Справа № 522/19743/21
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2023-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2023 р.м. ОдесаСправа № 522/19743/21

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Турецької І.О.,

Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу Одеського квартирно-експлуатаційного управління на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року, прийняте у складі суду судді Стефанова С.О. в місті Одеса, по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеського квартирно-експлуатаційного управління про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Приморського районного суду м. Одеси із адміністративним позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси Міністерства оборони України, в якому позивач просив суд:

- визнати протиправною відмову Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси у погодженні рішення Об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 30.04.2020 року про зарахування майора ОСОБА_1 на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом забезпечення житловим приміщенням для постійного проживання, у складі сім`ї чотири особи з 30.04.2020 року;

- зобов`язати Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси, погодити рішення Об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 30.04.2020 року про зарахування майора ОСОБА_1 , на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом забезпечення житловим приміщенням для постійного проживання у складі сім`ї чотири особи з 30.04.2020 року.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 20 січня 2022 року позов задоволено.

Постановою Одеського апеляційного суду від 06 лютого 2023 року рішення Приморського районного суду м. Одеси від 20 січня 2022 року скасовано. Закрито провадження за позовом ОСОБА_1 до квартирно- експлуатаційного відділу м. Одеси Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії. Роз`яснено позивачу про наявність права протягом десяти днів з дня отримання постанови апеляційного суду звернутись із заявою до Одеського апеляційного суду про направлення справи за встановленою юрисдикцією.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 15.03.2023 року матеріали справи № 522/19743/21 за позовом ОСОБА_1 до квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси Міністерства оборони України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії направлено за встановленою юрисдикцією до Одеського окружного адміністративного суду.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправною відмову Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси у погодженні рішення Об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 30.04.2020 року про зарахування майора ОСОБА_1 на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом забезпечення житловим приміщенням для постійного проживання, у складі сім`ї чотири особи з 30.04.2020 року. Зобов`язано Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси, погодити рішення Об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 30.04.2020 року про зарахування майора ОСОБА_1 , на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом забезпечення житловим приміщенням для постійного проживання у складі сім`ї чотири особи з 30.04.2020 року.

Ухвалою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 16 жовтня 2023 року Замінено відповідача по справі №522/19743/21 - Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси Міністерства оборони України на його процесуального правонаступника Одеське квартирно-експлуатаційне управління.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду першої інстанції, Одеське квартирно-експлуатаційне управління звернулось до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою, в якій вказує, що рішення суду прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, тому просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що На момент прийняття об`єднаною житловою комісією військової частини НОМЕР_1 рішення (протокол № 3 від 30.04.2020) календарна вислуга майора ОСОБА_1 на військовій службі складала менше 20 років, що суперечить вимогам п. 3 ст. 12 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», п. 3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 №1081 та Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністра оборони України від 31.07.2018 № 380. Апелянт також зазначає, що позивачем штучно створено погіршення житлових умов, а Одеське КЕУ є контролюючим органам за веденням обліку військовослужбовців гарнізону, потребуючих поліпшення житлових умов, а тому не підпорядковується та не підконтрольний житловим комісіям військових частин. На думку апелянта, зарахування позивача на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом забезпечення житловим приміщенням для постійного проживання у складі сім`ї чотири особи з 30.04.2020 року суперечить вимогам законодавства.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , 1973 року народження проходить військову службу у Збройних Силах України з 19 листопада 1991 року по 11 серпня 2003 року, та був призваний на військову службу за призовом під час мобілізації з 11 серпня 2014 року по 12 вересня 2018 року.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проходить військову службу у Збройних Силах України на посадах осіб офіцерського складу за контрактом з 28.02.2020 року.

Також, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є особою з інвалідністю 2 групи і має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни осіб з інвалідністю внаслідок війни, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_2 від 19.10.2020 року.

Поряд з цим, 14.03.2017 року ОСОБА_1 звернувся до командира в/ч пп НОМЕР_3 ( НОМЕР_4 ), Голови житлової комісії вч пп НОМЕР_3 з рапортом про зарахування його на облік для поліпшення житлових умов.

На засіданні (об`єднаної) житлової комісії військових частин НОМЕР_4 № 12 від 13.11.2018 року вирішено відповідно п 18, 21 розділу VI «Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей житловими приміщеннями» затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 року №380 зняти з загального та першочергового квартирного обліку майора ОСОБА_1 , 1967 р.н. складом сім`ї 4 (чотири) особи у вч НОМЕР_4 Кіровоградського гарнізону з 12.09.2018 року.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_4 (з адміністративно-господарської діяльності) № 919/1 від 23 листопада 2018 року знято з обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання: з 12.09.2018 року з загального та першочергового квартирного обліку майора ОСОБА_1 1967 р.н., складом сім`ї 4 (чотири) особи.

