Справа № 460/11841/23
Суддя: Д.П. Зозуля
Дата ухвалення: 2023-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

01 листопада 2023 року м. Рівне №460/11841/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Зозулі Д.П. за участю секретаря судового засідання Минько Н.З. та сторін і інших осіб, які беруть участь у справі:

позивача: представник Добродій Оксана Михайлівна,

відповідача: представник Білоус Владислав Ростиславович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом

ОСОБА_1
доДепартаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України
про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, -
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України (далі - відповідач) про визнання протиправними та скасування наказів № 124 від 31.03.2023 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника УСР в Рівненській області» та № 202 о/с від 12.04.2023, поновлення на службі в Національній поліції на посаді заступника начальника 1-го відділу (боротьби з організованими групами та злочинними організаціями) Управління стратегічних розслідувань в Рівненській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України з 13.04.2023, стягнення грошового забезпечення за весь час вимушеного прогулу.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що наказом від 12.04.2023 №202 о/с його звільнено зі служби в поліції за п.6 ч.1 ст.77 Закону України "Про національну поліцію" (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення). Позивач вважає наказ про притягнення до дисциплінарної відповідальності протиправним, а відтак просить скасувати наказ, а відповідно і наказ про звільнення. Додатково щодо обставин, які виникли 15.03.2023 за адресою: АДРЕСА_1 (АЗС «UPG» (магазин кафе)) на прилеглій території АЗС, зауважує наступне. Відповідач при притягненні позивача до дисциплінарної відповідальності порушив вимоги Дисциплінарного статуту Національної поліції України та Порядок проведення службовий розслідувань у Національній поліції України, а саме службове розслідування призначено неуповноваженою особою. Крім того, вказав, що подія, яка сталася за участю позивача, в позаслужбовий час, без однострою поліцейського та без вогнепальної зброї, не є підставою для проведення службового розслідування, виходячи з приписів ч. 2 розділу ІІ Порядку проведення службовий розслідувань у Національній поліції України. Також зауважує, що службове розслідування призначалося по факту отримання тілесних ушкоджень працівником поліції в позаслужбовий час, а за його наслідком комісія прийшла до висновку, про наявність у діях позивача складу дисциплінарного проступку, незважаючи на те, що внаслідок події, які мали місце 15.03.2023, саме ОСОБА_1 є потерпілим, отримав тілесні ушкодження середньої тяжкості, перебував на лікарняному з 15.03.2023 по 13.04.2023 року. Крім того, позивач вказує, що службове розслідування проводилося упереджено на необ`єктивно, оскільки комісія без достатніх на те підстав та за відсутності будь яких фактичних даних встановила, що позивач перебував 15.03.2023 року, під час подій, які зазначені підставою для проведення службового розслідування, в стані алкогольного сп`яніння, що спростовується долученими до матеріалів справи письмовими доказами. Разом з тим, позивачем зазначено, що на час притягнення до дисциплінарної відповідальності у нього було діюче дисциплінарне стягнення догана та у відповідності до ст. 29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, у разі встановлення у діях позивача складу дисциплінарного проступку на нього мало би бути накладено дисциплінарне стягнення у вигляді суворої догани. Проте до позивача протиправно застосовано крайній захід дисциплінарного впливу звільнення зі служби в поліції. Враховуючи наведене вище, просив позов задовольнити повністю.

Ухвалою суду від 19.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, розгляду справи вирішено провадити з правилами спрощеного позовного провадження.

15.06.2023 відповідачем подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого щодо задоволення позовних вимог заперечує. В обґрунтування заперечень зазначає, що підставою проведення службового розслідування були повідомлення черговому УСР в Рівненській області від чергового ГУНП в Рівненській області, про те, що на АЗС «UPG» знаходиться майор поліції ОСОБА_1 , який ймовірно перебуває у нетверезому стані та порушує громадський порядок, та рапорт начальника 8-го відділу (забезпечення діяльності) УСР в Рівненській області Павлюк Т.Г. від 15.03.2023 на ім`я начальника УСР в Рівненській області, яка безпосередньо разом із заступником начальника начальником 1-го відділу УСР в Рівненській області Отрішко Д.О. здійснювала виїзд на місце події, яка відбулася 15.03.2023 за участю ОСОБА_1 .. Також зазначає, що дисциплінарна комісія дійшла до висновку, до дисциплінарний проступок ОСОБА_1 підірвав довіру й авторитет Національної поліції України та її працівників в очах громадськості. просив відмовити у задоволенні позову.

Ухвалою суду від 05.06.2023 відкладено розгляд справи до 19.06.2023.

Протокольною ухвалою суду від 19.06.2023 у судовому засіданні оголошено перерву до 05.07.2023.

Ухвалою суду від 05.07.2023 відкладено розгляд справи до 14.08.2023.

У зв`язку із щорічною відпусткою головуючого судді судове засідання 14.08.2023 не відбулося та було перенесено на 28.08.2023.

Протокольною ухвалою суду від 28.08.2023 у судовому засіданні оголошено перерву до 18.09.2023.

