Справа № 500/6027/23
Суддя: Подлісна Ірина Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/6027/23

31 жовтня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Подлісної І.М. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕМОГА ФУД" до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення №UA403000/2023/000067/2 від 01.09.2023 року, -

ВСТАНОВИВ:

До Тернопільського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕМОГА ФУД" з адміністративним позовом до Тернопільської митниці про визнання протиправним та скасування рішення №UA403000/2023/000067/2 від 01.09.2023 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 30 серпня 2023 року з метою митного оформлення ввезеного на територію України товару, консервовані гриби мариновані, з додаванням оцту чи оцетової кислоти, в скляних банках:

- печериці цілі (Champignons) мариновані, вагою нетто 260г (314мл)/маса основного продукту 170г/-1000 упаковок по 12 штук в упаковці. Торговельна марка: Долина Желаний/DREAM WALLEY;

- печериці цілі (Champignons) мариновані, вагою нетто 260г (314мл)/маса основного продукту 170г/-1625 упаковок по 12 штук в упаковці. Торговельна марка: DREAM WALLEY;

- печериці цілі (Champignons) мариновані, вагою нетто 500г (580мл)/маса основного продукту 320г/-500 упаковок по 12 штук в упаковці. Торговельна марка: DREAM WALLEY, країна виробництва Китай, виробник XIAMEN XINTUOTIAN IMPORT&EXPORTCO.,LTD уповноваженим представником (далі по тексту - декларант) ТОВ ПЕРЕМОГА ФУД (далі по тексту - Позивач) було подано електронну митну декларацію №23UA37U3 від 30.08.2023р. з вартістю товару згідно рахунку: шампіньйони цілі мариновані 314мл, вага 260г* 12 банок - 1,14 дол. США; - шампіньйони цілі мариновані 580мл, вага 500гх 12 банок - 2,96 дол. США.

Однак, після довготривалих консультацій між декларантом та митним органом, Відповідач прийняв спірне рішення №UA403000/2023/000067/2 від 01.09.2023, яким скоригував митну вартість товару за резервним методом на рівні 1,4914 дол. США /кг аргументуючи наступним:

- декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості товару;

- не подано транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарі;

- АСУР згенеровано форми митного контролю щодо контролю митної за кодами МФ105-2, 106-2,117-2. У митного органу виникли сумніви щодо заявленої митної вартості імпортованого товару, оскільки митна вартість згідно бази даних Держмитслужби щодо оформлених раніше митним органом товарів є вищою;

- до митного Оформлення подано Договір №UA00251386 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів від 12.08.2022р. Однак, декларантом до митного оформлення не подано інструкції Замовника, які передбачено п.2.1. Договору;

- рахунки від 31.07.2023р. №, № не містять всіх відомостей щодо вартості перевезення імпортованого товару;

- згідно Договору №UA00251386 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів від 12.08.2022р. та у відповідності до залізничної накладної (СМГС) від 15.08.2023р. №, до перевезення вантажу залучено третіх осіб, однак декларантом не надано транспортно-експедиційного договору, документів, які містять відомості про вартість перевезення та рахунків про оплату за надані послуги від даного перевізника;

- експортна декларація країни відправлення №00519999 без відміток уповноваженого органу;

- наданий прайс-лист від 14.04.2023р. адресовано виключно ТОВ ПЕРЕМОГА ФУД і містить посилання на контракт від 11.01.2023 №PF/XXT001, а також інформацію щодо цін товарів виключно на умовах FOB DALIAN, що обмежує конкурентність та коло покупців товару, тобто даний документ не є прайс-листом для необмеженого кола покупців;

- заявлена митна вартість товару є нижчою, ніж вартість товарів раніше ввезених на територію України.

Крім того, в якості правової підстави прийняття рішення про коригування митної вартості товару, Відповідач називає дані автоматизованої системи аналізу ризиків.

Позивач з таким рішенням не погоджується та вважає його протиправним, так як декларантом було надано усі документи передбачені ч.2 ст.53 Митного кодексу України, які дають можливість митному органу однозначно визначити митну вартість задекларованого товару за основним методом.

