Справа № 280/7118/23
Суддя: Садовий Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2023-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року Справа № 280/7118/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Садового І.В., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовною заявою ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце фактичного проживання АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 )

до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд.158-б, м. Запоріжжя, 69057; )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

05.09.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду через підсистему «Електронний суд» надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі відповідач), в якому позивач просить суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо переведення позивача з пенсії за вислугу років, призначеної згідно Закону України № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення», на пенсію за віком, яка призначається відповідно до Закону України № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- визнати протиправними дії відповідача щодо відмови в перерахунку та виплаті з 01.06.2021 позивачу пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019, 2020 роки;

- зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію за віком з 01.06.2021 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019, 2020 роки, з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправними дії відповідача щодо неврахування заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії за віком позивачу за період її страхового стажу з 24.10.2011 по 01.06.2021;

- зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію за віком з 01.06.2021 з урахуванням заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії за віком позивача за період її страхового стажу з 24.10.2011 по 01.06.2021, з урахуванням раніше виплачених сум;

- визнати протиправними дії відповідача щодо розрахунку доплати до пенсії за віком позивачу за понаднормовий стаж, згідно ст. 28 Закону України № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію за віком з 01.06.2021 з урахуванням доплати за понаднормовий стаж згідно ст. 28 Закону України № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з урахуванням раніше виплачених сум;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії за віком позивачу, починаючи з 01.06.2021, з урахуванням раніше виплачених сум та з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Ухвалою суду від 06.09.2023 позовну заяву було залишено без руху на підставі ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), позивачу було надано 10-денний строк з дня отримання вказаної ухвали для усунення недоліків позовної заяви. Позивачем усунено недоліки позовної заяви.

Ухвалою суду від 11.09.2023 відкрито провадження у справі №280/7118/23, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) без повідомлення та виклику сторін.

У зв`язку з розглядом справи в порядку письмового провадження, відповідно до вимог частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Обґрунтування позовних вимог викладено в позовній заяві (вх.№38729 від 05.09.2023). Зокрема зазначено, що позивач з 22.09.2011 перебувала на обліку в органі Пенсійного фонду України у зв`язку з призначенням пенсії за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ). 01.06.2021 набувши право на пенсію за віком у відповідності до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV (далі Закон №1058-ІV) позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком. Однак, відповідачем безпідставно переведено позивача з одного виду пенсії на інший, застосувавши при цьому показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки, а не призначено пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком (за 2018-2020 роки), як передбачено статтею 40 Закону №1058-ІV. Водночас вказано, що у зв`язку із переведенням із пенсії за вислугу років, а не призначенням пенсії за віком відповідачем не було враховано заробітної плати (доходу)для обчислення пенсії за період з 24.10.2011 по 01.06.2021, чим порушено приписи частини першої статті 40 Закону №1058-ІV. Додатково зазначено, що відповідачем було порушено право позивача на доплату за понаднормовий стаж, передбачене абзацом другим частини 1 статті 28 Закону №1058-ІV, адже відповідач повинен був саме призначити пенсію за віком позивачу відповідно до його заяви від 01.06.2021, а не зробити переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, та відповідно до абзацу першого 1 частини 4 статті 42 Закону №1058-ІV здійснити перерахунок пенсії за віком в зв`язку зі зміною стажу. Вважаючи протиправними дії відповідача щодо нарахування та виплати пенсії за віком в значно меншому розмірі ніж передбачено чинним законодавством, оскільки такі порушують його законні права та інтереси, позивач просить суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач заперечив проти позовних вимог та подав до суду відзив на позовну заяву (вх.№49098 від 06.11.2023) в якому зазначено, що позивачу первинно призначено пенсію за вислугу років згідно Закону №1788-ХІІ. На підставі заяви позивача від 01.06.2021 її переведено на інший вид пенсії, а саме на пенсію за віком. Зазначено, що перерахунок пенсії проведено відповідачем у відповідності до частини 3 статті 45 Закону №1058-ІV. При проведенні перерахунку у зв`язку із зміною виду пенсії позивачу було застосовано показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки. Враховуючи те, що позивачу первинно було призначено пенсію за вислугу рокі у 2011 році, то у відповідача відсутні підстави для застосування показника середньої заробітної плати по Україні за 2018-2020 роки, оскільки зазначений показник використовується лише при первинному призначенні пенсії у 2021 році. Разом з тим зазначено, що позивача було переведено на пенсію за віком за матеріалами пенсійної справи та застосовано розрахунок заробітної плати, який враховувався при призначенні позивачу пенсії за вислугу років. Також вказано, що позивач має право на урахування при розрахунку заробітної плати позивача за період роботи з 24.10.2011 по 31.05.2021, але такий перерахунок є недоцільним, оскільки призведе до зменшення розміру пенсії. Додатково відзначено, що законодавством, яке було застосовано при призначенні позивачу пенсії за вислугу років було передбачено, що понаднормовий стаж для жінок обчислюється від 20 років. На зараз у позивача страховий стаж складає повних 44 роки, а отже понаднормовий стаж становить 24 роки. Зауважено, що зазначене обчислення понаднормового стажу зберігається, оскільки позивача переведено на пенсію за віком згідно матеріалів пенсійної справи. З огляду на вищевикладене відповідач просить суд у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Крім того, у відзиві на позовну заяву відповідачем із посиланням на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 06.04.2022 у справі №553/4276/16-а зазначено клопотання про залишення без розгляду позовних вимог за період з 01.06.2021 по 05.03.2023, аргументоване пропуском позивачем строку звернення до суду.