18 січня 2019 року позивач звернувся до військового комісара Доброславського районного ТЦК та СП з рапортом, в якому просив зареєструвати та поставити на квартирний облік його з сім`єю, у складі 4 осіб в зв`язку зі звільненням у запас та з клопотанням щодо постановки на квартирний облік до військового комісара Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

12 квітня 2019 року, згідно витягу з протоколу засідання об`єднаної житлової комісії Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 2 щодо постановки на квартирний облік майора запасу ОСОБА_1 вирішено, що об`єднана житлова комісія Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки не може поставити на квартирний облік майора запасу ОСОБА_1 згідно пункту 9, статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

10 вересня 2020 року позивач звернувся з рапортом до командира військової частини НОМЕР_1 та Голови об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 в якому просив зарахувати його на облік для поліпшення житлових умов у м. Одеса з сім`єю у складі 5 (п`ять) осіб, а також включити в списки на першочергове, позачергове отримання жилого приміщення як учасник бойових дій та ветерани війни-особи з інвалідністю внаслідок війни.

Відповідно до витягу із протоколу засідання об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 30.04.2020 року № 3 на виконання вимог ст. 37-39 Житлового кодексу УРСР, розділу IV Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 31.07.2018 № 380, та на підставі рапорту і наданих документів зараховано майора ОСОБА_1 , заступника командира з тилу - начальника тилу військової частини НОМЕР_5 , зі складом сім`ї 4 (чотири) особи: він, дружина ОСОБА_2 , 1971 р.н., донька ОСОБА_3 , 1993 р.н., син ОСОБА_4 , 1998 р.н. на облік осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання з 30.04.2020 року.

Позивач був переконаний, що він із складом сім`ї чотири особи включений до обліку осіб, які набули права та потребують поліпшення житлових умов шляхом надання жилих приміщень для постійного проживання з 30.04.2020 року.

Проте, листом Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси (далі КЕВ м. Одеси) від 27.09.2021 року №3553, позивачу стало відомо, що вищевказане рішення ОЖК в подальшому до теперішнього часу не було погоджено КЕВ м. Одеси та внаслідок цього ОСОБА_1 із складом сім`ї чотири особи не було включено до обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов за місцем проходження служби.

Своїм рішенням зазначеним у листі від 27.09.2021 р. відповідач КЕВ м. Одеси вдруге повернув для повторного розгляду ОЖК військової частини НОМЕР_1 облікову квартирну справу майора ОСОБА_1 .

Вважаючи протиправною відмову Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси у погодженні рішення Об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 30.04.2020 року про зарахування майора ОСОБА_1 на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що відмова Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси у погодженні рішення Об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 30.04.2020 року про зарахування майора ОСОБА_1 на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом забезпечення житловим приміщенням для постійного проживання, у складі сім`ї чотири особи з 30.04.2020 року є такою, що не відповідає закону.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно достатті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який також встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Так, згідно з частиною першою статті 12 цього Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами; порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 24 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року № 1081, військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини; у рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Згідно п. 7 Розділу ІІ Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказ Міністерства оборони України 1 липня 2018 року № 380 Житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія) має право приймати рішення щодо: взяття військовослужбовців та членів їх сімей на облік і зняття з обліку військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими жилими приміщеннями (службовою жилою площею).

В апеляційній скарзі апелянт вказує на те, що ОСОБА_1 наділений жилим приміщенням, чим на його думку позивачем штучно створено погіршення житлових умов.

Водночас, згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що ОСОБА_1 , 1973 р.н. дійсно є власником квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 31,2 кв.м., та житловою площею 14,6 кв.м.

В той же час, матеріалами справи підтверджено, що позивачем вказана квартира придбана за кредитні кошти, згідно Договору кредиту № 2007/40-23/034, іпотечного договору від 30.07.2007 року та Договору купівлі-продажу від 30.07.2007 р.

Відповідно до статті 47 Житлового кодексу України, норма жилої площі встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метра на одну особу.

Згідност. 48 Житлового кодексу Української РСР жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки.

