Справа № 420/21627/23
Суддя: Завальнюк І.В.
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(додаткове)

06 листопада 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Завальнюка І.В., розглянувши в порядку письмового без виклику сторін справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішення щодо визначення (корегування) митної вартості товару та картки відмови,

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив суд визнати протиправними та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500500/2023/000161/2 від 21.02.2023 та картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення: № UA500500/2023/000334 від 21.02.2023.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 12.10.2023 адміністративний позов задоволено.

18.10.2023 Одеським окружним адміністративним судом зареєстровано заяву адвоката Ситника О.П., який діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія», про винесення по справі додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, понесених позивачем на правничу допомогу по даній справі.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для прийняття додаткового рішення.

З огляду на матеріали справи, між Товариством з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» та адвокатом Ситником О.П. укладено договір про надання правової допомоги № 0101-23/ЮП від 01.01.2023.

На підтвердження витрат на правничу допомогу, що були понесені Товариством з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія», разом з позовом було подано: орієнтовний розрахунок судових витрат, згідно якого гонорар за підготовку позовної заяви та представництво в суді першої інстанції (містився в тексті самого позову) складає 5000,00 грн. гонорар за підготовку позовної заяви (5% від ціни позову), 1 500,00 грн. гонорар за представництво в суді першої інстанції (спрощене провадження), разом 6 500,00 грн. Зазначені ставки гонорару узгоджені позивачем та адвокатом в договорі № 0101-23/ЮП від 01.01.2023 про надання юридичних послуг та додатковій угоді № 67-23UA88U7 від 07.08.2023.

Також в матеріалах справи наявне замовлення № 67-23UA88U7 від 07.08.2023, в якому міститься завдання підготовити позовну заяву про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови та представляти інтереси позивача в суді протягом розгляду підготовленої позовної заяви.

Згідно додаткової угоди № 67-23UA88U7 від 07.08.2023 до договору № 0101-23/ЮП від 01.01.2023 про надання юридичних послуг, позивач та адвокат вирішили встановити окремий порядок сплати винагороди Адвокату за такі послуги: підготовка позовної заяви про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості № UA500500/2023/000161/2 від 21.02.2023 року та картки відмови в прийнятті митної декларації або митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2023/000334 від 21.02.2023 року (далі Позов); представництво ТОВ «Дунайська Імпортна Компанія» в суді першої інстанції під час розгляду судової справи, відкритої за вищезазначеним Позовом; інші юридичні послуги, що передбачені Договором та безпосередньо стосуються судового розгляду Позову. Сторонами погоджено, що винагорода за послуги, передбачені п. 1 цієї Додаткової угоди, буде сплачена Адвокату відповідно до п. 5.4 Договору. Тобто Сторонами обрано таку умову оплати винагороди, як «гонорар успіху», яка передбачає сплату адвокатського гонорару після та за умови ухвалення судом рішення на користь Клієнта в судовій справі за вищезазначеним Позовом. Сторонами погоджено, що сума винагороди Адвокату за підготовку Позову складає 5000,00 грн. виходячи з нижченаведеного розрахунку. Відповідно до пп. 2, п. 1 додатку № 1 до Договору вартість послуги з підготовки позовної заяви майнового характеру становить 5% від ціни такого позову, але не менше 5000,00 грн. Таким чином, вартість послуги з підготовки Позову становить: 58 509,76 грн. (ціна позову) х 5% = 2 925,488 грн., а оскільки отриманий добуток менше 5000,00 грн., то сума винагороду округляється до 5000,00 грн. Сторонами погоджено, що сума винагороди Адвокату за представництво в суді першої інстанції складає 1500,00 грн. за одне судове засідання відповідно до пп. 6, п. 1 додатку № 1 до Договору. У випадку розгляду судом справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи (письмове провадження) вартість представництва в суді першої інстанції складає 1500,00 грн. Розмір винагороди за надання інших юридичних послуг, що стосуються розгляду судом справи, відкритої за вищезазначеним Позовом, розраховується відповідно до додатку №1 (прайс) до Договору. Сторонами погоджено, що строки, які відведені на сплату винагороди Адвоката за послуги, передбачені п. 1 цієї Додаткової угоди, встановлюються відповідно до п. 5.4.3 Договору.

Відповідно до акту наданих послуг № 67-23UA88U7 від 17.10.2023, адвокатом надано клієнтові наступні послуги:

- підготовка позовної заяви про визнання протиправними та скасування рішення про коригування митної вартості № UA500500/2023/000161/2 від 21.02.2023 та картки відмови в прийнятті митної декларації або митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500500/2023/000334 від 21.02.2023 (справа № 420/21627/23) 5 000,00 грн. (вартість послуги (фіксована ставка-відсоток) відповідно до пп. 4 п. 1 додатку №1 (Прайс) від 01.01.2023 та п. 3 додаткової угоди № 67-23UA88U7 від 07.08.2023 до договору 0101-23/ЮП від 01.01.2023);

- представництво інтересів Клієнта в Одеському окружному адміністративному суді в справі № 420/21627/23 (письмове провадження) 1 500,00 грн. (вартість послуги (фіксована ставка) відповідно до п. 4 додаткової угоди № 67-23UA88U7 від 07.08.2023 до договору 0101-23/ЮП від 01.01.2023);

- підготовка заяви про ухвалення додаткового судового рішення про стягнення з Одеської митниці на користь клієнта судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи № 420/21627/23, а саме витрат на професійну правничу допомогу 1 000,00 грн. (вартість послуги (фіксована ставка) відповідно до пп. 5 п. 1 додатку №1 (Прайс) від 01.01.2023 до договору 0101-23/ЮП від 01.01.2023).