Дослідивши матеріали справи, якими обґрунтовуються позовні вимоги, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується паспортом № НОМЕР_2 , виданим 18.01.2023 (а.с.9-10).

З 22.09.2011 позивачу призначено пенсію за вислугу років згідно із статтею 55 Закону №1788-ХІІ.

01.06.2021 набувши пенсійного віку та маючи необхідний загальний стаж, позивач звернулась до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону №1058-ІV (а.с.33-37).

На підставі поданих документів та особистої заяви відповідачем переведено позивача з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до рішення №53 від 02.06.2021, загальний страховий стаж роботи 42 роки 7 місяців 13 днів. Перерахунок здійснено з урахуванням середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки. При цьому відповідачем при обчисленні пенсії за віком не було враховано заробітну плату (дохід) позивача за період з 24.10.2011 по 01.06.2021 та ненараховано доплату за понаднормовий стаж у відповідності до вимог абзацу другого частини 1 статті 28 Закону №1058-IV в редакції чинній станом на 01.06.2021 (а.с.78 зворот - 79,39-43).

04.08.2023 представник позивача звернувся до відповідача із заявою про перерахунок та виплату пенсії, у якій просив здійснити перерахунок та виплату з 01.06.2021 пенсії ОСОБА_1 з урахуванням коефіцієнту заробітку за три попередні роки за 2021 рік (показник середньої заробітної плати за 2018-2020 роки), який складає 9118,81грн. та з врахуванням доплати за понаднормовий стаж за 24 роки, в розмірі 502,32грн. (а.с.32).

Листом відповідача №12528-13437/Д-02/8-0800/23 від 09.08.2023 представнику позивача, зокрема роз`яснено, що при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону №1058, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії. ОСОБА_1 переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, обчислену за нормами Закону №1058 з урахуванням заробітної плати, визначеної відповідно до статті 40 Закону №1058, із застосуванням показника середньої заробітної плати за три календарні роки (2014-2016) - 3764,40 грн, збільшеного на коефіцієнти 1,17, 1,11 та 1,11 (5426,60 грн). Таким чином, підстави для обчислення розміру пенсії ОСОБА_1 з урахуванням показника середньої заробітної плати за 2018 - 2020 рік відсутні, оскільки це суперечить нормам законодавства. Водночас вказано, що оскільки позивач працює то їй встановлено доплату до пенсії за стаж понад 20 років обчислену з прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, станом на 01.01.2016 (а.с.33-34).

Не погодившись з діями відповідача щодо нарахування та виплати пенсії за віком в значно меншому розмірі, ніж передбачено чинним законодавством, позивач звернулась з даним адміністративним позовом до суду.

Всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, дослідивши надані позивачем докази, суд приходить до наступних висновків.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону №1058-ІV (тут та надалі в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно з приписами частини другої статті 40 Закону №1058-IV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою:

Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики. Тимчасово, з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року, заробітна плата (дохід) для призначення пенсії визначається із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2016 та 2017 роки;

Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn);

К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

Отже, у випадку призначення пенсії на підставі Закону №1058-IV, при обчисленні пенсії враховується середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Відповідно до абзацу першого пункту 4-3 Прикінцевих та перехідних положень Закону № 1058-IV пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій", з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Відповідно до статті 10 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії, призначається один із цих видів за її вибором.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

Суд звертає увагу, що 22.09.2011 позивачу було призначено пенсію відповідно до Закону №1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії відповідно до Закону №1058-ІV позивач звернулася вперше 19.01.2022.

Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 26.03.2019 у справі №335/13242/16-а (2-а/335/33/2017), від 31.05.2019 у справі №314/272/17 (2-а/314/33/2017) та від 31.03.2020 у справі №348/1296/17.

Таким чином, оскільки позивач до 01.06.2021 не отримувала пенсію відповідно до Закону №1058-ІV, відповідач в даному випадку мав призначити позивачу пенсію, а не перевести з одного виду пенсії на інший, та відповідно при призначенні пенсії застосувати середню заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2018 2020 роки.

За таких обставин, позовні вимоги в даній частині підлягають задоволенню.

Тому, задля ефективного захисту прав і свобод позивача, суд вважає за можливе задовольнити заявлені позовні вимоги шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо переведення позивача з одного виду пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки на інший, замість призначення пенсії за віком та зобов`язати відповідача перерахувати і виплатити позивачу пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачено страхові внески за 2018-2020 роки з 01.06.2021, з урахуванням раніше виплачених сум.

Щодо позовних вимог, що стосуються неврахування відповідачем при розрахунку пенсії заробітної плати за період з 24.10.2011 по 01.06.2021, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Стаття 1 Закону №1058-IV передбачає, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Відповідно до частини першої статті 40 Закону №1058-IV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по 30 червня 2000 року незалежно від перерв.

Враховуючи, що як було встановлено вище, пенсія за віком на підставі заяви від 01.06.2021 позивачу призначалась вперше, то у відповідності до вимог частини першої статті 40 Закону №1058-IV відповідач при обчисленні пенсії мав врахувати заробітну плату (дохід) за весь період страхового стажу позивача починаючи з 1 липня 2000 року по день призначення пенсії 01.06.2021.

Відтак, позовні вимоги стосовно визнання протиправними дій відповідача щодо неврахування заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії за віком позивачу за період її страхового стажу з 24.10.2011 по 01.06.2021 та зобов`язання відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію за віком з 01.06.2021 з урахуванням заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії за віком позивача за період її страхового стажу з 24.10.2011 по 01.06.2021, з урахуванням раніше виплачених сум є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Що стосується розрахунку доплати за понаднормовий стаж, то суд звертає увагу на таке.

Абзацом першим частини 4 статті 42 Закону №1058-IV передбачено, що у разі якщо застрахована особа після призначення пенсії продовжувала працювати, перерахунок пенсії проводиться з урахуванням не менш як 24 місяців страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії незалежно від перерв у роботі. Перерахунок пенсії проводиться із заробітної плати (доходу), з якої обчислена пенсія.

Відповідно до абзацу першого частини 1 статті 28 Закону №1058-IV мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

Згідно із абзацом другим частини 1 статті 28 Закону №1058-IV за кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

Так, на момент звернення позивача із заявою про призначення пенсії за віком загальний страховий стаж роботи позивача становив 42 роки 7 місяців 13 днів, що підтверджується наданою до матеріалів справи копією рішення відповідача №53 від 02.06.2021 (а.с.78 зворотній бік - 79).

Таким чином, станом на 01.06.2021 понаднормовий страховий стаж позивача становив повних 12 років.

Враховуючи, що пенсія за віком позивачу призначалась вперше 01.06.2021 суд дійшов висновку, що відповідач мав провести розрахунок доплати за понаднормовий стаж у відповідності до вимог абзацу другого частини 1 статті 28 Закону №1058-IV в редакції чинній на момент призначення пенсії за віком.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що наведений у позовній заяві розрахунок доплати за понаднормовий стаж позивача є помилковим, оскільки на момент звернення за призначенням пенсії за віком (01.06.2021) позивач напрацювала повних 12 років понаднормового стажу, розмір прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність відповідно до Закону України «Про Державний бюджет на 2021 рік» становив 1769,00грн., відтак саме такі данні мали бути враховані відповідачем для розрахунку доплати за понаднормовий стаж позивача при призначенні пенсії за віком.

Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправними дій відповідача щодо розрахунку доплати до пенсії за віком позивачу за понаднормовий стаж, згідно статті 28 Закону № 1058-IV в редакції чинній на момент призначення позивачу пенсії за вислугу років та зобов`язати відповідача перерахувати та виплатити позивачу пенсію за віком з 01.06.2021 з урахуванням доплати за понаднормовий стаж у відповідності до вимог абзацу другого частини 1 статті 28 Закону №1058-IV в редакції чинній на момент призначення пенсії за віком, з урахуванням раніше виплачених сум.

Водночас, щодо вимог про нарахування компенсації втрати частини доходів, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України від 19.10.2000 №2050-ІІІ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» (далі - Закон № 2050-ІІІ), підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).

