Справа № 598/1217/23
Суддя: Гудима І. В.
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 598/1217/23
провадження № 2-а/598/20/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" жовтня 2023 р. Збаразький районний суд Тернопільської області в складі судді Гудими І.В., розглянувши в письмовому провадженні в місті Збаражі справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , від іменні та в інтересах якого діє адвокат Матвіяс Андрій Богданович, до Дубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, Головного управління Національної поліції в Рівненській області про скасування рішення суб`єкта владних повноважень та закриття справи про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

До суду звернувся ОСОБА_1 , від іменні та в інтересах якого діє адвокат Матвіяс Андрій Богданович, з позовом до Дубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №094340 від 13 травня 2023 року. Свої вимоги позивач мотивує тим, що 13 березня 2023 року згідно із вищевказаною постановою, його булопритягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.2 ст.122 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у розмірі 510 гривень за те, що він 13 травня 2023 року о 15 годині 13 хвилин в с.Судобичі на 233 км автодороги М-19 керуючи транспортним засобом «Infinity EX35», номерний знак НОМЕР_1 , здійснив обгін ближче 150 метрів до пішохідного переходу поза населеним пунктом, перетнувши дорожню розмітку 1.1 «вузька суцільна смуга», чим порушив пункт 8.5.1 та підпункт «в» пункту 14.6 ПДР України. Разом з тим, він не погоджується з таким рішенням, та стверджує, що вказаного правопорушення не вчиняв. Крім того, зі змісту отриманої ним копії постанови йому не є зрозумілою суть нібито вчиненого ним адміністративного правопорушення, зазначеного поліцейським, а сама постанова є нечитабельною, що позбавляє його права на належний захист.В зв`язку з чим вважає вказану постанову незаконною і такою, що підлягає скасуванню, оскільки його було безпідставно притягнуто до адміністративної відповідальності.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 29 травня 2023 року прийнято до розгляду дану позовну заяву та відкрито провадження у адміністративній справі. Ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

20 червня 2023 року на адресу суду від Дубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області надійшов відзив на позовну заяву в якому просять в задоволенні позову відмовити, оскільки позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до вимог чинного законодавства, а тому даний позов є безпідставним.

26 червня 2023 року на адресу суду від представника позивача адвоката Матвіяса А.Б., надійшло клопотання про залучення співвідповідача, в якому просить залучити до участі в адміністративній справі за позовом, поданим в інтересах ОСОБА_1 , до Дубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про скасування рішення суб`єкта владних повноважень та закриття справи про адміністративне правопорушення як співвідповідача Головне управління Національної поліції в Рівненській області.

Ухвалою Збаразького районного суду Тернопільської області від 03 липня 2023 року постановлено залучити до участі у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 , від іменні та в інтересах якого діє адвокат Матвіяс Андрій Богданович, до Дубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області про скасування рішення суб`єкта владних повноважень та закриття справи про адміністративне правопорушення в якості співвідповідача - Головне управління Національної поліції в Рівненській області, а також витребувати належним чином завірену копію оскаржуваної постанови серії БАД №094340 від 13 травня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та копії матеріалів, на підставі яких винесено дану постанову.

17 липня 2023 року на адресу суду від Головного управління Національної поліції в Рівненській області надійшла відповідь, в якій зазначається, що надати копію постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №094340 від 13 березня 2023 року не представляється можливим, оскільки вказана постанова була направлена до Збаразького міжрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Тернопільській області.

При цьому, відповідачем Головним управлінням Національної поліції в Рівненській області не було подано відзиву на позов.

Ознайомившись з матеріалами справи, дослідивши докази по справі, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що згідно постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №094340 від 13 травня 2023 року, що винесена поліцейським СРПП Дубенського РВП старшим сержантом поліції Мартинюком П.М., ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122, ч.1 ст.122, ст.36 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 грн. (а.с.10).

Частиною 1 ст.122 КпАП України передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно ч.2 ст.122 КпАП України передбачена адміністративна відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до ст.251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

В своїй позовній заяві позивач ствердив, що порушень правил дорожнього руху, за які його було притягнуто до адміністративної відповідальності відповідно до оскаржуваної постанови, він не вчиняв, а вищевказану постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності інспектором поліції було винесено з грубим порушенням норм чинного законодавства.

