Справа № 440/13488/23
Суддя: Л.М. Петрова
Дата ухвалення: 2023-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

09 листопада 2023 рокум. ПолтаваСправа № 440/13488/23

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Петрова Л.М., перевіривши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, а саме просить:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо нездійснення останнього розрахунку грошового забезпечення в день звільнення позивача зі служби в поліції,

- зобов`язати відповідача здійснити нарахування середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку за період з 13.12.2021 по 09.06.2023, тобто за 543 календарні дні, із розрахунку середньоденного грошового забезпечення у розмірі 638,66 грн за кожен день, та виплатити його на особистий банківський рахунок, відкритий в АТ "Ощадбанк", з утриманням із вказаної суми належних до сплати податків і зборів.

Ухвалою суду від 18.09.2023 прийнято позов до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі 440/13488/23, призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

28.09.2023 до суду від Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України надійшла заява про залишення позову без розгляду. Так відповідач зазначає, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк. Крім того, відповідач зазначає, що починаючи з 19.07.2022 у КЗпП України відсутня норма, яка передбачає право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати, уразі порушення законодавства про оплату праці, без обмеження будь-яким строком, на яку посилається позивач. 13.12.2021, тобто дата наказу від 13.12.2021 № 456 о/с про звільнення зі служби в поліції, а датою закінчення вказаного періоду є 09.06.2023 (день фактичного розрахунку, який проведено на виконання постанови Другого апеляційного адміністративного суду від 08.04.2023 у справі № 440/4976/22). Наказом Департаменту від 13.12.2021 № 456 о/с відповідно до пункту 2 (через хворобу) частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» звільнено зі служби в поліції майора поліції ОСОБА_1 оперуповноваженого відділу оперативних розробок Полтавського управління, із 13 грудня 2021 року, з виплатою компенсації за 33 доби невикористаної щорічної чергової оплачуваної відпустки за фактично відпрацьований час у 2021 році, установивши розмір премії за грудень 2021 року в розмірі 71,58 %. 20.12.2021 позивач був ознайомлений з наказом ДВБ НПУ від 13.12.2021 № 456 о/с про звільнення зі служби в поліції. Крім цього, згідно з довідкою ДВБ НПУ від 21.09.2023 № 178 «Про здійснення остаточного розрахунку при звільненні з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 )» (долучено до відзиву на позовну заяву), у грудні 2021 року ОСОБА_1 було нараховано та здійснено остаточний розрахунок. Із відрахуванням обов`язкових податків і зборів на особистий картковий рахунок ОСОБА_1 відкритий в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» було перераховано кошти в сумі 20 890,62 грн. (загальне платіжне доручення від 16.12.2021 № 1743) та 73 200,88 грн. (загальне платіжне доручення від 23.12.2021 № 1795). Таким чином, позивач був обізнаний про проведення з ним остаточного розрахунку при звільненні зі служби в поліції саме 23.12.2021. Одночасно, відповідно до довідки ДВБ НПУ від 27.09.2023 № 195 «Про виконання рішення суду по справі № 440/4976/22» та платіжної інструкції від 08.06.20223 № 621. 09.06.2023 ОСОБА_2 виплачено грошову компенсацію за невикористані 12 діб щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2019 рік та 21 добу щорічної чергової оплачуваної відпустки за 2020 рік у розмірі 14 640,25 грн. Крім цього, позивач вже звертався до Полтавського окружного адміністративного суду у справі № 440/11944/23 з аналогічним предметом спору та позовними вимогами. Зазначено, що ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 у справі № 440/11944/23 вказані позивачем у заяві про поновлення пропущеного строку звернення до суду підстави подання позову з пропущенням встановленого строку звернення до суду з позовом визнано неповажними. Позовну заяву ОСОБА_1 до ДВБ НПУ про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачеві. Вказані факти не оскаржуються та не можуть бути оскаржені позивачем. Разом з цим, адміністративний позов ОСОБА_1 датований 11.09.2023, який надійшов до Полтавського окружного адміністративного суду 13.09.2023 та провадження у справі № 440/13488/23 відкрито Полтавським окружним адміністративним судом 18.09.2023. Таким чином, відповідач стверджує про пропуск позивачем строку звернення до суду із позовом.

За приписами частин 1, 2 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина 3 статті 122 КАС України).

Згідно з частиною 5 статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Предметом спору у цій справі є визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо нездійснення останнього розрахунку грошового забезпечення в день звільнення позивача зі служби в поліції та зобов`язання відповідача здійснити нарахування середнього заробітку за час затримки остаточного розрахунку за період з 13.12.2021 по 09.06.2023, тобто за 543 календарні дні, із розрахунку середньоденного грошового забезпечення у розмірі 638,66 грн за кожен день, та виплатити його на особистий банківський рахунок, відкритий в АТ "Ощадбанк", з утриманням із вказаної суми належних до сплати податків і зборів, тому строк звернення до суду у такій справі становить 1 місяць, який обчислюються з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд звертає увагу на те, що виплата усіх сум, належних при звільненні, не є предметом спору, з яким позивач звернувся до суду, а відтак частина 2 статті 233 Кодексу законів про працю України, яка у редакції до внесення змін Законом від 1 липня 2022 року № 2352-IX передбачала, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком, не підлягає застосуванню для вирішення питання про строк звернення до суду у цій справі.

При цьому суд звертає увагу на те, що згідно із Законом України від 1 липня 2022 року № 2352-IX, який набрав чинності 19.07.2022, частину 2 статті 233 Кодексу законів про працю України викладено у такій редакції: "Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)".

Суд наголошує, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

У постанові від 22.06.2021 у справі 120/5780/20-а Верховним Судом визначено, що причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Отже, поновленню підлягають лише такі встановлені законом процесуальні строки, які порушені з поважних причин, тобто обставин, які носять об`єктивний характер, не залежать від волевиявлення особи, які підтверджені належними і допустимими засобами доказування.

Таким чином, позовна заява подана з пропуском строку звернення до суду, встановленого частиною 5 статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частина шоста статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України визначає, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Всупереч викладеному заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду до позовної заяви разом із доказами на підтвердження поважності причин пропуску такого строку або доказів, які б підтверджували вчасне звернення до суду, позивачем не подано.

Отже, позовна заява не відповідає вимогам статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України.

Згідно з частиною тринадцятою статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя, встановивши після відкриття провадження у справі, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу не пізніше наступного дня, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє позивача і надає йому строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення позивачу ухвали.

Враховуючи вищевикладене, позовну заяву належить залишити без руху з наданням позивачу строку для усунення вказаних недоліків.

На підставі викладеного, керуючись статтями 43, 160, 161, 169, 171 Кодексу адміністративного судочинства України,

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без руху.

Встановити позивачу строк для усунення недоліку - п`ять днів з дня отримання ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Недоліки необхідно усунути шляхом надання до Полтавського окружного адміністративного суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду та доказів поважності причин його пропуску із заявленими позовними вимогами.

Роз`яснити позивачу, що у разі неусунення недоліку позовної заяви, вона буде залишена без розгляду.

Копію ухвали направити особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Л.М. Петрова