Справа № 160/28679/23
Суддя: Кадникова Ганна Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

08 листопада 2023 року Справа 160/28679/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Кадникова Г.В., розглянувши позовну заяву з доданими документами ОСОБА_1 до відповідача-1: Міністерство оборони України, відповідача-2: Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) через свого представника звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправними дії Міністерства оборони України (далі відповідач -1) та військової частина НОМЕР_1 (далі - відповідач-2) у відношенні позивача щодо неналежних:

- розрахунку календарної, пільгової та загальної вислуги років;

- алгоритму розрахунку грошової компенсації за невикористаних основних та додаткових відпусток за 2022-2023 роки;

- індексації грошового забезпечення;

- нарахування та виплати грошового забезпечення;

- речового забезпечення;

- нарахування та виплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно;

- нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією за постановою Кабінету Міністрів України №460 від 17.09.2014 року (з відповідними змінами);

- нарахування та виплати грошової компенсації за 45 невикористаних днів щорічної основної відпустки за 2022-2023 роки;

- нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне .соціальне страхування;

- нарахування та виплати середнього заробітку(середнього грошового забезпечення) за час затримки розрахунку при звільненні;

- скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №297 від 03.10.2023 року (по стройовій частині) у відношенні позивача в частині щодо неналежних:

- розрахунку календарної, пільгової та загальної вислуги років;

- алгоритму розрахунку грошової компенсації за невикористаних основних та додаткових відпусток за 2022-2023 роки;

- зобов`язавши зазначити у відповідних місцях вказаного наказу, що станом на 03.10.2023 року вислуга років складає:

- календарна 03 роки 07 місяців 25 днів;

- пільгову вислугу років;

- загальну вислугу років(з врахуванням оновленої календарної вислуги років та додаванням зазначеної пільгової вислуги років);

- зобов`язати відповідача-2, належним чином нарахувати та негайно виплатити позивачу грошове забезпечення із:

- застосуванням для обчислення посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» станом на 01.01.2022, на відповідний тарифний коефіцієнт встановлений додатками 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;

- урахуванням індексації грошового забезпечення за період з 24.02.2022 року по 31.12.2022 року включно, з урахуванням індексу інфляції відповідно до приписів статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати», починаючи з 24.02.2022 року, доплативши з вказаних сум єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

- зобов`язати відповідача-2 належним чином нарахувати та негайно виплатити позивачу грошове забезпечення із:

- застосуванням для обчислення посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт встановлений додатками 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб»;

- урахуванням індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2023 року по 03.10.2023 року включно, з урахуванням індексу інфляції відповідно до приписів статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», починаючи з 01.01.2023 року, доплативши з вказаних сум єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

- зобов`язати відповідача-2 відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №460 від 17.09.2014 року (з відповідними змінами) належним чином нарахувати та негайно виплатити позивачу одноразову грошову допомогу в розмірі 4 відсотки місячного грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення) за кожний повний календарний місяць служби, а саме за 19 (дев`ятнадцять) повних місяців служби, але не менш як 25 відсотків місячного грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні і додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення), із застосуванням для обчислення посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт встановлений додатками 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням індексу інфляції відповідно до приписів статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», доплативши з вказаних сум єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

- зобов`язати відповідача-2 належним чином нарахувати та негайно виплатити позивачу грошову компенсацію за 45 невикористаних днів щорічної основної відпустки за 2022-2023 роки, з розрахунку грошового забезпечення (посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення), із застосуванням для обчислення посадового окладу та окладу за військовим званням, визначеного шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» станом на 01.01.2023, на відповідний тарифний коефіцієнт встановлений додатками 1, 14 до постанови Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», з урахуванням індексу інфляції відповідно до приписів статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», доплативши з вказаних сум єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування;

- зобов`язати відповідача-2 належним чином нарахувати та негайно виплатити позивачу грошову компенсацію вартості за неотримане речове майно, з урахуванням індексу інфляції відповідно до приписів статті 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв'язку з порушенням строків їх виплати»;

- стягнути солідарно з відповідача-1 та відповідача-2 на користь позивача: моральну шкоду в сумі 1000000 гривень 00 копійок, всього на загальну суму 1000000(один мільйон) гривень 00 копійок;

- зобов`язати відповідача-1 та відповідача-2 належним чином нарахувати та негайно виплатити позивачу середній заробіток (середнє грошове забезпечення) за час затримки розрахунку при звільненні з 04.10.2023 року по день набрання рішенням суду законної сили включно, з проведенням необхідних відрахувань відповідно до чинного законодавства;

- зобов' язати відповідача-1 та відповідача-2 подати до суду звіт про повне виконання судового рішення протягом 10 (десяти) денного строку з моменту набрання законної сили рішення суду.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає вона вимогам, встановленим ст.ст.160, 161, 172 цього Кодексу.