Протокольною ухвалою суду від 18.09.2023 у судовому засіданні оголошено перерву до 04.10.2023.

Протокольною ухвалою суду від 04.10.2023 у судовому засіданні оголошено перерву до 16.10.2023.

У зв`язку із участю головуючого судді в тижневій підготовці для підтримання рівня професійної кваліфікації судове засідання 16.10.2023 не відбулося та було перенесено на 01.11.2023.

В судовому засіданні 01.11.2023 проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, заслухавши показання свідків, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення справи по суті, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 перебував на службі в органах внутрішніх справ з 01.08.2003 року по 06.11.2015 року, а в органах національної поліції з 07.11.2015 року, на посаді заступника начальника 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) Управління стратегічних розслідувань в Рівненській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України з 10.06.2022 року; має спеціальне звання майор поліції.

15.03.2023 року близько 01:00 год. за адресою Рівненська область, Рівненський район, с. Шпанів, вул. Комплекс будівель споруд, № 8 (АЗС «UPG» (магазин кафе)) на прилеглій території АЗС сталася подія за участю майора поліції ОСОБА_1 , заступника начальника 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) Управління стратегічних розслідувань в Рівненській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, який перебував поза службою, без однострою поліцейського та вогнепальної зброї. У останнього з невідомими особами виник словесний конфлікт та штовханина на території АЗС «UPG», в результаті чого, ОСОБА_1 отримав тілесні ушкодження.

Вказані обставини відображені у долученому до матеріалів справи рапорті №1799/55/116/01-2023 від 15.03.2022 року начальника 8-го відділу (забезпечення діяльності) Управління стратегічних розслідувань в Рівненській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України Галини Павлюк.

Вищезазначеним рапортом №1799/55/116/01-2023 від 15.03.2022 року та листом Рівненського управління Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України № 534/42-17/01-23 від 15.03.2023 зауважено про необхідність проведення службового розслідування за фактом вказаної події.

Наказом начальника Управління стратегічних розслідувань в Рівненській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України № 29 від 15.03.2023 року Про призначення та проведення службового розслідування з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вищевказаної події було призначено службове розслідування.

Під час проведення службового розслідування, відібрано пояснення у капітана поліції ОСОБА_2 , командира роти № 2 батальйону УПП в Рівненській області ДПП, в яких зазначено, що 15.03.2023 року він ніс службу в складі автопатруля «АЗОВ-151» спільно з лейтенантом поліції ОСОБА_3 . При прибутті на місце виклику він побачив чоловіка в чорній куртці із зображенням черепа на спині, який поводив себе зухвало, неодноразово висловлювався в бік працівників УПО нецензурною лайкою, кричав та намагався спровокувати конфлікт з працівниками поліції. Вказаний чоловік представився працівником УСР після чого показав службове посвідчення. За зовнішніми ознаками ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, а саме мав запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. На момент перебування за місцем виклику ОСОБА_1 медичної допомоги не потребував. Вказані пояснення також були підтверджені свідком ОСОБА_2 у ході судового засідання.

Ідентичні за змістом пояснення надала у ході службового розслідування капрал поліції ОСОБА_4 , поліцейський взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Рівненській області ДПП. Разом з тим, у ході судового засідання свідок ОСОБА_5 , показала, що підтвердити стан алкогольного сп`яніння саме ОСОБА_1 не може оскільки його товариш та жінки, які стояли біля позивача були, у нетверезому стані та мали запах алкоголю з порожнини рота. Порушення координації рухів та мови пов`язує із отриманими травмами голови. Разом з тим, вказала, що ОСОБА_1 поводив себе зухвало, неодноразово висловлювався в бік працівників УПО та військового, який зробив зауваження щодо його поведінки, нецензурною лайкою, кричав та намагався спровокувати конфлікт з вказаними особами. На момент перебування за місцем виклику ОСОБА_1 від медичної допомоги відмовився.

Надаючи правову оцінку поясненням працівників поліції, що прибули на місце події, а саме: поліцейського-водія взводу реагування батальйону УПО в Рівненській області старшого сержанта поліції ОСОБА_6 ., поліцейського взводу реагування батальйону УПО в Рівненській області сержанта поліції ОСОБА_7 , суд зауважує, що відповідно до змісту вказаних пояснень, вищезазначені особи були безпосередніми свідками події, та пояснили, що при прибутті на місце виклику вони побачили групу людей (двоє чоловіків та двоє жінок), серед яких був чоловік в чорній куртці із зображенням черепа на спині, який поводив себе зухвало, неодноразово висловлювався в бік старшого сержанта поліції ОСОБА_6 нецензурною лайкою, кричав та намагався спровокувати конфлікт з працівником поліції. Вказаний чоловік представився працівником УСР після чого показав службове посвідчення. За зовнішніми ознаками ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння, а саме мав запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів. На момент перебування за місцем виклику ОСОБА_1 медичної допомоги не потребував.