У відповідності до п. 1 Розділу ІV Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої Наказ Міністерства оборони України 1 липня 2018 року № 380 військовослужбовці та члени їх сімей, крім осіб, які звільнені з військової служби в запас або відставку та члени їх сімей, за відсутності за місцем проходження служби житла для постійного проживання, забезпечуються службовими жилими приміщеннями.Службові жилі приміщення надаються в межах не менше визначеного в установленому порядку рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в цьому населеному пункті, але не більше 13,65 квадратного метра жилої площі на одну особу. Службове жиле приміщення може бути надане з перевищенням зазначеного вище максимального розміру виключно у випадках, передбачених законодавством, менше встановлених норм - тільки за наявності письмової згоди військовослужбовця та повнолітніх членів його сім`ї.

Квартира, що належить позивачу має житлову площу, всього 14,6 кв.м., що не відповідає встановленим санітарним нормам для складу сім`ї з чотирьох осіб, а тому є всі підстави вважати, що позивач зі своєю сім`єю не забезпечений житловими умовами та потребує їх поліпшення, чим спростовується теза відповідача з цього приводу.

Довідками про перевірку комісією військової частини НОМЕР_5 , житлових умов заступника командира тилу - начальника тилу військової частини НОМЕР_5 , майора ОСОБА_1 від 08.05.2020 року №88/ЖК, від 14.09.2020 р. №144/ЖК, підтверджується факт піднайму житла сім`єю військовослужбовця ОСОБА_1 у м. Одесі.

Факт відсутності у позивача житла, що відповідає мінімальним нормам визначеним житловим законодавством, а також того, що позивач є особою, яка потребує поліпшення житлових умов підтверджується рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31.03.2021 року у справі №420/12937/20, залишеним без змін постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 05.07.2021 року.

Ведення обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов не входить до кола обов`язків квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси.

В свою чергу, згідно п. 6 наказу Міністерства оборони України №380 від 31.07.2018 року «Про затвердження Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» відповідно до визначених завдань житлова комісія військової частини (об`єднана житлова комісія): щороку до 01 грудня надає до КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району список військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення службовими житловими приміщеннями (службовою житловою площею), за формою, наведеною у додатку 1 до цієї Інструкції, та список військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов шляхом надання житлових приміщень для постійного проживання за формою, наведеною у додатку 2 до цієї Інструкції.

Таким чином, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Одеси не займається веденням обліку осіб, зокрема військовослужбовців, що потребують поліпшення житлових умов, шляхом забезпеченням приміщенням.

Щодо посилання апелянта на відсутність у позивача необхідної вислуги років, суд не приймає цей довод до уваги, оскільки діюче законодавство не містить вимоги щодо вислуги років як умови для взяття на облік.

Згідно п. 3 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання.

Тобто наявність відповідної вислуги є обовязковою умовою для отримання житла у постійне користування, проте ніяк не умовою для взяття на облік.

Відтак, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, відмова Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси у погодженні рішення Об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 30.04.2020 року про зарахування майора ОСОБА_1 на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом забезпечення житловим приміщенням для постійного проживання, у складі сім`ї чотири особи з 30.04.2020 року є такою, що не відповідає закону, а отже підлягає визнанню судом протиправною.

Крім того, враховуючи положення статті 245 КАС України, захист прав у сфері публічно-правових відносин можливий у спосіб зобов`язання відповідача прийняти певне рішення чи зобов`язання вчинити певні дії.

Правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах (абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3-рп/2003).

Статтею 13 Конвенції встановлено, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено має право на ефективний засіб правового захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. У рішенні від 15 листопада 1996 року у справі «Чахал проти Об`єднаного Королівства» ЄСПЛ вказав, що норма статті 13 Конвенції гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Сутність цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органу розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави-учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечать при цьому виконання своїх зобов`язань. Суд визнав, що вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачені національним законодавством (пункт 145 рішення).

На переконання колегії суддів, зобов`язання відповідача погодити рішення Об`єднаної житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 30.04.2020 року про зарахування позивача, на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов, шляхом забезпечення житловим приміщенням для постійного проживання у складі сім`ї чотири особи з 30.04.2020 року, забезпечить ефективний захист порушених прав позивача та належне вирішення спору.

Враховуючи викладене, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують висновків суду першої інстанції, яким повно та правильно встановлено обставини справи і ухвалено судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеського квартирно-експлуатаційного управління на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 27 червня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Одеського квартирно-експлуатаційного управління про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: І. О. Турецька

Суддя: Л. Є. Зуєва