Справа № 149/2614/23
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2023-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 149/2614/23

Головуючий у 1-й інстанції: Олійник І.В.

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

07 листопада 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Сапальової Т.В. Ватаманюка Р.В.

за участю:

секретаря судового засідання: Довганюк В.В.,

представників сторін,розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 03 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

В серпні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови АА №00009176 від 06.06.2023 про накладення на нього адміністративного стягнення у розмірі 34000 грн.

Позов обґрунтований тим, що позивач 30.04.2023 на належному йому спеціалізованому вантажному автомобілі «Scania P380», д.н.з. НОМЕР_1 з встановленою автоцистерною, перевозив молоко. Вважає безпідставними висновки викладені у постанові щодо перевантаження автомобіля. Так, повна маса автомобіля становить 26000 кг, маса без навантаження 12440 кг, кількість вісей 3, спарені колеса 2, 3 вісь. Свідоцтвом про повірку №210/378 від 02.08.2023 підтверджує, що місткість цистерни становить 14951 літр, у тому числі: секція №1 5094 л., секція №2 4925 л., №3 4932 л. Відповідно до товарно-транспортної накладної (надалі - ТТН) №ВН 70 від 30.04.2023 він перевозив 15407 кг молока, а тому загальна вага його транспортного засобу становила 27847 кг, а не 30252 кг, навантаження на 2 вісь - 13705 кг, 3 - 10286 кг, що сукупно становить 23991 кг, а не 20152,44 кг, як про це зазначено в оскаржуваній постанові. На думку позивача, всі ці похибки були допущені обладнанням відповідача, через несправність або ж некоректність в роботі технічного засобу WIM 23 Q-Free HI-TRAC TMU4 НОМЕР_2 за допомогою якого автоматично було зафіксовано перевантаження. Як вказано в постанові строк дії свідоцтва про повірку даного технічного засобу закінчився ще 31.08.2022. Також перевозилося молоко, тобто харчова рідина, що має здатність коливатися під час руху та відповідно змінювати навантаження на осі автомобіля, що призвело до неналежної фіксації. Вказані обставини викликають у позивача сумнів щодо того, що метадані та матеріали інформаційного файлу за результатами якого було прийнято оскаржувану постанову є належними та допустимими доказами, їх отримано в результаті роботи технічного засобу габаритно-вагового контролю точність роботи якого не підтверджено діючим свідоцтвом про повірку. На підтвердження наведеного, до матеріалів справи додано постанову від 09.06.2023 за наслідками фіксації цим же технічним засобом факту перевезення аналогічного вантажу по цій же дорозі та цим же транспортним засобом. Проте, за вказаною постановою різняться вихідні дані автомобіля від даних постанови у даній справі. Так, відстань між 2 та 3 вісями цього автомобіля вказано 1380 мм, хоча у в оскаржуваній постанові вона 1250 мм, а у технічних характеристиках виробника автомобіля 1355 мм, що, на його думку, вказує на хибність вимірів системи фіксації.

Рішенням Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 03.10.2023 року в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови серії АА № 00009176 від 06.06.2023 року - відмовлено повністю.

Судові витрати залишено за позивачем.

Не погодившись з прийнятим судовим рішенням, Позивачем у справі до суду подано апеляційну скаргу в якій з підстав порушення судом норм матеріального права при дослідженні доказів, неповного з"ясування всіх обставин справи, просив скасувати зазначене судове рішення, прийняти нове - про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідачем до суду подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено, що оскаржувана постанова є правомірною, прийнятою в межах повноважень, у спосіб визначений законом, а також відповідно до Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою КМУ №1174 від 27.12.2019 (надалі Порядок №1174), а підставою для її прийняття стали зафіксовані належним чином дані про вчинення позивачем порушення п.22.5 ПДР, за що його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП. З огляду на вимоги постанови Кабінету Міністрів України №412 від 05.04.2022 комплекс технічного засобу WIM 23 Q-Free HI-TRAC TMU4 WIM №10028 вважається таким, що пройшов повірку. Позивач не мав відповідного дозволу на перевищення вагових параметрів. Правильність розрахунків підтверджена відповідною формулою з урахуванням похибки, а вказана позивачем ТТН не є первинним документом, що підтверджує фактичну вагу товарно-матеріальних цінностей, що перевозяться.

На зазначений відзив позивачем надана письмова відповідь з наведенням спростувань щодо законності доводів відповідача відносно підставності як виявлення самого порушення так і винесеної постанови.

В судовому засіданні представник позивача підтримала апеляційну скаргу та відповідь на відзив відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні заперечила проти задоволення апеляційної скарги, як безпідставної, підтримала на неї відзив щодо залишення оскарженого рішення - без змін.

Вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та дослідивши доводи та вимоги апеляційної скарги, відзиву на неї та відповіді на відзив, колегія суддів вважає за необхідне зазначити наступне.