Згідно службової характеристики за період служби в УСР в Рівненській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції на посаді заступника начальника 1-го відділу майор поліції ОСОБА_1 зарекомендував себе посередньо. Функціональні обов`язки виконує не завжди сумлінно та якісно. Інколи своєчасно не виконує поставлені вказівки керівництва управління. У роботі не завжди проявляє належну ініціативу та наполегливість. Допускає випадки халатного ставлення до своїх службових обов`язків. Потребує постійного контролю за якістю виконання вказівок. Іноді не додержується вимог дисципліни, допускає дисциплінарні порушення. Вимогливий до себе та оточуючих, однак вимогливість проявляється в грубій формі. Наказом начальника УСР в Рівненській області від 11.01.2023 № 2, майору поліції ОСОБА_1 оголошено догану за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у неприбутті на оперативну нараду у визначений керівництвом УСР в Рівненській області час і не інформуванні про цей факт у встановленому порядку керівництво управління.

У межах службового розслідування були відібрані пояснення безпосередньо у позивача ОСОБА_1 , відповідно до яких 15.03.2023 року близько 00:00 год. позивач приїхав за адресою АДРЕСА_2 (АЗС «UPG» (магазин кафе)) у зв`язку із необхідністю поспілкуватися із його знайомим на ім`я ОСОБА_8 . Під час спілкування в приміщенні АЗС за столиком навпроти відпочивала компанія молодих людей (як позивач зробив висновок вони могли бути неповнолітніми). В подальшому дані особи почали чіплятися до ОСОБА_1 та його співрозмовника, висловлювати в їх сторону погрози та нецензурну лайку. Спочатку позивач на вказані заходи уваги не реагував, але коли молодь почала розпивати якісь напої, можливо алкогольні, ОСОБА_1 зробив для них зауваження, на що молоді люди не відреагували та продовжували висловлювати непристойності в сторону позивача та його співрозмовника. Тоді ОСОБА_1 зателефонував до поліції на лінію «102» та повідомив, що на АЗС за вказаною адресою здійснюють продаж алкогольних напоїв неповнолітнім. Після цього вказана компанія почала поводитися агресивно по відношенню до ОСОБА_1 , а декілька хлопці запропонували йому вийти на вулицю поговорити. Після того як ОСОБА_1 вийшов із приміщення АЗС невідомі йому молоді люди почали наносити позивачу стусани руками та ногами в голову та по тілу в наслідок чого ОСОБА_1 впав на землю. Після нанесення тілесних ушкоджень молоді люди зникли з території АЗС, а ОСОБА_1 залишився щоб дочекатися приїзду працівників поліції. Внаслідок отриманих травм почувався погано, тому і не повідомив про дану подію безпосереднього керівника. З приводу того, що казав та як висловлювався після отриманих травм чітко пояснити не може, оскільки поморочилась та боліла голова, боліло тіло та перебував у схвильованому стані.

25.03.2023 дисциплінарною комісією складено висновок службового розслідування за фактом порушення службової дисципліни майором поліції ОСОБА_1 працівником УСР в Рівненській області, згідно з яким, рекомендовано останнього звільнити зі служби в поліції за порушення службової дисципліни, що виразилося в порушенні пунктів 1, 2, 3 ч. 1 ст. 18 Закону України Про Національну поліцію, підпунктів 1, 2, 3, 6, 7, 11, 13 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, абзаців 3, 7, 8 пункту І розділу ІІ, пунктів 3, 4 розділу ІV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 №1179, Присяги поліцейського та посадових інструкцій.

31.03.2023 Департаментом стратегічних розслідувань Національної поліції України видано наказ № 124 "Про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника УСР в Рівненській області", майора поліції ОСОБА_1 , заступника начальника 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) управління стратегічних розслідувань в Рівненській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України звільнено зі служби в поліції за порушення службової дисципліни.

12.04.2023 Департаментом стратегічних розслідувань Національної поліції України видано наказ № 202 о/с "По особовому складу", яким майора поліції ОСОБА_1 , заступника начальника 1-го відділу (боротьби з організованими злочинними групами та злочинними організаціями) управління стратегічних розслідувань в Рівненській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, відповідно до частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII, звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби) з 13.04.2023.

Вважаючи звільнення зі служби в поліції протиправним, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 №580-VIII (далі Закон №580-VIII).

Відповідно до ст.3 Закону №580-VIII, у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Згідно з ч.1 ст.17 Закону №580-VIII, поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Відповідно до ст.18 Закону №580-VIII, поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч.2 ст.19 Закону №580-VIII).

Згідно з п.6 ч.1 ст.77 Закону №580-VIII, поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Статтею 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII (далі Дисциплінарний Статут) визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:

1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки;

3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень;

4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини;

8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку;

9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень;

10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів;

11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень;

12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення;

13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції;

14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Згідно зі ст.11 Дисциплінарного Статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст.12 Дисциплінарного Статуту).

Відповідно до ст.13 Дисциплінарного Статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Згідно із ч.3 ст. 13 Дисциплінарного Статуту, до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

За приписами ст. 14 Дисциплінарного Статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Відповідно до ч.1 ст.18 Дисциплінарного статуту, службове розслідування проводиться та має бути завершено не пізніше одного місяця з дня його призначення керівником.