Враховуючи те, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, а на вимогу суду, а саме відповідно до ухвал Збаразького районного суду Тернопільської області від 29 травня 2023 року та від 03 липня 2023 року, відповідачами Дубенським районним відділом поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області, Головним управлінням Національної поліції в Рівненській області, так і не було представлено жодних доказів, на підставі яких було винесено оскаржувану постанову по справі про адміністративне правопорушення, суд вважає, що вказану справу слід вирішувати відповідно до вимог ч.5 ст.77 КАС України на підставі наявних доказів.

Також суд звертає увагу, що відповідач на підтвердження правомірності оскарженої постанови зазначив, що вказане адміністративне правопорушення підтверджується винесеною постановою та наявним відеозаписом.

Оцінюючи DVD-R диск, наданий в якості доказів відповідачем до відзиву на позов, варто зазначити наступне.

Відповідно до ч.3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 містить чіткий перелік пристроїв, за допомогою яких поліції надано право проводити відеофіксацію.

При цьому, зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху є імперативним обов`язком співробітника поліції (ч.3 ст. 283 КУпАП).

Із копії постанови серія БАД №094340 від 13.05.2023 року, яку надано позивачем, не представляється можливим встановити, чи зазначав працівник поліції технічний засіб у постанові про адміністративне правопорушення, яким здійснювався відеозапис правопорушення.

Разом з тим, у разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, надані відповідачем DVD-R- диски не можуть вважатися належним та допустимим доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній в постанові Верховного Суду від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а, також в постанові Верховного Суду від 24.01.2019 у справі №428/2769/17.

Крім того, суть адміністративних правопорушень, опис обставин, встановлених при розгляді справи, конкретні порушення Правил дорожнього руху, допущених ОСОБА_1 , із посиланням на відповідні пункти, є незрозумілими, оскільки надана позивачем копія постанови, є нечитабельною, викладена нерозбірливим почерком, що унеможливлює перевірку та з`ясування всіх обставин зазначених відповідачем правопорушень. Разом з тим, відповідачами на вимогу суду, відповідно до ухвал Збаразького районного суду Тернопільської області від 29 травня 2023 року та від 03 липня 2023 року, так і не надано копії постанови серії БАД №094340 від 13 травня 2023 року.

Сам факт винесення оскаржуваної постанови не є доказом вчинення адміністративного правопорушення позивачем, і саме до цього зводяться висновки Верховного Суду, що викладені у постанові від 26 квітня 2018 року (справа №338/1/17).

Враховуючи відсутність належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.122, ч.2 ст.122, ст.36 КУпАП, суд приходить до висновку про задоволення позову.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, беручи до уваги все вищевказане, суд приходить до висновку про недоведеність вини позивача у вчиненні ним адміністративного правопорушення, в зв`язку з чим слід скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №094340 від 13 травня 2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.2 ст.122, ст.36 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень, а справу про адміністративне правопорушення провадженням закрити.

Відповідно до ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом установлено, що при подачі до суду позову ОСОБА_1 сплачено судовий збір в розмірі 536,80 грн, а тому, оскільки судом прийнято рішення про задоволення позову в повному обсязі, понесені позивачем судові витрати необхідно компенсувати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Рівненській області.

Окремо щодо вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу, докази чого, як зазначає позивач в позовній заяві, будуть надані, суд вказує наступне.

Відповідно до частини першої статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

За текстом пункту 1 частини першої статті 132 КАС України витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі (частина 1 статті 143 КАС України).

Відповідно до частини третьої статті 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

За частиною четвертою статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини сьомої статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Разом з тим, за приписами частини 3 статті 143 КАС України якщо сторона з поважних причин не може до закінчення судових дебатів у справі подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. У цьому випадку суд виносить додаткове рішення в порядку, визначеному статтею 252 цього Кодексу (частина 5 цієї статті).

З аналізу наведених норм процесуального закону вбачається, що витрати на професійну правничу допомогу належать до судових витрат, що, однак, не зумовлює висновку про їх обов`язкову наявність у кожній справі.

За загальним правилом, питання про стягнення таких витрат має вирішуватися судом одночасно із задоволенням позову такої сторони у рішенні, постанові або ухвалі. Разом з тим, суд може розглянути це питання і після вирішення справи, але лише за наявності визначених законом передумов: неможливості подати докази розміру понесених витрат внаслідок поважних причин з подачею відповідної заяви «про це» до закінчення судових дебатів.