Постановою серії АА №00009176 від 06.06.2023 позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 34000 грн, за порушення п.22.5 ПДР України за те, що 30.04.2023 о 09:51 допустив рух транспортного засобу по дорозі М-12, км 208+505 автомобілем «Scania P380», д.н.з. НОМЕР_1 із перевищенням нормативних параметрів зазначених у п.22.5 ПДР України, навантаження на здвоєні осі транспортного засобу на 25,953% (4,152 тон) при дозволеному максимальному навантаженню на вісь 16 тон та відстані між осями від 1 до 1,3 м. (а.с.9,42,67).

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з відповідним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржувана позивачем постанова відповідає вимогам, що до неї ставляться, прийнята в порядку та у відповідності до чинних норм, містить необхідні дані про фіксацію порушення, правильно здійснено розрахунок вагових параметрів, а також визначено норму, що передбачає відповідальність за це порушення та інші дані, а тому підстав для визнання її протиправною не встановлено. Відповідно оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою та відсутні підстави для її скасування.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам сторін, наданим сторонами доказам та висновкам суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ч.2 ст.29 Закону України "Про дорожній рух", з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 №879 Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування до великовагових та великогабаритних транспортних засобів відносяться транспортні засоби вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні навантаження на вісь (осі) та загальна маса або габарити яких перевищують один з параметрів, що зазначені у пункті 22.5 ПДР.

Положеннями п.4 Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 №30 (далі - Правила №30) встановлено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 ПДР України на 2% (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Згідно з пунктом 22.5 ПДР України рух транспортних засобів та їх составів допускається у разі, коли їх параметри не перевищують фактичної маси (для автомобільних доріг державного значення): трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом - 40 тонн; трьохвісний автомобіль (тягач) з двовісним або трьохвісним напівпричепом (контейнеровоз), що здійснює перевезення одного або більше контейнерів або змінних кузовів загальною максимальною довжиною 13,716 метра - 44 тонни; навантаження на вісь: на одинарну вісь 11,5 тон; на здвоєні осі, якщо відстань між осями: менш як 1 метр 11,5 тон; від 1 до 1,3 метра 16 тон; від 1,3 до 1,8 метра при неспарених колесах 18; від 1,3 до 1,8 метра при спарених колесах, за умови, що навантаження на кожну вісь не перевищує 9,5 тонни 19; від 1,3 до 1,8 метра чотирьохвісних автомобілів, ведучі вісі яких оснащені спареними колесами, за умови, що навантаження на кожну ведучу вісь не перевищує 11,5 тонни 23 тон; від 1,8 до 2,5 метра для причепів та напівпричепів 20 тон; на строєні осі, в тому числі транспортних засобів спеціалізованого призначення (контейнеровозів), що здійснюють перевезення одного або більше контейнерів, якщо відстань між осями: 1,3 метра або менше 21 тон; понад 1,3 до 1,4 метра 24 тон.

Рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоча б один з їх габаритних та/або вагових параметрів перевищує нормативи, визначені цим пунктом, здійснюється відповідно до Правил проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 18.01.2001 року №30 "Про проїзд великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами".

Рух транспортних засобів та їх составів, фактична маса та навантаження на вісь яких перевищують параметри, визначені підпунктами «б» та «в» цього пункту, у разі перевезення подільних вантажів забороняється.

Таким чином, пунктом 22.5 ПДР передбачені обмеження як вагових, так і габаритних параметрів транспортних засобів та їх составів.

Згідно з ч.2 ст.132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%.

Згідно з ч.4 ст.258 КУпАП, у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів (ч.1 ст.247 КУпАП).

Відповідно до ст. 251 КпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Як вбачається із оскаржуваної постанови, в ній зазначені фактичні зафіксовані параметри транспортного засобу: кількість вісей 3 шт.; спарені колеса 2 вісь; 3 вісь; відстань між вісями 1-2: 3290 мм, 2-3: 1250 мм, навантаження на вісь 1 - 6261 кг, 2 - 13705 кг, 3-10286 кг; загальна маса 30252 кг.

Відповідно, на думку відповідача, позивач допустив рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів зазначених пунктом 22.5 ПДР України: навантаження на звоєні вісі транспортного засобу на 25,953% (4,152 тон), при дозволеному максимальному навантаженню здвоєні осі 16 тон та відстані між осями від 1,0 м. до 1,3 м.

Однак, у суду апеляційної інстанції, як і у позивача, виникають сумніви щодо правильності вагових показів комплексного технічного засобу марки WIM23 Q-Free HI-TRAC TMU4 НОМЕР_2 .

Як вбачається із свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 на автомобіль «Scania P380», д.н.з. НОМЕР_1 , його маса без завантаження складає 12440 кг. Власником автомобиля є позивач (а.с.10).

Автоцистерна для харчових продуктів №4863 зазначеного автомобіля пройшла повірку (калібрування), про що видано свідоцтво №210/378 від 02.08.2023. Місткість цистерни становить 14951 літрів, у тому числі: секція 1 - 5094 л., секція №2 - 4925 л., №3 - 4932 л.. Свідоцтво чинне до 02.08.2024 (а.с.11).

Позивач зареєстрований фізичною особою-підприємцем та 30.04.2023 здійснював перевезення 15407 кг молока, на підставі договору №2 від 24.01.2022 (а.с.15,16-18), ТТН від 30.04.2023 (а.с.19).