Ухвалою від 25.09.2023 судом прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачу надано п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач скористався правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов на адресу суду із відповідними письмовими доказами 10.10.2023. У відзиві відповідач не погоджується з позовними вимогами та доводами, викладеними в адміністративному позові, та в обґрунтування своїх заперечень зазначає наступне.

Відповідно до положень Інкотермс-2010, термін FOB (.. named port of shipment) Франко борт (... назва порту відвантаження) означає, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. Відповідно до частини 10 ст. 58 Митного кодексу України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включені до ціни, що була фактично сплачена або підляже сплаті, зокрема:- витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України; - витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;- витрати на страхування цих товарів. Відповідно до частини другої ст..53 Митного кодексу України, згідно заявлених умов поставки, для підтвердження митної вартості товарів подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. Відповідно до положень наказу Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 «Про затвердження Форми декларації митної вартості та Правил її заповнення», для підтвердження витрат на транспортування декларантом надаються наступні документи: рахунок-фактур (акт виконаних робіт (наданих послуг)) від виконавці договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містять реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомо, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно- експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка.

Згідно договору на перевезення зовнішньоторговельних вантажів від 12.08.2022 №UA00251386 між Maersk A/S, Данія та ТОВ «ПЕРЕМОГА ФУД" передбачено: предметом даного Договору є міжнародне морське і інтермодальне перевезення зовнішньоторговельних вантажів Замовника та/ або клієнтів «Замовника» (п.1); перевізник приймає на себе зобов`язання здійснити перевезення Вантажів відповідно до інструкцій Замовника. Під інструкціями Замовника слід розуміти: будь-яку інформацію, надану Замовником Перевізнику щодо конкретного перевезення у письмовій чи електронній формі, у тому числі у формі замовлення (booking) шляхом заповнення он-лайн форм Перевізника (п 2.1); плата (фрахт) та інші належні ставки і збори за перевезення вантажів по кожному конкретному перевезенню фіксуються у відповідних рахунках Перевізника. (п 2.2.); перевізник організовує;- морське транспортування контейнерів на замовлення Замовника або іншої осби на користь Замовника;- вивантаження завантажених вантажем Замовника контейнерів з вантажівок;- перевантаження контейнерів із судна на судно в порту (портах) перевантаження; - розвантаження контейнерів з останнього судна в порту призначення;- наземне транспортування контейнерів підрядниками Перевізника до кінцевого до кінцевого пункту призначення.(п.3.1). якщо інше спеціально не передбачено письмовою згодою Перевізника або окремою угодою сторін.

Інструкції Замовника, до митного оформлення не подано. Рахунки від 31.07.2023 № , № не містять всіх відомостей щодо згаданих складових.

Згідно договору на перевезення зовнішньоторговельних вантажів від 12.08.2022 №UA00251386 та у відповідності до залізничної накладної (СМГС) від 15.08.2023 № , до перевезення вантажу залучено третіх осіб, однак декларантом не надано транспортно-експедиційного договору, документів, що містять відомості про вартість перевезення та рахунків про оплату за надані послуги від даного перевізника.

Експортна декларація країни відправлення № 00519999 без відміток уповноваженого органу.

Наданий прас-лист від 14.04.2023 адресовано виключно ТОВ "ПЕРЕМОГА ФУД" і містить посилання на контракт від 11.01.2023 № PF/XXT001, а також інформацію щодо цін товарів виключно на умовах поставки FOB, DALIAN, що обмежує конкурентність та обмежує коло покупців товару, тобто даний документ не є прас-листом для необмеженого кола покупців.

Таким чином, наявні ризики декларування недостовірних відомостей щодо митної вартості товарів та не включення всіх складових митної вартості у повному обсязі.

