Справа № 140/9165/23
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2023-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 рокуЛьвівСправа № 140/9165/23 пров. № А/857/10862/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Глушка І.В., Довгої О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року (суддя Плахтій Н.Б., ухвалену в м. Луцьку) у справі № 140/9165/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 09.05.2023 звернулася в суд з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправною відмови у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності; зобов`язання призначити та виплатити одноразову грошову допомогу у зв`язку з втратою працездатності відповідно до вимог статей 97-99 Закону України Про Національну поліцію у розмірі 180 розмірів прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року, в якому прийнято рішення про виплату.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 05.06.2023 позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити дії повернуто позивачу, оскільки з позовними вимогами позивач звернувся до суду поза межами встановленого строку, заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду не містить поважних причин пропуску такого строку.

Не погоджуючись з вказаним ухвалою суду, її оскаржила позивач- ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу №140/9165/23 до суду першої інстанції для продовження розгляду.

В обґрунтування апеляційної скарги, зокрема, зазначає що в жовтні місяці 2020 року ОСОБА_1 захворіла вірусною хворобою SARS-CoV (COVID-19), що підтверджується довідкою №6075/8067 від 21.10.2020 року про результат дослідження антитіл до SARS-CoV (COV1D-19).Через гостро виражену симптоматику позивач з метою уникнення близького контакту з іншими особами та, відповідно, унеможливлення передачі вказаного вірусу, а також з міркувань безпеки позивач була змушена перебувати в частковій самоізоляції. Тому, у вказаний період не мала фізичної можливості звернутись ні за наданням професійної правничої допомоги, ні до суду із позовною заявою. Зазначає, що позивач починаючи із 18.06.2018 до 30.11.2021 (з урахуванням перенесення захворювання вірусною хворобою SARS-CoV (COV1D-19)) у зв`язку з погіршенням пам`яті, розсіяністю, наявністю безсоння, періодичними головним болями, шумом та дзвоном в голові та вухах, ускладненням концентрації та уваги, переживаннями нав`язливих спогадів з минулого та слів, які повторюються, постійним відчуттям тривоги і депресії, порушенням когнітивної сфери, недовірою до людей, з наявністю діагнозів змішаний тривожно депресивний розлад та посттравматичний стресовий розлад проходила консультування у лікаря психотерапевта-консультанта ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 ( підтверджується випискою Української спілки психотерапевтів зі справи клієнта від 01.12.2021 (дата заключення). Зазначає, що за результатами проходження психологічного консультування лікарем вказано, що пацієнт ( ОСОБА_1 ) потребує тривалого психологічного супроводу та фізичної реабілітації, а також огляду та призначення лікування лікарем психіатром. Зважаючи на наявність в позивача серйозних психологічних проблем та симптомів, що підтвердились лікарем-психотерапевтом, ОСОБА_1 не змогла реалізувати своє право на звернення до суду. Зазначає, що в період з 23.10.2020 по 03.11.2020 позивач проходила курс лікування в неврологічному відділенні КП Волинський обласний госпіталь ветеранів війни, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №2646 від 03.11.2020. На початку 2021 року ОСОБА_1 проходила лікування за програмою реабілітації інваліда, що підтверджується індивідуальною програмою реабілітації інваліда №5 від 04.01.2021. В період з 22.10.2021 по 02.11.2021 позивач проходила стаціонарне лікування в КП Волинський обласний госпіталь ветеранів війни, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №3539 від 02.11.2021. Крім цього, ОСОБА_1 , починаючи з січня 2021 року і до 24 лютого 2022 року посилено тренувалась у м.Луцьку, готуючись до відбору до складу національної збірної України Ігор Воїнів і до самих змагань. Періодично здійснювались поїздки на тренування та консультації до тренера збірної ОСОБА_3 . Зокрема, 9-20 червня 2021 року брала участь в НТЗ зі стрільби з лука, котрі проводив Центр фізичної культури та спорту Інваспорт на спортивно-тренувальній базі Паралімпієць (с. Пульмо, Волинська область). В період 10-11 липня 2021 року ОСОБА_1 брала участь в змаганнях Ігри Нескорених (м.Кривий Ріг). 12 вересня 2021 року в змаганнях Ігри воїнів (м.Луцьк), а 14-17 жовтня в кубку стрільби з лука серед ветеранів АТО (м.Львів). В період березень-квітень, жовтень-квітень ОСОБА_1 тренувалась в стрілецькому тирі за адресою: м.Луцьк, вул.Ветеранів, 5а; квітень-жовтень за адресою: м.Луцьк, вул.Ковельська, 15. Також зазначає, що позивач в період з 12.12.2022 по 29.12.2022 проходила стаціонарне лікування в нейрохірургічному відділенні Комунального некомернійного підприємства Міська лікарня екстреної та швидкої медичної допомоги Запорізької міської ради, що підтверджується випискою із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №17510/5563 від 29.12.2022; на початку 2022 року повторно перенесла вірусну хворобу SARS-CoV (COVID-19), що підтверджується результатом аналізу молекулярно-генетичного дослідження №8 від 28.01.2022; в період з 27.02.2023 по 08.03.2023 проходила лікування в неврологічному відділенні КП Луцька ЦРЛ, що підтверджується виписним епікризом. З початку повномасштабного вторгнення російської федерації на територію України позивач несла службу в лавах Збройних Сил України, що підтверджується довідкою №67 від 15.03.2023 та військовим квитком серії НОМЕР_1 від 27.02.2021. Зазначає, що позивач є учасником бойових дій, що підтверджено копією посвідчення, і відповідно до Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, Указу Президента України Про загальну мобілізацію від 24.02.2022 №65/2022 була мобілізована у перші хвилі (оперативні резервісти, колишні військовослужбовці та ветерани АТО й ООС). Тому вважає, що наявні поважні причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду з даним адміністративним позовом.

Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на ухвалу суду першої інстанції про повернення апеляційної скарги, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до положень ч. 2 ст. 312 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Відповідно до частин 1, 2, 3 статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається з матеріалів справи, у позовній заяві ОСОБА_1 просить визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Київській області у призначенні і виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з втратою працездатності. При цьому, як слідує з долучених до позовної заяви документів, позивачу повідомлено про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги листом від 08.04.2020 №29/М-279.

Разом з тим, позовну заяву подано позивачем до суду лише 09.05.2023 (фактично через три роки), тобто з пропуском шестимісячного строку звернення до суду.

Слід зазначити, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише ті обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами та труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами, а відтак лише наявність об`єктивних перешкод для своєчасної реалізації права звернення із позовом у строк, встановлений процесуальним законом, може бути підставою для висновку про пропуск такого строку з поважних причин.

Поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами. Питання поважності причин пропуску строку звернення до суду є оціночним та залежить від доказів, якими підтверджуються обставини та підстави такого пропуску.

Верховний Суд у постанові від 06 квітня 2021 року у справі №823/2363/18, досліджуючи питання поважності причин строку звернення до суду, дійшов висновку, що причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування. Разом з цим, Верховний Суд у зазначеній постанові звернув увагу, що чітко визначені та однакові для всіх учасників справи строки звернення до суду, здійснення інших процесуальних дій є гарантією забезпечення рівності сторін та інших учасників справи. А для цього має бути також виконано умову щодо недопустимості безпідставного та необмеженого поновлення судами пропущеного строку.

Отже, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Суд першої інстанції вірно зазначив, що при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням. Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав є не тільки її дії, спрямовані на захист порушених прав, а також докази, які свідчать про те, що були створені умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

Колегія суддів зазначає, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини набувають ознак стабільності.

Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

Заява про поновлення строку звернення до адміністративного суду повинна містити роз`яснення причин пропуску і підстави, з яких заявник вважає ці причини поважними. В заяві повинні бути докази того, що здійснити відповідні процесуальні дії у визначений строк у заявника не було можливості, тобто, існували такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення сторони та підтверджені належними доказами. Поновленню підлягає лише той строк, який пропущений з поважних, об`єктивних, непереборних, незалежних від волі та поведінки особи обставин. Причина пропуску строку є поважною, якщо вона відповідає одночасно таким критеріям: існують обставини, які унеможливлювали або ускладнили вчинення процесуальних дій у визначений законом строк і створювали об`єктивні перешкоди для звернення до суду; ця причина виникла протягом строку, який пропущено; ці обставини підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Відтак, поважність причин пропуску строку звернення до суду може бути врахована судом лише у випадку наявності обставин, що є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій.

Як на причини пропуску строку звернення в суд з даним позовом позивач обґрунтовує перебуванням ОСОБА_1 на реабілітації та лікуванні, а також у зв`язку з підготовкою до змагань та прийняття у них участі.

Разом з тим колегія суддів погоджується з суд першої інстанції, що позивач не вчиняла будь-яких дій для захисту своїх прав та інтересів з моменту звільнення зі служби, тобто коли не лежала на стаціонарних лікуваннях, не приймала безпосередню участь у змаганнях, що свідчить про пасивність її поведінки у здійсненні права на пред`явлення позову, а обставини, на які посилається апелянт не свідчать про існування будь-яких об`єктивних перешкод у реалізації права на судовий захист з метою відновлення порушених прав, свобод чи законних інтересів у публічно-правових відносинах у встановлений законом строк.

Відтак колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що наведені у заяві причини пропуску строку звернення до суду не є поважними, оскільки обставин, що є об`єктивно непереборними, не залежали від волевиявлення позивача та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій, судом не встановлено.

Як вірно зазначено судом першої інстанції тотожним причинам пропуску строку звернення позивача суд надав оцінку в межах справи №140/6603/23 за аналогічним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області.

З врахуванням вищевикладеного апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для поновлення строку звернення до суду з даним позовом.

Враховуючи все викладене вище колегія суддів погоджується з судом першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви.

Згідно ст.316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали суду першої інстанції.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 05 червня 2023 року у справі №140/9165/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову протягом тридцяти днів з моменту набрання нею законної сили може бути подана касаційна скарга безпосередньо до суду касаційної інстанції.

У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді І. В. Глушко
О. І. Довга