Процедура проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування, визначено Порядком проведення службових розслідувань в Національній поліції України, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ від 07.11.2018 № 893 (далі Порядок № 893).

Абзацом І пункту І розділу ІІ Порядку № 893 передбачено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Судом встановлено, що підставою для призначення службового розслідування були повідомлення черговому УСР в Рівненській області від чергового ГУНП в Рівненській області, про те, що на АЗС «UPG» знаходиться майор поліції ОСОБА_1 , який ймовірно перебуває у нетверезому стані та порушує громадський порядок, та рапорт начальника 8-го відділу (забезпечення діяльності) УСР в Рівненській області Павлюк Т.Г. від 15.03.2023 на ім`я начальника УСР в Рівненській області, яка безпосередньо разом із заступником начальника начальником 1-го відділу УСР в Рівненській області Отрішко Д.О. здійснювала виїзд на місце події, яка відбулася 15.03.2023 за участю ОСОБА_1 .

Так, враховуючи вказані вище повідомлення та рапорт, з метою дослідження фактів та обставин вчинення позивачем дисциплінарного проступку, наявності чи відсутності дисциплінарного проступку, начальником УСР в Рівненській області видано наказ від 15.03.2023 № 29, яким призначено службове розслідування по факту вчинення дисциплінарного проступку майором поліції ОСОБА_1 .

Відповідно до наказу Національної поліції України від 04.10.2018 № 929 «Про затвердження переліку посад керівників Національної поліції України та їх повноважень щодо застосування заохочень і дисциплінарних стягнень» начальники територіальних (відокремлених) підрозділів міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, компетенція яких поширюється на одну чи декілька областей застосовують такі дисциплінарні стягнення як: зауваження, догана та сувора догана.

Згідно із пунктами 1, 4 Положення про Управління стратегічних розслідувань в Рівненській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, затвердженого наказом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України від 06.11.2019 № 17 Управління стратегічних розслідувань в Рівненській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України є структурним (відокремленим) підрозділом Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України та згідно із законодавством України здійснює оперативно-розшукову діяльність. Діяльність управління поширюється на територію Рівненської області.

Таким чином, наявність підстав для призначення службового розслідування стали правомірною обставиною для прийняття начальником Управління стратегічних розслідувань в Рівненській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України, як керівником структурного (відокремленого) підрозділу діяльність якого поширюється на територію Рівненської області, наказу про призначення службового розслідування, оскільки при призначенні службового розслідування неможливо встановити вид дисциплінарного стягнення до якого буде притягнуто працівника поліції.

Зважаючи на викладене, твердження позивача щодо відсутності повноважень у начальника Управління стратегічних розслідувань в Рівненській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України на призначення службового розслідування щодо ОСОБА_1 є безпідставним та відхиляється судом.

За результатами вказаного розслідування складено висновок від 25.03.2023, який затверджений 28.03.2023 начальником Управління стратегічних розслідувань в Рівненській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України полковником поліції Б. Подсохою.

Тобто, службове розслідування було проведено в межах місячного строку, визначеного ст.18 Дисциплінарного статуту.

Суд звертає увагу на те, що за змістом висновку про результати службового розслідування щодо майора поліції ОСОБА_1 , особи, які проводили службове розслідування, прийшли до переконання про вчинення ним дисциплінарного проступку не дотримався положень законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, не утримався від дій, що перешкоджали іншим поліцейським виконувати їх службові обов`язки, а також, які підривали авторитет Національної поліції України, не утримався від висловлювань та дій, що порушували права сторонніх присутніх на місці події цивільних осіб та принижували їх честь і гідність, демонстрував зневагу до честі і гідності поліцейських, які перебували на службі під час виконання службових обов`язків. Поряд з цим, на той час майор поліції ОСОБА_1 зі слів свідків і очевидців, за своїми зовнішніми ознаками, перебував у стані алкогольного сп`яніння (під час спілкування з ним, відчувався сильний різкий запах алкоголю з порожнини рота, він мав нестійку ходу та почервоніння обличчя). До того ж, останній, не контролював свою поведінку, почуття та емоції, поводився нестримано, недоброзичливо, відкрито викликаючи в присутніх там цивільних осіб обурення з приводу його поведінки. Майор поліції ОСОБА_1 намагався вивести з рівноваги присутніх там поліцейських та спровокувати їх на вчинення дій, які б могли дискредитувати їх. Зокрема, після того, як один з поліцейських зробив йому зауваження з приводу його непристойної поведінки, він почав погрожувати йому фізичною розправою, кидатись на нього в бійку, при цьому, його стримували присутні там поліцейські УПП в Рівненській області. Крім того, ОСОБА_1 постійно голосно ображав працівника поліції нецензурною лайкою, що чули як присутні там цивільні особи, так і поліцейські.

Суд зазначає, що наведені обставини підтверджуються показаннями свідків капітана поліції ОСОБА_2 , командира роти № 2 батальйону УПП в Рівненській області, капрала поліції ОСОБА_4 , поліцейської взводу № 1 роти № 2 батальйону УПП в Рівненській області ДПП.