Враховуючи дану інформацію заявлена до митного оформлення митна вартість не може бути визнана. Другорядні методи не були застосовані через відсутність достатньої інформації про ціну угоди щодо ідентичних та подібних товарів. Метод на основі віднімання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про ціни ідентичних чи подібних (аналогічних) товарів, що продаються на території України, а також про складові компоненти, що можуть бути виділені із ціни. Метод на основі додавання вартості не може бути використаний оскільки відсутня інформація про вартість всіх витрат, що зараховуються до ціни товару. За результатом проведеної консультації з декларантом, відповідно до положень частини 4 ст.57 МКУ, дійшли згоди про неможливість визначення митної вартості згідно з положеннями статей 59 63 МКУ. Митна вартість товарів визначена за резервним методом визначення митної вартості згідно ст.64 МКУ. За основу для обрахунку митної вартості товару взято інформацію щодо визнаної митної вартості товару згідно митного оформлення, яке вже здійснено за ЕМД від 30.06.2023 UA209230/2023/069500 на рівні 1,4914 дол. США/кг. . ...»

Отже, як вбачається із вищенаведеного, джерелом інформації для визначення митної вартості при винесенні рішення про коригування митної вартості № UA403000/2023/000067/2 від 01.09.2023 використано рівень митної вартості аналогічних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, визначений відповідно до раніше визнаної (визначеної) митної вартості товару, зокрема, товару №1 за ЕМД від 30.06.2023 UA209230/2023/069500 на рівні 1,4914 дол. США/кг.

Таким чином, зважаючи на викладене, Тернопільська митниця вважає, що рішення про коригування митної вартості товару №UA403000/2023/000067/2 від 01.09.2023 прийняте з дотриманням вимог чинного законодавства, є законним та обґрунтованим та не підлягає скасуванню.

Представник відповідача через електронний суд надіслав клопотання про перехід до розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Згідно ч. 1 ст. 260 КАС України, питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Згідно з п. 1 ч. 6 ст. 262 КАС України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін у випадках, визначених статтею 263 цього Кодексу.

Так, пунктом 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.

З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для розгляду даної справи у судовому засіданні та про відмову у задоволенні відповідного клопотання.

Ухвалою суду від 11.10.2023 позовну заяву було залишено без руху та надано строк, достатній для усунення недоліків позовної заяви, із зазначенням способу їх усунення. Недоліки позовної заяви усунуто позивачем у строк, встановлений судом.

На підставі статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судовий розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у ній матеріалами.

Судом встановлено, що 30 серпня 2023 року з метою митного оформлення ввезеного на територію України товару, консервовані гриби мариновані, з додаванням оцту чи оцетової кислоти, в скляних банках:

- печериці цілі (Champignons) мариновані, вагою нетто 260г (314мл)/маса основного продукту 170г/-1000 упаковок по 12 штук в упаковці. Торговельна марка: Долина Желаний/DREAM WALLEY;

- печериці цілі (Champignons) мариновані, вагою нетто 260г (314мл)/маса основного продукту 170г/-1625 упаковок по 12 штук в упаковці. Торговельна марка: DREAM WALLEY;

- печериці цілі (Champignons) мариновані, вагою нетто 500г (580мл)/маса основного продукту 320г/-500 упаковок по 12 штук в упаковці. Торговельна марка: DREAM WALLEY, країна виробництва Китай, виробник XIAMEN XINTUOTIAN IMPORT&EXPORTCO.,LTD уповноваженим представником (далі по тексту - декларант) ТОВ ПЕРЕМОГА ФУД (далі по тексту - Позивач) було подано електронну митну декларацію №23UA37U3 від 30.08.2023р. з вартістю товару згідно рахунку: шампіньйони цілі мариновані 314мл, вага 260г* 12 банок - 1,14 дол. США; - шампіньйони цілі мариновані 580мл, вага 500гх 12 банок - 2,96 дол. США.