Згідно із товарно-транспортною накладною ВН70 від 30 квітня 2023 року перевозилось молоко базове, його вага становила 15407 кг.

Оскільки в господарствах молоко іноді враховують у літрах, а при здачі державі - в кілограмах, тому молоко в літрах необхідно перевести в кілограми. Для цього користуються показником середньої щільності молока - 1,030 г/см3 або фактичної щільністю. При перерахунку літрів у кілограми кількість молока множать на середню щільність, при перерахунку кілограмів у літри ділять.

На підставі вищенаведених даних можна визначити загальну масу транспортного засобу з вантажем, яка становить 27847 кг (12440+15407=27847 кг). Якщо підрахувати результати автоматичної фіксації, то за цими даними фактично зафіксовані параметри транспортного засобу становлять 30252 кг. Тобто, вага вантажу, що перевозився, становить 30252-12440=17812 кг, 17812 кг : 1,030 (показником середньої щільності молока) = 17293 літрів; 17293 - 14951 = 2342 літрів, більше ніж вміщається у дану цистерну.

З цих підстав, враховуючи наведений розрахунок, колегія суддів вважає, що WIM системою зафіксовано завищені вагові параметри транспортного засобу, жоден із результатів автоматичної фіксації вимірювального пристрою хоч з похибкою, хоч без похибки, не відповідає дійсності і суперечить фактичним технічним параметрам транспортного засобу позивача.

Крім того, як вбачається з приєднаної до матеріалів справи постанови Державної служби України з безпеки на транспорті від 09.06.2023 року серії АА №00009427 (а.с.66), як наданої позивачем з метою її розгляду в сукупності з іншими доказами такими як технічна документація на автомобіль, в якій також містяться відомості, що були зафіксовані автоматичним пунктом зважування Відповідача - WIM 23, Q-Free HI-TRAC TMU4 WIM, зав. №10028, хоч і в інший період часу але стосувались саме автомобіля SCANIA P380 днз. НОМЕР_1 , зокрема відомості про його міжосьову відстань від 1,3 м до 1,8 м (відстань між 2 та 3 осями автомобіля - 1355 мм) та максимальне допустиме навантаження на них - 19 тон. Зазначена відмінність, є суттєвою, так як саме величина даного параметру впливає на міру/розмір адміністративної відповідальності у вигляді штрафу до якої притягується особа/позивач.

Так, зокрема відповідно ч.2 статті 132-1 КУпАП перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами тягне за собою накладення штрафу в розмірі: п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм від 5% до 10% включно; однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20%; двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 20%, але не більше 30%; трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - у разі перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30%.

Отже, зміст зазначеної постанови по відношенню до інших документів, як доказів у справі щодо технічних параметрів автомобіля, на думку суду доводить сумнівність належності фіксації вагових параметрів зазначеного транспортного засобу. Визначений результат автомативної фіксації транспортного засобу в момент учинення адміністративного правопорушення у даній справі не відповідає дійсності та суперечить фактичним технічним параметрам транспортного засобу позивача.

Колегія суддів не приймає доводів відповідача, щодо сумнівної достовірності технічної документації на автомобіль SCANIA P380 днз НОМЕР_1 виходячи з того, що така була видана майже через 6 місяців після вчинення адміністративного правопорушення та «містить рекомендаційний характер», оскільки документацію було отримано від офіційного дистриб`ютора виробника в Україні - ТОВ «Сканія Україна» та видано останнім за індивідуальним vin № НОМЕР_4 автомобіля. Вказаний автомобіль від моменту придбання і до цього часу має єдині параметри та жодним чином не був переобладнаний та його технічні характеристики не змінювались. Обратного, відповідачем суду не доведенно.

Статтею 72 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів,3) показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень (ст.73 КАС України).

Таким чином, достовірність зроблених вимірювань рідкого вантажу, який перевозився, є сумнівною.

Отже, колегія суддів дійшла висновку, що є недоведеними вчинення позивачем, як власником транспортного засобу, порушень, передбачених пунктом 22.5 ПДР України та наявності події адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.132-1 КУпАП.

За таких підстав, висновки суду першої інстанції про правомірність оскаржуваної постанови серії АА №00009176 від 06.06.2023 є помилковими та необґрунтованими, отже наявні підстави для скасування оскаржуваного рішення суду першої інстанції.

Зі змісту частин 1-4 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно ч.1 ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про задоволення позову.

Згідно ч.1, ч.6 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Тому, позивачу підлягають присудженню судові витрати по сплаті судового збору 1073,60 грн, сплаченого при поданні позовної заяви та 1610,41 грн при поданні апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 03 жовтня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови скасувати.

Прийняти нову постанову якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Державної служби України з безпеки на транспорті від 06.06.2023 серія АА №00009176 про адміністративне правопорушення в сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі щодо накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 34000,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної служби України з безпеки на транспорті (код ЄРДПОУ: 39816845) на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2684,01 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 09.11.2023 року.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Сапальова Т.В. Ватаманюк Р.В.