Зокрема, з показань свідків судом встановлено, що за своїми зовнішніми ознаками, ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння (під час спілкування з ним, відчувався сильний різкий запах алкоголю з порожнини рота, він мав нестійку ходу та почервоніння обличчя). До того ж, останній, не контролював свою поведінку, почуття та емоції, поводився нестримано, недоброзичливо, відкрито викликаючи в присутніх там цивільних осіб обурення з приводу його поведінки. Майор поліції ОСОБА_1 намагався вивести з рівноваги присутніх там поліцейських та спровокувати їх на вчинення дій, які б могли дискредитувати їх. Зокрема, після того, як один з поліцейських зробив йому зауваження з приводу його непристойної поведінки, він почав погрожувати йому фізичною розправою, кидатись на нього в бійку, при цьому, його стримували присутні там поліцейські УПП в Рівненській області. Крім того, ОСОБА_1 постійно голосно ображав працівника поліції нецензурною лайкою, що чули як присутні там цивільні особи, так і поліцейські. Ідентична поведінка позивача була поширена в сторону військового, який випадково опинився на місці події та зробив позивачу зауваження щодо його непристойної поведінки.

Подальші твердження позивача про те, що він не перебував в стані алкогольного сп`яніння, а був у збудженому стані після отриманих тілесних ушкоджень, що підтверджено показаннями свідка ОСОБА_9 , яка, як лікар швидкої медичної допомоги, здійснювала огляд позивача за його викликом десь о 04:00 год. 15.03.2023 та вказала на відсутність запаху алкоголю з порожнини рота, та дані тестування на алкоголь вчинені на приладі LION ALKOLMETER 700 15.03.2023 о 04:11 год. є безпідставним та відхиляється судом, оскільки різняться тривалим проміжком часу від фактичного часу події.

Крім того, свідки ОСОБА_2 , ОСОБА_4 та ОСОБА_9 покази, що пропонували та рекомендували для ОСОБА_1 госпіталізацію до медичного закладу у ході якої у позивача міг бути відібраний біоматеріал, що спростував би чи підтвердив би наявність алкогольного сп`яніння, однак позивач наполегливо відмовлявся від госпіталізації, при цьому звертався за медичною допомогою після події до швидкої медичної допомоги та в подальшому до сімейного лікаря.

Вказані маніпуляції майора поліції ОСОБА_1 підтверджують сумніви суду щодо відсутності стану алкогольного сп`яніння у позивача на момент подій, які стали підставою для притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності.

Крім того, спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735 затверджено Інструкцію про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що зареєстрована в Міністерстві юстиції України за № 1413/27858 від 11.11.2015 року (далі Інструкція №1452/735).

Водночас, суд констатує відсутність будь-якого іншого нормативно-правового акту, що регулював би порядок виявлення ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, зокрема осіб, що не перебувають за кермом автотранспортного засобу.

Частиною шостою статті 7 КАС України передбачено, що у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону).

З огляду на вищезазначене, положення Інструкції №1452/735 застосовуються судом і при визначенні стану алкогольного сп`яніння працівників поліції, що не перебували за кермом.

Аналогічні правові висновки щодо застосувань норм Інструкції №1452/735 викладені в постанові Верховного Суду від 24.04.2020 року у справі №823/1022/16. Відступу від правової позицій зазначеної в постанові від 24.04.2020 року у справі №823/1022/16 Верховний Суд не здійснив, а тому вказані правові позиції підлягають врахуванню судом відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України.

Відповідно до розділу III пунктів 15-22 Інструкції №1452/735 встановлено:

За результатами огляду на стан сп`яніння та лабораторними дослідженнями встановлюється діагноз, який вноситься до акта медичного огляду.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння), видається на підставі акта медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Усі записи в акті медичного огляду та висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повинні бути розбірливими, не допускається формулювання «Норма».

Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Таким чином, результати медичного огляду для встановлення факту вживання алкоголю і стану сп`яніння вважаються достовірними за умови, що вони були отримані під час медичного обстеження, поєднаного з лабораторними дослідженнями, результати яких зафіксовані в акті та висновку.

Згідно з частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Так, із листа Комунального підприємства «Обласний центр екстренної медичної допомоги та медицини катастроф» Рівненської обласної ради від 24.04.2023 № 506 (далі лист № 506) судом встановлено, що службою екстреної допомоги яскраво виражених ознак, які можуть вказати на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 не було виявлено, проте факт вживання алкоголю підтвердити або спростувати немає можливості, оскільки служба екстреної медичної допомоги, відповідно до повноважень, не проводить діагностику на стан алкогольного сп`яніння, а відтак, вказаний лист не може розглядатися як доказ не перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння.