Однак, після довготривалих консультацій між декларантом та митним органом, Відповідач прийняв спірне рішення №UA403000/2023/000067/2 від 01.09.2023, яким скоригував митну вартість товару за резервним методом на рівні 1,4914 дол. США /кг аргументуючи наступним:

- декларантом заявлено неповні відомості про митну вартість товару, а також документально не підтверджено числові значення складових митної вартості товару;

- не подано транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарі;

- АСУР згенеровано форми митного контролю щодо контролю митної за кодами МФ105-2, 106-2,117-2. У митного органу виникли сумніви щодо заявленої митної вартості імпортованого товару, оскільки митна вартість згідно бази даних Держмитслужби щодо оформлених раніше митним органом товарів є вищою;

- до митного Оформлення подано Договір №UA00251386 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів від 12.08.2022р. Однак, декларантом до митного оформлення не подано інструкції Замовника, які передбачено п.2.1. Договору;

- рахунки від 31.07.2023р. №, № не містять всіх відомостей щодо вартості перевезення імпортованого товару;

- згідно Договору №UA00251386 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів від 12.08.2022р. та у відповідності до залізничної накладної (СМГС) від 15.08.2023р. №, до перевезення вантажу залучено третіх осіб, однак декларантом не надано транспортно-експедиційного договору, документів, які містять відомості про вартість перевезення та рахунків про оплату за надані послуги від даного перевізника;

- експортна декларація країни відправлення №00519999 без відміток уповноваженого органу;

- наданий прайс-лист від 14.04.2023р. адресовано виключно ТОВ ПЕРЕМОГА ФУД і містить посилання на контракт від 11.01.2023 №PF/XXT001, а також інформацію щодо цін товарів виключно на умовах FOB DALIAN, що обмежує конкурентність та коло покупців товару, тобто даний документ не є прайс-листом для необмеженого кола покупців;

- заявлена митна вартість товару є нижчою, ніж вартість товарів раніше ввезених на територію України.

Пункт 5 частини 2 статті 53 Митного кодексу України чітко зазначає, що інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару надаються за наявності, тобто їх відсутність жодним чином не впливає на визначення та підтвердження заявленої митної вартості товару.

Відтак, згідно інвойсу №ХТТ42302 від 12.06.2023 року передбачено 100% передплату за товар, тобто на день митного оформлення імпортованого товару, останній було оплачено в повному обсязі та надано контролюючому органу підтвердження такої оплати (свіфт від 08.05.2023р. на суму 4472,50 дол. США). Цікаво, що сам контролюючий орган вказав даний платіжний документ у картці відмови №UA403070/2023/000242 та даний факт не було взято до уваги митним органом.

Суд звертає увагу, що квитанція або платіжне доручення (платіжні документи) свідчать про факт переказу певної суми коштів, проте не свідчать про суму коштів, яка має бути сплачена за відповідний товар. Тобто прямого зв`язку між відомостями із квитанцією/платіжним дорученням та митною вартістю товару немає, а відтак ненадання декларантом саме квитанції/платіжного доручення/чеку тощо не може поставити під сумнів достовірність інших доказів, які прямо свідчать про митну вартість товару.

Крім того, у постанові від 13.02.2018 року у справі № 803/1112/17 Верховний Суд зазначив, що ненадання банківського платіжного доручення не може бути підставою для коригування митної вартості за наявності інших документів, які є достатніми, підтверджують числові значення усіх складових митної вартості імпортованого товару та не містять розбіжностей.

В даній ситуації, поставка товару (консервованих овочів) з Китаю на адресу ТОВ ПЕРЕМОГА ФУД відбулась в повному обсязі, Відправником надано усі товарно-супровідні документи, в тому числі Коносамент - видання якого підтверджує, що Відправник немає жодних претензій до Вантажоодержувача (оплата товару).

Також, з метою додаткового підтвердженням ціни (вартості) імпортованого товару декларантом до митного оформлення було подано:

- договір купівлі-продажу №XT-PF 180423 від 11.01.2023 року;

- прайс-лист від 14.04.2023 року, що підтверджує ціну саме на даний вид товару і за конкретних умов доставки (FOB Dalian, China);

- митна декларація країни відправлення №00519999, в якій теж чітко визначено: Виробника та постачальника товару, Вантажоодержувача, країну відправлення; контракт, згідно якого відправляється товар; країну призначення; назву судна та номер контейнера; вид товару, кількість та вартість останнього.

Аргументи Відповідача про те, що декларантом не було подано повного переліку первинних документів, зазначених в частині 2 статті 53 Митного кодексу України, а саме, підтверджуючих сплату коштів за імпортований товар згідно заявленої митної вартості є безпідставними, оскільки останнім було надано усі документи передбачені даною статтею, які дають можливість митному органу однозначно визначити митну вартість задекларованого товару за основним методом.