Певної форми відповідної заяви та вимог до її змісту законом не передбачено, отже, така заява може бути письмовою або усною (під час фіксування судового засідання технічними засобами).

Вирішуючи питання темпоральних меж подання заяви про стягнення витрат на правову допомогу, а також доказів на підтвердження їх фактичного понесення та розміру, колегія суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі №340/2823/21 зауважила, що вказівка у частині сьомій статті 139, частині третій статті 143 КАС України на судові дебати, до закінчення яких сторона може заявити суду прохання (вимогу, клопотання) про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, потрібно розуміти не як єдино можливу стадію розгляду справи по суті, на якій дозволяється повідомити суду про цю обставину. Це є останній етап - перед виходом суду до нарадчої кімнати для ухвалення судового рішення за наслідками розгляду справи - для того, щоб сторона могла заявити про необхідність подати докази на підтвердження розміру понесених витрат, які підлягають розподілу за наслідками розгляду справи.

Проте підстави для розподілу судових витрат, зокрема витрат на правничу допомогу, мають існувати до того, як справа буде розглянута по суті, і з цим пов`язується ухвалення додаткового рішення в цій частині.

Передбачена процесуальними нормами можливість подати суду протягом п`яти днів докази на підтвердження витрат на правничу допомогу з метою розподілу цих витрат й ухвалення з цього питання додаткового судового рішення є не способом заявити суду про необхідність вирішення цього питання (про яке сторона не висловлювалася раніше), а механізмом довести суду факт понесення цих витрат, як умову для їх розподілу.

Якщо ж до завершення розгляду сторона не заявила суду про розподіл витрат на професійну правничу допомогу, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді, й, відповідно, не надала документів, які ці витрати підтверджують, суд у такому випадку не має підстав розподіляти ці витрати. Не виникне підстав для їх розподілу шляхом ухвалення додаткового судового рішення відповідно до статті 252 КАС України й тоді, коли заява про розподіл витрат на правничу допомогу, як і докази, які ці витрати підтверджують, будуть подані суду вже після того, як цей суд розгляне справу й ухвалить відповідне рішення.

Судом встановлено, що заява про вирішення питання щодо відшкодування витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, а також докази на їх підтвердження не були подані в межах строку, встановленого частиною сьомою статті 139 КАС України.

Заяву про відшкодування витрат на правову допомогу, а також документи, які підтверджують понесені витрати, до суду не подано.

Зазначення ж у мотивувальній частині адміністративного позову узагальненої вимоги про стягнення судових витрат за результатами вирішення спору не може розцінюватись як належне звернення до суду із заявою про відшкодування судових витрат (в тому числі на правову допомогу), адже за такого викладу мотивувальної частини, без наведення жодних мотивів та обґрунтувань суд фактично позбавлений можливості встановити склад таких витрат, факт їх понесення та розмір.

Аналогічну правову позицію викладено в постанові ВС від 26.07.2023 року у справі 160/16902/20.

Як було зазначено вище, відповідно до позиції об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі №340/2823/21 саме своєчасне звернення сторони із заявою про стягнення судових витрат є передумовою розгляду судом питання про розподіл судових витрат.

Відтак, відсутні підстави для вирішення питання про відшкодування витрат на правничу допомогу після прийняття рішення судом.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст.55, 62 Конституції України, ст.ст. 9, 72, 73, 77, 139, 242-246, 257, 262, 286, 292, 293 КАС України, ч.1 ст.122, ч.2 ст.122, ст.ст.247, 251, 268, 279 КпАП України, суд,

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), від іменні та в інтересах якого діє адвокат Матвіяс Андрій Богданович, до Дубенського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Рівненській області (місцезнаходження вул.Пекарська, 10 м. Дубно Рівненської області, ), Головного управління Національної поліції в Рівненській області (місцезнаходження вул.М.Хвильового, 2 м.Рівне, ) про скасування рішення суб`єкта владних повноважень та закриття справи про адміністративне правопорушення задовольнити.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №094340 від 13 травня 2023 року, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.2 ст.122, ст.36 КпАП України та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) гривень.

Закрити провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122, ч.2 ст.122, ст.36 КпАП України.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Рівненській області(місцезнаходження 33000, м.Рівне вул.Хвильового, 2, код ЄДРПОУ 40108761) в користь ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), сплачений судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його підписання.

Повне рішення суду складено 30 жовтня 2023 року.

СУДДЯ Ігор ГУДИМА