Крім того, як встановлено судом, ОСОБА_1 та його знайомим було придбано 1 пляшку горілки «Немирів» (об`єм 0,5 л.), після цього з оплаченим товаром останні сіли за столик всередині зазначеного закладу та почали розпивати куплений спиртний напій, що підтверджується дублікатом фіскального чеку від 14.03.2023 (час 23:48). Час прибуття на місце виклику екстреної медичної допомоги, зазначений в листі № 506 03 год. 36 хв. Враховуючи те, що після того, як позивач вживав алкогольні напої та часом прибуття екстреної медичної допомоги пройшло майже 4 години, а також після події, яка сталась 15.03.2023 о 01:00 за участі ОСОБА_1 яскраво виражених ознак алкогольного сп`яніння могло бути непомітно.

Також, відповідно до пункту 1 розділу II Інструкції №1452/735 за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування Міністерством охорони здоров`я України та Держспоживстандартом.

Таким чином, перевірка особи на стан сп`яніння може здійснюватися виключно із застосуванням технічних засобів, що містяться в Реєстрі медтехніки та виробів медичного призначення (далі Реєстр), порядок ведення якого затверджений Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження Порядку ведення Державного реєстру та Порядку видачі Підтвердження про державну реєстрацію, медичної техніки та виробів медичного призначення» від 06.02.2008 № 49.

Згідно із результатами пошуку, які наявні в матеріалах справи, апарат «Lion Alkolmeter 700» з серійним № 85210 в Реєстрі відсутній.

Крім цього, суду слід зауважити, що від моменту початку вживання ОСОБА_1 алкоголю 14.03.2023 о 24:00, до моменту проведення його тестування на алкоголь 15.03.2023 о 04:11 пройшло більш ніж чотири години, що суттєво вплинуло на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 в момент тестування на алкоголь та, відповідно, на результат такого тестування.

Таким чином, зазначені обставини (відсутність апарату «Lion Alkolmeter 700» в Реєстрі та спливання великого проміжку часу від моменту вживання позивачем алкоголю та проведенням його тестування на алкоголь) як в сукупності так і окремо свідчать про протиправність застосування апарату «Lion Alkolmeter 700» з серійним № 85210, та є підставою для обгрунтованих сумнівів щодо придатності такого технічного засобу до експлуатації та достовірності його показань.

Окрім цього, суду слід зазначити, що відповідно до пункту 6 Розділу II Інструкції № 1412/27858 огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу, тобто лише на місці події.

Порядок проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я і оформлення його результатів регулюється розділом ІІІ Інструкції № 1412/27858.

Зокрема пунктами 3 та 4 розділу III Інструкції № 1412/27858 встановлено, що огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством. Метою цього огляду є встановлення наявності чи відсутності стану сп`яніння в обстежуваної особи.

Відповідно до пунктів 12 та 13 розділу III Інструкції № 1412/27858 предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви з поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук. Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.

Відтак, порядком проведення огляду на стан сп`яніння в закладах охорони здоров`я передбачено проведення лабораторних досліджень лише шляхом дослідження біологічного середовища, а не шляхом застосування спеціальних технічних засобів (алкотестерів).

Крім цього, згідно із пунктами 16 та 22 розділу III Інструкції № 1412/27858 висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, шо знижують увагу та швидкість реакції, видається на підставі акта медичного огляду. Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

Разом з тим, що в матеріалах вказаної справи відсутній, передбачений положеннями пункту 16 Інструкції № 1412/27858 висновок та відповідно до відповіді на адвокатський запит Комунального підприємства «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» Рівненської обласної ради від 26.04.2023 № 1253 Комунальним підприємством «Рівненський обласний центр психічного здоров`я населення» Рівненської обласної ради - не надавався.

Відповідно до частини 1 статті 74 КАС України суд не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом.

Згідно із частиною 1 статті 75 КАС України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на протиправність застосування апарату «Lion Alkolmeter 700» з серійним № 85210, наявність обґрунтованих сумнівів щодо придатності такого технічного засобу до експлуатації і достовірності його показань та порушення порядку проведення огляду на стан сп`яніння в закладі охорони здоров`я і оформлення його результатів, результат тестування на алкоголь ОСОБА_1 не приймається судом до уваги, оскільки вказаний доказ одержаний з порушенням порядку, встановленого законом та не є такими, на підставі якого можна встановити дійсні обставини даної справи, тобто не відповідає критеріям допустимості та достовірності доказів в розумінні КАС України.

Отже, зібраними у справі доказами та висновком службового розслідування підтверджено вчинення майором поліції ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, який полягає у тому, що за своїми зовнішніми ознаками, позивач перебував у стані алкогольного сп`яніння (під час спілкування з ним, відчувався сильний різкий запах алкоголю з порожнини рота, він мав нестійку ходу та почервоніння обличчя). До того ж, останній, не контролював свою поведінку, почуття та емоції, поводився нестримано, недоброзичливо, відкрито викликаючи в присутніх цивільних осіб обурення з приводу його поведінки. Майор поліції ОСОБА_1 намагався вивести з рівноваги присутніх поліцейських та спровокувати їх на вчинення дій, які б могли дискредитувати їх. Зокрема, після того, як один з поліцейських зробив йому зауваження з приводу його непристойної поведінки, він почав погрожувати йому фізичною розправою, кидатись на нього в бійку, при цьому, його стримували присутні поліцейські УПП в Рівненській області. Крім того, ОСОБА_1 постійно голосно ображав працівника поліції нецензурною лайкою, що чули як присутні цивільні особи, так і поліцейські. Ідентична поведінка позивача була поширена в сторону військового, який випадково опинився на місці події та зробив позивачу зауваження щодо його непристойної поведінки. У свою чергу, позивач, всупереч вимогам ч.1 ст.77 КАС України, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його вимоги та заперечення.