Всього понесено судових витрат на професійну правничу допомогу 7500 грн.

З огляду на те, що рішення від 12.10.2023 по справі № 420/21627/23 прийнято в порядку письмового провадження, питання про ухвалення додаткового судового рішення в адміністративній справі розглядається судом в письмовому провадженні без виклику сторін.

Оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами доказів, а також достатність та взаємний зв`язок у їх сукупності, суд вважає за необхідне винести по справі додаткове рішення.

Відповідно до ст. 252 КАС України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, в тому числі, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Про відмову в ухваленні додаткового рішення суд постановляє ухвалу.

Додаткове рішення або ухвала про відмову у прийнятті додаткового рішення можуть бути оскаржені.

Відповідно до положень ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав Відповідачем у справі, або якщо Відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Відповідно до ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Відповідно до ч. 2 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Зазначені положення кореспондуються із пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя № R (81) 7, яким передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

За змістом пункту 1 частини 3 статті 134 КАС України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Частиною 4 статті 134 КАС України встановлено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з частиною 5 статті 134 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

При цьому, відповідач у відзиві на адміністративний позов зазначив, що представником позивача адвокатом Ситником Олегом Петровичем до попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, які поніс відповідач і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи № 420/21627/23 не додано жодного документального доказу, який підтверджує фактичну оплату послуг адвоката: не додано платіжного документа, оформленого відповідно до Інструкції про безготівкові розрахунки в національній валюті користувачів платіжних послуг, затвердженої Постановою Національного банку України від 29.07.2022 року № 163 про сплату товариством з обмеженою відповідальністю «ДУНАЙСЬКА ІМПОРТНА КОМПАНІЯ» адвокату Ситнику Олегу Петровичу грошових коштів; - не додано доказів відображення адвокатом доходів, отриманих від незалежної професійної діяльності, як самозайнятої особи, отриманих від товариства з обмеженою відповідальністю «ДУНАЙСЬКА ІМПОРТНА КОМПАНІЯ» шляхом надання доказів ведення обліку доходів і витрат фізичними особами підприємцями і фізичними особами, які проводять незалежну професійну діяльність за формою, затвердженою наказом Міністерства фінансів України від 13.05.2021 року № 261 «Про затвердження типової форми, за якою здійснюється облік доходів і витрат фізичними особами - підприємцями і фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, та Порядку її ведення», зареєстрованим у в Міністерстві юстиції України 30 червня 2021 р. за № 865/36487. В попередньому (орієнтовному) розрахунку суми судових витрат, які поніс відповідач і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи № 420/21627/23 не обґрунтовано жодним чином заявлену адвокатом вартість послуг з посиланням на первинні документи, складені у відповідності до вимог частини другої статті 9 Закону України від 16.07.1999 № 996-ХІV «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Таким чином, гонорар представника позивача за надану правову допомогу у розмірі 6 500,00 грн становить 2,42 прожиткових мінімумів на працездатних осіб з 1 січня 2023 року, або 0,97 мінімальних заробітних плат у місячному розмірі, або мінімальну заробітну плату у погодинному розмірі за 160,65 годин роботи. Отже, гонорар представника позивача за надану правову допомогу у розмірі 6500,00 грн, з урахуванням складності справи, є завищеним, становить надмірний тягар для позивача, стягнення адвокатських витрат у зазначеній сумі не відповідає вищевказаним критеріям обґрунтованості, розумності, співмірності.

Відповідно до статті 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Таким чином, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою.

Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документу, витрачений адвокатом час тощо є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

У рішенні ЄСПЛ від 23 січня 2014 року у справі "East/West Alliance Limited" проти України" (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

У зазначеному рішенні ЄСПЛ також підкреслено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певну суму, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (п. 269).

Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму.

При визначенні суми відшкодування судових витрат суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені договором про надання правничої допомоги, актами приймання-передачі наданих послуг, платіжними документами про оплату таких послуг, розрахунками таких витрат тощо.

Водночас, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди мають досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категорії складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Зазначена позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року по справі № 810/2760/17.

При викладених обставинах, дослідивши матеріали даної справи, суд вважає заявлений представником позивача розмір витрат на правову допомогу неспівмірним зі складністю справи; часом, витраченим адвокатом; обсягом наданих послуг, ціною позову і значенням справи для сторони, та, з урахуванням задоволення позову, вважає достатнім і співмірним розмір витрат правничої допомоги в сумі 3000 грн.

При цьому суд враховує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої прийняте рішення, витрачених коштів, але і в певному сенсі спонукання суб`єкта владних повноважень утримуватися від подачі безпідставних заяв, скарг і своєчасно вчиняти дії, необхідні для поновлення порушених прав та інтересів фізичних і юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин, про що зазначив Верховний Суд у постанові від 05.09.2019 по справі № 826/841/17.

Керуючись ст.ст. 139, 242-246, 252 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Ухвалити по справі № 420/21627/23 додаткове рішення, яким стягнути з бюджетних асигнувань Одеської митниці (65078, м. Одеса, вул. Лип Івана і Юрія, 21-А; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дунайська імпортна компанія» (68094, Одеська обл., м. Чорноморськ, с. Бурлача Балка, вул. Центральна, буд. 1; ) судові витрати у розмірі 3000 грн (три тисячі гривень).

В іншій частині заяви відмовити.

Додаткове рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 255 КАС України.

Додаткове рішення може бути оскаржене до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Суддя І.В. Завальнюк