Позовна заява подана без додержання вимог, встановлених ст.160 КАС України, а саме: в порушення п.2 ч.5 цієї статті, у позовній заяві не зазначено номер засобу зв`язку позивача, оскільки це обов`язковий реквізит позовної заяви. Крім того, зазначена в позовній заяві адреса електронної пошти позивача ідентична вказаним даним представника позивача. При цьому, відповідно до ст.44, ст.47 КАС України позивач має право бути обізнаним про рух справи та особисто отримувати електронні документи. До суду не надано доказів неможливості створення позивачем такої адреси електронної пошти.

Представником позивача зазначено Черниша Дмитра Сергійовича, зокрема, діючого на підставі свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю.

Проте, з Єдиного реєстру адвокатів України вбачається, що право на зайняття адвокатською діяльністю припинено згідно п.4 ч.1 ст.32 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» з 13.06.2019 на підставі рішення КДКА Дніпропетровської області (дисциплінарна палата) №6/ДПР-19 від 13.06.2019 року.

Отже, позивачем та його представником зазначено недостовірну інформацію у позовній заяві.

Згідно з п.4 ч.5 ст.160 КАС України в позовній заяві зазначається зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів.

Вимога про визнання протиправними дії у відношенні позивача щодо неналежних:

- розрахунку календарної, пільгової та загальної вислуги років;

- алгоритму розрахунку грошової компенсації за невикористаних основних та додаткових відпусток за 2022-2023 роки;

- індексації грошового забезпечення;

- нарахування та виплати грошового забезпечення;

- речового забезпечення;

- нарахування та виплати грошової компенсації вартості за неотримане речове майно;

- нарахування та виплати одноразової грошової допомоги у разі звільнення військовослужбовцям, призваним на військову службу за призовом у зв`язку з мобілізацією за постановою Кабінету Міністрів України №460 від 17.09.2014 року (з відповідними змінами);

- нарахування та виплати грошової компенсації за 45 невикористаних днів щорічної основної відпустки за 2022-2023 роки;

- нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне .соціальне страхування;

- нарахування та виплати середнього заробітку(середнього грошового забезпечення) за час затримки розрахунку при звільненні;

- скасувати наказ командира військової частини НОМЕР_1 №297 від 03.10.2023 року (по стройовій частині) у відношенні позивача в частині щодо неналежних:

- розрахунку календарної, пільгової та загальної вислуги років;

- алгоритму розрахунку грошової компенсації за невикористаних основних та додаткових відпусток за 2022-2023 роки - заявлена одночасно до відповідача-1 та відповідача-2.

У позовній заяві не може бути заявлена одна вимога до кількох відповідачів.

За приписами пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Разом з тим, позивач має довести факт заподіяння йому моральної шкоди.

Обов`язок доказування в адміністративному процесі, в тому числі, встановлений статтею 78 КАС України, відповідно до якого кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Отже, у справах про відшкодування моральної шкоди обов`язок доказування покладається на особу, яка заявляє вимогу про відшкодування такої шкоди.

Вказані правові висновки відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній в постанові від 12.11.2019 року по справі № 818/1430/17, що враховується судом, відповідно до ч.5 ст.242 КАС України.

Порушення прав людини чи погане поводження з нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого.

До позовної заяви, всупереч п.4 та п.5 ч.5 ст.160 КАС України, не додано розрахунку моральної шкоди та жодного доказу на її підтвердження.

Пунктом 1 частини 1 статті 59 КАС України передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені, зокрема, довіреністю фізичної особи.

Довіреність фізичної особи повинна бути посвідчена нотаріально або, у визначених законом випадках, іншою особою (ч.2 ст.59 КАС України).

Таким Законом, який визначає випадки посвідчення довіреностей фізичних осіб іншими особами, є Цивільний кодекс України (далі - ЦК України).

Частиною 3 статті 245 ЦК України визначено:

- довіреність військовослужбовця або іншої особи, яка перебуває на лікуванні у госпіталі, санаторії та іншому військово-лікувальному закладі, може бути посвідчена начальником цього закладу, його заступником з медичної частини, старшим або черговим лікарем;

- довіреність військовослужбовця, а в пунктах дислокації військової частини, з`єднання, установи, військово-навчального закладу, де немає нотаріуса чи органу, що вчиняє нотаріальні дії, також довіреність працівника, члена його сім`ї і члена сім`ї військовослужбовця може бути посвідчена командиром (начальником) цих частини, з`єднання, установи або закладу;

- довіреність особи, яка тримається в установі виконання покарань чи слідчому ізоляторі, може бути посвідчена начальником установи виконання покарань чи слідчого ізолятора;

- довіреність особи, яка проживає у населеному пункті, де немає нотаріусів, може бути посвідчена уповноваженою на це посадовою особою органу місцевого самоврядування, крім довіреностей на право розпорядження нерухомим майном, довіреностей на управління і розпорядження корпоративними правами та довіреностей на користування і розпорядження транспортними засобами.

