сума перевезення вантажу 57000 грн. Також декларантом було надано Довідку-лист №б/н від 27.10.2022, де зазначено, що страхування вантажів не проводиться, а також Автотранспортну накладну №б/н від 27.10.2022.

За четвертою поставкою: Договір (контракт) про перевезення №25 від 09.09.2019 р. та Рахунок-фактуру про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №26 від 13.12.2022 р., де містяться реквізити сторін (замовника та експедитора), зазначена сума перевезення вантажу 28 000 грн. Також декларантом було надано Довідку-лист №б/н від 12.12.2022, де зазначено, що страхування вантажів не проводиться, а також Автотранспортну накладну №б/н від 12.12.2022.

Згідно з ч. 5 ст. 53 МК України забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті. Отже, подані декларантом позивача документи підтверджують транспортно-експедиційні послуги.

Розглядаючи спір, судом першої інстанції враховано, що відповідно до постанови Верховного Суду від 25.05.2021 у справі № 520/10386/2020 в разі здійснення коригування митної вартості за резервним методом, у рішенні про коригування митний орган обов`язково повинен зазначити докладну інформацію та джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості за шостим (резервним) методом. Тобто, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, контролюючий орган повинен також зазначити докладну інформацію і джерела, які ним використовувалися.

За митними деклараціями №UA209170/2022/070117 від 09.09.2022, №UA209170/2022/079198 від 07.10.2022, №UA209170/2022/086633 від 31.10.2022 та №22UA00U7 від 19.12.2022 посадова особа митного органу не визнала митну вартість та здійснила коригування за резервним методом. При прийнятті чотирьох оскаржуваних нами Рішень про коригування митної вартості товарів, відповідач зазначив ціну товару за 1 кг 4,3 євро. У той час, як позивачем була заявлена вартість: 2,1 - 2,4 євро/кг.

Однак, у січні-лютому 2022 року позивачем імпортувався такий самий товар за митними деклараціями, де митниця визнала заявлену до митного оформлення митну вартість товарів: №UA209170/2022/005129 від 25.01.2022 р. (Тов. 1) 2,01 євро/кг; №UA209170/2022/010098 від 10.02.2022 р. (Тов. 1) 1,99 євро/кг; №UA209170/2022/013081 від 21.02.2022 р. (Тов. 1) 1,92 євро/кг.

Тобто, у відповідача була інформація про випадки оформлення таких же товарів (з тим самим кодом УКТЗЕД та однаковою країною походження), однак відповідач з незрозумілих причин не використовував ці дані. Митний орган повинен чітко дотримуватись процедури, визначеної законодавством, чого в даному випадку не зробив. Отже, посадова особа митного органу в даному випадку діяла незаконно, здійснював коригування безпідставно та вибірково.

З вищевказаного слідує, що скоригована вартість товару за резервним методом є значно вищою мінімальної вартості, що суперечить з п.2 ч.3 ст.64 МК України, де митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей. Відповідно до ч. 2 ст. 64 МК України, митна вартість, визначена за резервним методом, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

У даному ж випадку, з наведених документів чітко випливає, що фактично митницею при визначенні митної вартості відповідного товару обрано значно вищу митну вартість, ніж мінімальну, яка була наявна у митного органу.

Верховний Суд з цього питання сформував правову позицію, яка викладена у постановах від 21.02.2018 у справі № 820/17417/14, від 04.09.2018 у справі № 818/1186/17, відповідно до якої рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися лише на інформації ЄАІС ДФС України, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин під час здійснення ними зовнішньоекономічної діяльності Митним кодексом України не передбачено. Також слід урахувати, що в ЄАІС ДФС України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень із питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Верховний Суд у постанові від 29.09.2020 по справі №520/7041/19 звернув увагу на те, що рішення про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 Митного кодекс якщо містить не лише дату та номер митної декларації, на підставі якої здійснено коригування митної вартості, а й порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за такими другорядними методами, як за ціною договору щодо ідентичних товарів, за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів, на основі віднімання вартості, резервним методом.

Суд вважає необґрунтованим висновок митного органу про те, що у поданих до митного оформлення документах містяться розбіжності та не міститься всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.

З урахуванням наведеного колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позову.

Виходячи із зазначеного вище, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а рішення відповідає нормам матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. 243, ст. 308, ст. 311, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Львівської митниці залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 30 травня 2023 року по справі №380/27/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя М. А. Пліш
судді А. Р. Курилець
О. І. Мікула