Крім того, суду слід зазначити, що положення, передбачені ч. 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», щодо дотримання прав і свобод людини та служіння Українському народові, знайшли своє закріплення і в Присязі працівника поліції, частині третій статті 1 Дисциплінарного статуту та Правилах етичної поведінки поліцейських.

Частиною 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові, відповідно до якої усвідомлюючи свою високу відповідальність, присягає вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки.

Наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.11.2016 №1179 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.12.2016 за №1576/29706) затверджено Правила етичної поведінки поліцейських.

Відповідно до пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, під час виконання службових обов`язків поліцейський, зокрема повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно- правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського, професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами.

Пункт 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських зобов`язує поліцейського за будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час дотримуватися норм професійної етики.

Також, пунктом 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських поліцейського зобов`язано бути коректним, він не повинендопускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.

Ці Правила є узагальненим зібранням професійно-етичних вимог щодо правил поведінки поліцейських та спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку на засадах етики та загальнолюдських цінностей. Ці Правила поширюються на всіх поліцейських, які проходять службу в Національній поліції України (далі - поліція). Дотримання вимог цих Правил є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від займаної посади, спеціального звання та місцеперебування, як у робочий, так і в неробочий час.

Тобто, обов`язок дотримуватися професійно-етичних вимог, правил поведінки поліцейських, загальнолюдських цінностей, які спрямовані на забезпечення служіння поліції суспільству, є обов`язком для кожного поліцейського незалежно від посади, звання та його місцеперебування, як у робочий, так і в неробочий час.

Таким чином, порушення ОСОБА_1 правил етичної поведінки поліцейських підриває як авторитет самого поліцейського, органів поліції, так і держави в цілому.

Щодо посилання позивача на неспівмірність застосування до нього крайнього заходу дисциплінарного впливу - звільнення зі служби в поліції, то суд вважає такі безпідставними, оскільки за встановлених обставин службового розслідування, з огляду на грубе порушення службової дисципліни, що принижує та дискредитує як самого працівника поліції, так і органи поліції в цілому, застосування такого заходу відповідачем є правомірним.

За встановлених судом обставин, в контексті наведених вимог законодавства, яким врегульовані спірні правовідносини, суд вважає, що заступник начальника 1-го відділу (боротьби з організованими групами та злочинними організаціями) Управління стратегічних розслідувань в Рівненській області Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України майор поліції ОСОБА_1 не дотримався службової дисципліни, яка базується на високій свідомості та зобов`язує поліцейського дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги працівника органів Національної поліції, дотримуватися норм професійної та службової етики.

Також, суду слід зазначити, що під час встановлення правомірності дії майора поліції ОСОБА_1 дисциплінарною комісією правомірно було враховано, що Указом Президента України № 64/2022 в Україні введено воєнний стан з 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, і станом на момент виникнення спірних правовідносин діяв до 20.08.2023 (Указ Президента України № 254/2023, Закон України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні») та який вбачає обмеження прав і свобод людини і громадянина, зокрема встановлення комендантської години.

Визначення терміну комендантська година міститься у п. 5 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про правовий режим воєнного стану", а саме - це заборона перебування у певний період доби на вулицях та в інших громадських місцях без спеціально виданих перепусток і посвідчень.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком, який триває на даний час. Наказом Національної поліції України від 14 лютого 2022 № 124 «Про переведення особового складу на посилений варіант службової діяльності» увесь особовий склад Національної поліції України знаходиться на посиленому варіанті несення служби.

Наказом ГУНП в Рівненській області від 23 лютого 2022 року № 354 «Про переведення особового складу на посилений варіант службової діяльності та Ситуаційного центру ГУНП в Рівненській області в надзвичайний (позаплановий) режим діяльності» особовий склад переведений на посилений варіант службової діяльності.

Із викладеного вище вбачається, що у період дії воєнного стану, враховуючи, що підрозділи Національної поліції України є правоохоронними органами, які задіяні до вжиття заходів щодо виконання вказаного вище Указу Президента України, поліцейські можуть бути залучені до цілодобового виконання своїх обов`язків, зважаючи на оперативну обстановку, у будь-який час доби.

Розпорядженням начальника Рівненської обласної військової адміністрації № 80 від 06.05.2022 у місті Рівне та Рівненської області встановлено дію комендантського часу щодня з 23.00 по 05.00 (станом на 15.03.2023).

Таким чином, позивачем порушено вимоги Указу Президента України «Про введення воєнного стану», наказу Національної поліції України № 124 від 14.02.2022 та розпорядження начальника Рівненської обласної військової адміністрації № 80 від 06.05.2022 про встановлення комендантської години.

