Справа № 400/12273/23
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2023-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2023 р. Справа № 400/12273/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі судді Малих О.В. розглянув у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008,
про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (далі відповідач, ГУ ПФУ), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо не призначення ОСОБА_1 пенсії по інвалідності;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до статті 23 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Ухвалою від 06.10.2023 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін у судове засідання.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначив, що у червні 2023 року він звернувся до ГУ ПФУ із заявою про призначення пенсії по інвалідності, однак спірним рішенням йому відмовлено у призначенні пенсії. Позивач вказав, що підставою для відмови стало відсутність пенсійної справи та документів органів пенсійного забезпечення російської федерації щодо перебування на обілку та отримання/неотримання пенсії та строків її виплати. Позивач вважає рішення про відмову в призначенні пенсії протиправним, так як вважає, що ним подано до Пенсійного фонду України всі необхідні документи та вчинено всі дії для призначення йому відповідно до закону належної пенсії по інвалідності.

Від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просить відмовити у задоволенні позовних вимог. У своєму відзиві ГУ ПФУ зазначає, що розгляд заяви позивача відбувся за принципом ектериторіальності, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області. Щодо суті позовних вимог, то спірне рішення відповідач вважає правомірним, оскільки позивачем не надано доказів припинення виплати пенсії російською федерацією, адже право на виплату пенсії позивач буде мати у разі припинення пенсії Російською Федерацією. Отримання пенсій одночасно у двох різних державах учасницях Угоди заборонено. Отже, рішення про відмову в призначенні пенсії по інвалідності є правомірним та не підлягає скасуванню.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

Позивач до вересня 2021 року отримував пенсію у Красногвардійському районі АР Крим та мешкав на непідконтрольній Україні території в Автономній республіці Крим.

У подальшому позивач виїхав до України, що підтверджується довідкою про взяття на облік ВПО від 09.08.2016 року.

З 29.05.2023 року позивачу встановлено першу групу інвалідності підгрупа «Б», що підтверджується довідкою МСЕК серії АВ № 1081633.

У червні 2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності, відповідно до Закону України від 09.07.2023 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058).

Позивач станом на теперішній час мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

За принципом екстериторіальності вказана заява розглядалась Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області.

Рішенням від 16.06.2023 року № 54 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії по інвалідності відповідно до Закону № 1058.

Зі змісту рішення вбачається, що позивачу відмовлено в призначенні пенсії по інвалідності у зв`язку з відсутністю пенсійної справи та документів органів пенсійного забезпечення російської федерації щодо перебування на обліку та отримання/не отримання пенсії та строків її виплати.

Не погоджуючись з відмовою відповідача, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Принципи, засади і механізм функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон № 1058.

Статтею 1 Закону № 1058 передбачено, що пенсія це щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Пунктом 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі Порядок №22-1) визначено, що заява на призначення пенсії подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (сервісний центр). Після реєстрації заяви та сканування документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, та відповідно до п. 4.3. Порядку №22-1 рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів приймається не пізніше 10 днів після надходження заяви.

При цьому, відповідно до п. 1.5 Порядку № 22-1 розгляд заяв, передбачених пунктом 1.1 цього розділу, поданих громадянами України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя і не отримують пенсії від органів пенсійного забезпечення російської федерації, здійснюється з урахуванням Порядку виплати пенсії та надання соціальних послуг громадянам України, які проживають на території Автономної Республіки Крим та м. Севастополя, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 02.07.2014 року № 234 (далі Порядок № 234).

Закон України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.20114 року № 1207-VII (далі Закон № 1207) визначає статус території України, тимчасово окупованої внаслідок збройної агресії російської федерації, встановлює особливий правовий режим на цій території, визначає особливості діяльності державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій в умовах цього режиму, додержання та захисту прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб.

Відповідно до ст. 3 Закону № 1207, тимчасово окупованою територією визначається, зокрема сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя.