Статтею 2 Закону №2050-ІІІ зазначено, що компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.

Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру: пенсії; соціальні виплати; стипендії; заробітна плата (грошове забезпечення) та інші.

Згідно зі статтею 3 Закону №2050-ІІІ сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується доход, до уваги не береться).

Статтею 4 Закону №2050-ІІІ визначено, що виплата громадянам суми компенсації провадиться у тому ж місяці, у якому здійснюється виплата заборгованості за відповідний місяць.

Пунктом 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 (далі - Порядок), № 159 передбачено, що компенсація громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів нарахованих громадянам за період, починаючи з 01.01.2001.

Згідно з пунктом 3 Порядку № 195, компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).

Відповідно до пункту 4 Порядку № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.

З системного аналізу вищезазначених норм права, встановлено, що компенсації підлягають нараховані грошові доходи, зазначені у пункті 3 Порядку №159, разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, у разі затримки їх виплати на один і більше календарних місяців.

Таким чином, компенсація нараховується та проводиться при нарахуванні та виплаті доходу, тобто право на компенсацію позивач набуває в момент отримання доходу. При цьому, позивач просить нарахувати компенсацію на ще не нараховані та не виплачені суми пенсії, що не підпадає під визначення доходів, передбачених Законом №2050-ІІІ, за порушення строків виплати яких сплачується компенсація.

З огляду на вищевказане, суд дійшов висновку, що позовні вимоги щодо нарахування компенсації втрати частини доходів є передчасними, а тому задоволенню не підлягають.

Щодо доводів відповідача стосовно пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду з даною позовною заявою суд зауважує, що на сьогодні не існує жодного строкового обмеження стосовно виплати пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку пенсіонер не отримував з вини держави в особі її компетентних органів. Отже, за таких обставин обмеження права пенсіонера на отримання належної йому пенсії певними строками є неприпустимим.

Зазначена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20.05.2020 по справі № 815/1226/18 та знаходить своє практичне застосування у постанові Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду 16.03.2023 по справі № 420/7835/19.

Водночас, суд звертає увагу на висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 26.01.2021 по справі №520/11178/2020, відповідно до якого виходячи з принципу «належного врядування» пенсіонер, який отримує пенсію, виходить з презумпції, що її розмір визначено відповідно до закону. Пенсіонер не має розумних причин сумніватися у добросовісності дій працівників Пенсійного фонду.

Отже, положення ст.ст.122, 123 КАС України не підлягають застосуванню до спорів, які виникли у зв`язку з виплатою пенсії у визначеному законодавством розмірі за минулий час, яку пенсіонер не отримував з вини держави в особі її компетентних органів.

Частиною 1 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача (частина 2 статті 77 КАС України).

На підставі системного аналізу положень законодавства України, доказів, наявних в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем сплачено судовий збір у загальному розмірі 2576,64 грн. за подання даної позовної заяви, що підтверджується квитанціями про сплату №0950-1129-4515-1419 від 04.09.2023 та №3892-5482-4242-3430 (а.с.63-64).

За таких обставин, враховуючи задоволення позовних вимог, судовий збір у розмірі 2576,64 грн. підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 77, 139, 241, 243-246, 255 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце фактичного проживання АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд.158-б, м. Запоріжжя, 69057; ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд.158-б, м. Запоріжжя, 69057; ) щодо переведення ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце фактичного проживання АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) з пенсії за вислугу років із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки замість призначення пенсії за віком.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд.158-б, м. Запоріжжя, 69057; ) перерахувати та виплатити (з урахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце фактичного проживання АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) пенсію за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2018, 2019, 2020 роки, починаючи з 01.06.2021.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд.158-б, м. Запоріжжя, 69057; ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце фактичного проживання АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) пенсію за віком з 01.06.2021 з урахуванням заробітної плати (доходу) для обчислення пенсії за віком позивача за період її страхового стажу з 24.10.2011 по 01.06.2021, з урахуванням раніше виплачених.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд.158-б, м. Запоріжжя, 69057; ) перерахувати та виплатити ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце фактичного проживання АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) пенсію за віком з 01.06.2021 з урахуванням доплати за понаднормовий стаж у відповідності до вимог абзацу другого частини 1 статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-ІV, в редакції чинній на момент призначення пенсії за віком, з урахуванням раніше виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд.158-б, м. Запоріжжя, 69057; ) на користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; місце фактичного проживання АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ) судовий збір у розмірі 2576,64 грн. (дві тисячі п`ятсот сімдесят шість гривень 64 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його (її) проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 09.11.2023.

Суддя І.В.Садовий