Крім того, твердження позивача щодо порушення відповідачем частини шостої статті 20 Дисциплінарного статуту, в частині відсутності в матеріалах дисциплінарної справи клопотання начальника УСР в Рівненській області до начальника Департаменту про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби, є безпідставними, оскільки матеріали проведеного УСР в Рівненській області службового розслідування, які були надіслані до Департаменту листом УСР в Рівненській області від 29.03.2023 № 2076/55/116/01-2023 містять відповідне клопотання, що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до частин 1-4 та 6 ст. 20 Дисциплінарного статуту повноваження щодо застосування дисциплінарних стягнень мають керівники в межах, визначених цим Статутом. Міністр внутрішніх справ України уповноважений застосовувати дисциплінарні стягнення, визначені цим Статутом, до заступників керівника Національної поліції У країни та порушувати перед Кабінетом Міністрів України питання про притягнення до дисциплінарної відповідальності керівника Національної поліції України. Керівник Національної поліції України уповноважений застосовувати дисциплінарні стягнення, передбачені цим Статутом, до всіх поліцейських. Інші керівники застосовують дисциплінарні стягнення в межах повноважень, визначених керівником Національної поліції України. Керівник, не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, може порушити перед уповноваженим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.

Абзацом 1 пункту 1 розділу II Порядку № 893 визначено, що службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Відповідно до наказу № 929, начальники територіальних (відокремлених) підрозділів міжрегіональних територіальних органів Національної поліції, компетенція яких поширюється на одну чи декілька областей застосовують такі дисциплінарні стягнення як: зауваження, догана та сувора догана.

В свою чергу, начальник територіального (у тому числі міжрегіонального) органу Національної поліції України застосовує дисциплінарні стягнення у вигляді, зокрема, звільнення зі служби в поліції.

Із викладеного вище вбачається, що начальник УСР в Рівненській області мав законні підстави для призначення службового розслідування. Оскільки, в ході службового розслідування було встановлено, що своїми діями ОСОБА_1 вчинив проступки несумісні з подальшим проходженням служби в Національній поліції України, виходячи з приписів частини шостої статті 20 Дисциплінарного статуту, наказу № 929 начальником УСР в Рівненській області ОСОБА_10 порушено перед керівництвом Департаменту клопотання від 28.03.2023 № 2075/55/116/01-2023 щодо притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення зі служби в поліції, надіслане разом з іншими матеріалами службового розслідування супровідним листом УСР в Рівненській області від 29.03.2023 № 2076/55/116/01-2023.

Таким чином, оскільки службове розслідування проведено відповідачем на підставі та в межах повноважень, відповідно до норм законодавства, а спірні накази прийнято на підставі та з дотриманням вимог Закону №580-VIII і Дисциплінарного статуту, правові підстави для їх скасування відсутні.

Відповідно до ч.2 ст.6 КАС України, суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини.

Згідно зі ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" від 23.02.2006 N3477-IV, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Так, згідно з практикою Європейського суду з прав людини не є порушенням статті 6 Конвенції притягнення до дисциплінарної відповідальності на основі відомостей про факти, що встановлені у кримінальному провадженні, якщо такі відомості аналізувалися під кутом зору правил службової етики, навіть якщо особа була у кримінальному провадженні виправданою (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 06.10.1982 у справі "X. v. Austria" про неприйнятність заяви №9295/81) чи таке провадження було закрите (див. mutatis mutandis рішення Європейської комісії з прав людини від 07.10.1987 у справі "C. v. the United Kingdom" про неприйнятність заяви №11882/85).

Більше того, гарантована пунктом 2 статті 6 Конвенції презумпція невинуватості застосовується до процедури, яка за своєю суттю є кримінальною, і в межах якої суд робить висновок про вину особи саме у кримінально-правовому сенсі (рішення Європейського суду з прав людини від 11.02.2003 у справі "Ringvold v. Norway", заява №34964/97). Відтак, зазначена гарантія не може бути поширена на дисциплінарні й інші провадження, які згідно з пунктом 1 статті 6 Конвенції охоплюються поняттям спору щодо прав та обов`язків цивільного характеру.

Суд встановив, що позивач порушив Закон №580-VII, Дисциплінарний статут, Присягу поліцейського, Правила етичної поведінки поліцейських, затверджені наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179. Отже, в даному випадку позивачем вчинено діяння, несумісне з його посадою, оскільки скоєно проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Згідно з частинами 1, 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд вважає, що відповідачем на підставі належних та допустимих доказів доведено обставини, на яких ґрунтуються заперечення на позов, та правомірність прийняття спірних наказів.

Отже, у задоволенні позовних вимог суд відмовляє повністю.

У силу вимог ст.139 КАС України, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Департаменту стратегічних розслідувань Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення грошового забезпечення за час вимушеного прогулу, відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач - Департамент стратегічних розслідувань Національної поліції України (вул. Богомольця, 10, м. Київ, 01601, ЄДРПОУ/РНОКПП 43305056)

Повний текст рішення складений 08 листопада 2023 року

Суддя Д.П. Зозуля