Справа № 280/8764/23
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2023-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

ПРО ВІДКРИТТЯ СПРОЩЕНОГО ПОЗОВНОГО ПРОВАДЖЕННЯ В АДМІНІСТРАТИВНІЙ СПРАВІ

08 листопада 2023 року Справа № 280/8764/23 м. Запоріжжя
Суддя Запорізького окружного адміністративного суду Максименко Л.Я., перевіривши матеріали

за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 )

про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

19 жовтня 2023 року до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Військової частини НОМЕР_2 (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати дії Військової частини НОМЕР_2 по невиплаті ОСОБА_1 з 23.05.2022 по 31.08.2022 додаткову винагороду відповідно до Постанови КМУ №168 від 28.02.2022р. протиправними.

зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 23.05.2022 по 31.08.2023 додаткову винагороду відповідно до Постанови КМУ №168 від 28.02.2022.

Ухвалою суду від 24.10.2023 позовну заяву залишено без руху. Надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.

У встановлений строк позивачем усунуто недоліки позовної заяви, подано лист вх. № 48877 від 03.11.2023, до якого долучено заяву про поновлення строку звернення до суду.

Розглянувши надані документи, суд зазначає наступне.

Частиною, 1 ст. 122 КАС України визначено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно ч. 6 ст. 161 КАС України, у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин пропуску.

Так, у листі представник позивача посилається на те, що що даний спір не є трудовим спором та не регулюється нормами КЗпП, зокрема, щодо строку звернення до суду.

Щодо таких доводів, слід зазначити наступне.,

Як висловився КАС ВС у постанові від 27.04.2023 по справі № 300/4201/22, положення статті 122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення військовослужбовців).

За приписами частин першої та другої статті 233 КЗпП України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, працівник може звернутися з заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, а у справах про звільнення - в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення.

У разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Офіційне тлумачення положення указаної норми надав Конституційний Суд України у рішеннях від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 і №9- рп/2013.

Так, у рішенні від 15 жовтня 2013 року №8-рп/2013 (справа № 1-13/2013) Конституційний Суд України дійшов висновку, що в аспекті конституційного звернення, положення частини другої статті 233 КЗпП України у системному зв`язку з положеннями статей 1, 12 Закону України «Про оплату праці» необхідно розуміти так, що у разі порушення роботодавцем законодавства про оплату праці не обмежується будь-яким строком звернення працівника до суду з позовом про стягнення заробітної плати, яка йому належить, тобто усіх виплат, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством, зокрема й за час простою, який мав місце не з вини працівника, незалежно від того, чи було здійснене роботодавцем нарахування таких виплат.

Згідно з пунктом 2.1 мотивувальної частини вказаного рішення поняття «заробітна плата» і «оплата праці», які використано у законах, що регулюють трудові правовідносини, є рівнозначними в аспекті наявності у сторін, які перебувають у трудових відносинах, прав і обов`язків щодо оплати праці, умов їх реалізації та наслідків, що мають настати у разі невиконання цих обов`язків.

Верховний Суд, надаючи оцінку поняттям «грошова винагорода», «одноразова грошова допомога при звільненні» та «оплата праці» і «заробітна плата», які використовується у законодавстві, що регулює трудові правовідносини, виснував, що вказані поняття є рівнозначними.

Під заробітною платою, яка належить працівникові, або, за визначенням, використаним у частині другій статті 233 КЗпП України, належною працівнику заробітною платою необхідно розуміти усі виплати, на отримання яких працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем, незалежно від того, чи було здійснене нарахування таких виплат.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25 березня 1992 року №2232-ХІІ військовою службою є державна служба особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, пов`язана із захистом Вітчизни. У зв`язку з особливим характером військової служби військовослужбовцям надаються передбачені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до частин першої та другої статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Отож, до «усіх виплат», право на отримання яких має працівник відповідно до умов трудового договору та державних гарантій, встановлених законодавством для осіб, які перебувають у трудових правовідносинах з роботодавцем (посадовий оклад, оклад за військовим званням, компенсація за невикористані відпустки, інші виплати), також належить і виплата надбавки та премії, які, відповідно, є складовою заробітної плати.

Тож, суд не погоджується з посиланням представника позивача в даному спорі на строки, визначені ст. 122 КАС України.

Водночас, розглянувши заяву про поновлення строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Так, в обґрунтування поважності причин пропуску строку звернення до суду, позивач посилається на те, що 21.03.2022 на підставі Указу Президента України №69/2022 від 24.02.2022 «Про загальну мобілізацію» був прийнятий на військову службу за мобілізацією. Після отримання 23.05.2022 позивачем важкого поранення, стаціонарно лікувався аж до 10.01.2023 включно та 24.02.2023 переніс ще одну операцію. Зазначає про те, що почав звертатися до Військової частини та Міністерства оборони України з приводу виплати спірних сум, однак, 28.04.2023 отримав відповідь від Міністерства оборони України щодо неможливості вирішення запитаного питання. Також, посилається, що після отримання відповіді від Міністерства оборони України ще звертався із запитами до відповідних органів з приводу даної ситуації й так і не отримав листа з визнанням порушення прав позивача, останню відповідь було отримано позивачем у жовтні поточного року.

Копія відповіді Військової частини НОМЕР_4 від 03.10.2023 позивачем долучено до справи.

Приймаючи до уваги викладені обставини, суд вважає, що позивачем з поважних причин пропущено строк звернення до суду. Враховуючи викладене, вважає за можливе поновити позивачу строк звернення до адміністративного суду із даним позовом як такий, що пропущений з поважних причин.

Тож, у встановлений строк позивачем усунуто недоліки позовної заяви.

Вирішуючи питання про відкриття провадження у справі, суд зазначає про таке.

Підстави для повернення позовної заяви, відмови у відкритті провадження у справі та залишення позовної заяви без розгляду відсутні.

Спір виник із публічно-правових відносин, у яких відповідач є суб`єктом владних повноважень.

Згідно положень статті 19 Кодексу КАС України на зазначений спір поширюється юрисдикція адміністративних судів та він має розглядатись у порядку адміністративного судочинства, відповідно до ч.2 ст.20 КАС України підсудний окружним адміністративним судам.

Згідно ч.2 ст.12 КАС України спрощене позовне провадження призначене для розгляду справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи.

Відповідно до вимог частини 5 статті 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Приписами ст. 258 КАС України встановлено, що суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

За таких обставин, суддя дійшов висновку про наявність підстав для відкриття спрощеного позовного провадження без виклику сторін у справі.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 171, 258, 262 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 ,- задовольнити.

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду із позовом до Військової частини НОМЕР_2 про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, як такий, що пропущений з поважних причин.

Відкрити спрощене позовне провадження в адміністративній справі №280/8764/23 за позовною заявою ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії.

Справа розглядатиметься суддею Максименко Лілією Яковлівною в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання протягом шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Встановити відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання суду відзиву на позовну заяву, який має відповідати вимогам ст. 162 КАС України, разом із усіма письмовими та електронними доказами (які можливо доставити до суду), висновками експертів і заявами свідків на його обґрунтування. Копія відзиву та доданих до нього документів повинна бути надіслана іншим учасникам справи одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду.

Копію даної ухвали направити учасникам справи.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо даної справи в мережі Інтернет за веб-адресою сторінки на офіційному веб-порталі судової влади України - http://adm.zp.court.gov.ua/sud0870/gromadyanam/csz/.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту прийняття.

Суддя Л.Я. Максименко