- довіреність суб`єкта права на безоплатну вторинну правову допомогу, за зверненням якого прийнято рішення про надання такої допомоги, може бути посвідчена посадовою особою органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги.

Довіреності, посвідчені зазначеними посадовими особами, прирівнюються до нотаріально посвідчених.

Відповідно до ч.4 ст.245 ЦК України довіреність на одержання заробітної плати, стипендії, пенсії, аліментів, інших платежів та поштової кореспонденції (поштових переказів, посилок тощо) може бути посвідчена посадовою особою організації, в якій довіритель працює, навчається, перебуває на стаціонарному лікуванні, або за місцем його проживання.

Разом з цим, відповідно до пунктів 1, 10 ч.1 ст.34 Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993 року №3425-XII, нотаріуси вчиняють такі нотаріальні дії: посвідчують правочини (договори, заповіти, довіреності тощо) (п.1); засвідчують вірність копій (фотокопій) документів і виписок з них (п.10).

Згідно з п.3.3 глави 7 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за №282/20595, вірність копії документа, виданого фізичною особою, засвідчується у тих випадках, коли справжність підпису фізичної особи на оригіналі цього документа засвідчена нотаріусом або посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування або за місцем роботи, навчання, проживання чи лікування фізичної особи.

Тобто, копія довіреності, що видана фізичною особою на право представництва її інтересів в судових установах та посвідчена нотаріусом, повинна бути засвідчена тільки нотаріусом.

У статті 75 Закону України "Про нотаріат" зазначено, що нотаріуси, посадові особи органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, засвідчують вірність копій документів, виданих підприємствами, установами і організаціями за умови, що ці документи не суперечать законові, мають юридичне значення і засвідчення вірності їх копій не заборонено законом.

Вірність копії документа, виданого громадянином, засвідчується у тих випадках, коли справжність підпису громадянина на оригіналі цього документа засвідчена нотаріусом або посадовою особою органу місцевого самоврядування чи підприємством, установою, організацією за місцем роботи, навчання, проживання чи лікування громадянина.

Згідно з ч.5 та ч.6 ст.59 КАС України, відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді. Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

У відповідності до ч.8 ст.59 КАС України, у разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Таким чином, з вищевикладеного вбачається, що у разі звернення фізичної особи до суду через її представника суду має бути надано оригінал або належним чином завірена копія документу, що підтверджує його повноваження. Допустимим є посвідчення копій документів суддею та нотаріусом.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.171 КАС України, суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність.

Згідно з ч.2 ст.43 КАС України здатність особисто здійснювати свої адміністративні процесуальні права та обов`язки, у тому числі доручати ведення справи представникові (адміністративна процесуальна дієздатність), належить фізичним особам, які досягли повноліття і не визнані судом недієздатними, а також фізичним особам до досягнення цього віку у спорах з приводу публічно-правових відносин, у яких вони відповідно до законодавства можуть самостійно брати участь.

Таким чином, для підтвердження адміністративної дієздатності фізичним особам необхідно надавати, зокрема, паспорт (належним чином засвідчені копії) тощо.

До позовної заяви надані копії паспорту, РНОКПП, військовий квиток та посвідчення, які засвідчені представником позивача.

Слід звернути увагу, що згідно приписів Закону України "Про Єдиний державний демографічний реєстр та документи, що підтверджують громадянство України, посвідчують особу чи її спеціальний статус" паспорт громадянина України є документом, що посвідчує особу та підтверджує громадянство України.

Відповідно до ст.2 Закону України "Про захист персональних даних", персональні дані - відомості чи сукупність відомостей про фізичну особу, яка ідентифікована, або може бути конкретно ідентифікована.

Відтак, інформація щодо особи позивача у її паспорті, рівно як і РНОКПП, військовому квитку та посвідченні - є персональними даними позивача.

Отже, копії паспорта, РНОКПП, військовий квиток, посвідчення можуть бути завірені лише власником відповідних документів на кожному розвороті копії.

Таким чином, позивачу необхідно надати власноруч засвідчені копії паспорта, РНОКПП, військового квитка, посвідчення.

За викладених обставин, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху зі встановленням строку для усунення виявлених недоліків позовної заяви з урахуванням ст.ст.160, 161, 169, 171 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.160, 161, 169, 171, 241, 243 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до відповідача-1: Міністерство оборони України, відповідача-2: Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Встановити позивачу десятиденний строк для усунення визначених в описовій частині даної ухвали недоліків позовної заяви з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

У разі усунення визначених вище недоліків позовної заяви, позивач зобов`язаний, відповідно до ст.129 Кодексу адміністративного судочинства України, надати письмову заяву про отримання кореспонденції суду на зазначену ним у позові електронну адресу, або визначити іншу електронну адресу для листування.

Копію ухвали надіслати:

- позивачу та його представнику за електронною адресою: ІНФОРМАЦІЯ_1

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Г. В.Кадникова