Згідно ч. 2 ст. 7 Закону № 1207 (в редакції чинній до змін, внесених Законом від 01.07.2021 року № 1618-IX), виплата пенсій громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території і не отримують пенсій та інших соціальних виплат від уповноважених органів російської федерації, здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

В подальшому у ч. 2 ст. 7 Закону № 1207 внесено зміни згідно із Законом від 01.07.2021 року № 1618-IX та зазначено, що виплата пенсій громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території, здійснюється в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до п. 4 Порядку № 234, територіальний орган на підставі поданих документів надсилає запит щодо витребування пенсійної справи до органів російської федерації. Виплата пенсії після надходження-пенсійної справи разом з документами про припинення виплати пенсії поновлюється з дати припинення виплати за місцем попереднього отримання пенсії.

Отже, згідно положень Порядку 234 обов`язок надсилання запиту щодо витребування пенсійної справи позивача з органів російської федерації покладається саме на територіальні органи Пенсійного фонду.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

З рішення ГУ ПФУ вбачається, що підставою для відмови у призначенні (поновленні) пенсії позивачу вказано відсутність пенсійної справи та документів органів пенсійного забезпечення російської федерації щодо отримання пенсії та строків її виплати.

Суд вважає необхідним зазначити, що не отримання пенсійної справи позивача з тимчасово окупованої території не є підставою для відмови у призначенні (поновленні) виплати пенсії та враховуючи подану заяву позивачем, Пенсійний фонд зобов`язаний здійснити відповідну перевірку поданих позивачем документів та винести обґрунтоване рішення відповідно до норм чинного законодавства.

Колегії суддів Верховного Суду у постанові від 22.09.2021 року у справі № 308/3864/17 зазначила, що відсутність паперової пенсійної справи не є підставою для відмови у відновленні виплати пенсії, оскільки позивач не може нести негативних наслідків у зв`язку із відсутністю його пенсійної справи, а протилежне позбавляє його права на її відновлення.

Позивачем до матеріалів даної справи долучено копію трудової книжки, виданої 30.09.1975 року, справку з місця роботи довідку про заробітну плату для обчислення пенсіїпаспорт громадянина України, однак, як вбачається з рішення від 16.06.2023 року № 54, така вказані документи не досліджувалась відповідачем при прийнятті спірного у даній справі рішення; відповідач констатує відсутність пенсійної справи, та документів органів пенсійного забезпечення російської федерації щодо отримання пенсії та строків її виплати.

Необхідно зазначити, що суд не уповноважений встановлювати наявність чи відсутність всіх підстав для призначення чи відмови у призначенні (поновленні) пенсії, у випадку, якщо відповідач цього не здійснив, оскільки у такому разі це не входить до предмету судової перевірки.

А тому, на думку суду, вирішення питання про призначення пенсії по інвалідності без перевірки наявності чи відсутності усіх для цього підстав, є передчасним, так, на думку суду, як органам Пенсійного фонду кореспондований обов`язок здійснити повну перевірку поданих позивачем документів та винести обґрунтоване рішення відповідно до норм чинного законодавства.

Статтею 58 Закону № 1058 визначено, що Пенсійний фонд є органом, який призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати. Тобто, Пенсійний фонд має виключну компетенцію в питаннях призначення пенсії.

А тому, на думку суду, органу Пенсійного фонду, необхідно повторно розглянути заяву позивача від 09.06.2023 про призначення пенсії за віком, врахувавши та дослідивши всі необхідні документи позивача.

Суд не може підміняти пенсійний орган, уповноважений на виконання функцій з розрахунку, призначення та поновлення пенсій громадянам, та на свій розсуд приймати відповідне рішення, у зв`язку з чим позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов висновку про зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії по інвалідності.

Суд звертає увагу, що відповідно до абз. 2 ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта і владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Відтак, з метою захисту порушеного права позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 09.06.2023 року та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

При цьому, оцінюючи оскаржуване в даній справі рішення відповідача на відповідність вимогам ст.2 КАС, суд вважає, що таке рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Судові витрати по справі відсутні.

Керуючись ст. 2, 19, 139, 241, 244, 242 - 246, 260 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 16.06.2023 року № 54 про відмови в призначенні пенсії по інвалідності ОСОБА_1 .

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54008, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) від 09.06.2023 року та прийняти відповідне рішення, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у даному рішенні.

4. В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 08.11.2023 року.

Суддя О.В. Малих