Також, слід зауважити, що декларант зобов`язаний надати на письмову вимогу митного органу додаткові документи передбачені ч.3 ст. 53 Митного кодексу України, а саме: каталог, висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією лише в разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. В нашому випадку жодної із перелічених підстав немає.

Разом з тим, витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитися в правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації (позиція, викладена в постановах Верховного Суду від 03.03.2023 у справі № 400/3830/19, 01.03.2023 у справі №420/18880/21, 15.02.2023 у справі № 815/2552/16 тощо).

Зокрема Верховний Суд у постанові від 13.10.2021 р. у справі № 804/15600/15 наголосив, що витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, 4 невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Відповідно до пункту 6.4. Контракту №PF/XXE001 від 11.01.2023р. декларантом було надано в повному обсязі наступні документи:

- договір купівлі-продажу №XT-PF180423 від 18.04.2023р., що укладено в межах рамкового Контракту №№PF/XXE001 від 11.01.2023р.

- Коносамент №228116448 від 20.06.2023р.;

- Комерційний рахунок №ХТТ42302 від 12.06.2023р.;

- прайс-лист б/н від 14.04.2023 року;

- пакувальний лист б/н від 12.06.2023 року;

- сертифікат про відсутність ГМО від 12.06.2023 року;

- сертифікат якості №б/н від 12.06.2023 року;

- сертифікат про походження товару №С80123 від 27.06.2023р.;

- сертифікат здоров`я №223N9001 від 14.06.2023 року; санітарний сертифікат №223N9002 від 14.06.2023 року;

- митна декларація Країни відправлення №00519999 від 15.06.2023 року;

- договір №UA00251386 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів від 12.08.2022 року;

- довідка про вартість морського перевезення №2386 від 22.08.2023 року ;

- рахунки, що підтверджують вартість перевезення вантажу № та № від 31.07.2023 року;

- свіфт від 02.08.2023 року про оплату транспортних послуг;

- накладна СМГС № від 15.08.2023 року

- свіфт від 08.05.2023 року.

Важливо, що згідно вище перелічених документів чітко визначено: Відправника товару, Отримувача товару; ціну товару, умови поставки, ідентифікувати сам товар за якісними та кількісними характеристиками, країну походження останнього, а також транспортування товару до кінцевої точки з врахування перевантаження. Тим паче, що на день митного оформлення Позивачем було оплачено послуги перевезення в повному обсязі (сума 2815,65 дол. США, що включає: 992,73 дол. США - вартість морського перевезення; 222,92 дол. США - вартість навантажувальних робіт в порту; 1600,0 дол. США - вартість залізничного перевезення з порту GDANSK до залізничної станції Тернопіль ЗКТ). Отже, Позивачем разом із митною декларацію було подано документи, які за зовнішніми ознаками відповідали приписам частини 2 статті 53 МК України.

Отже, контролюючий орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.

Надуманими є доводи митного органу, що

- декларантом не подано транспортні (перевізні) документи, які б підтверджували вартість перевезення;

- рахунки від 31.07.2023р. №, № не містять всіх відомостей щодо вартості перевезення імпортованого товару;

- до перевезення вантажу залучено третіх осіб, однак декларантом не надано транспортно-експедиційного договору, документів, які містять відомості про вартість перевезення та рахунків про оплату за надані послуги від даного перевізника;

- не подано інструкції Замовника, які передбачено п.2.1. Договору.

Суд вважає, що це не може бути підставою для коригування заявленої вартості з наступного:

- контролюючому органу було подано Договір №UA00251386 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів від 12.08.2022р., рахунки №, № від 31.07.2023р.; лист №2386 від 22.08.2023 року, накладна СМГС № від 15.08.2023 року; свіфт від 02.08.2023 року.

Згідно довідки №2386 від 22.08.2023 року чітко вбачається рух імпортованого товару в контейнері MRKU7130231 по коносаменту №228116448: порт QINGDAO, Китай-порт Гданськ, Польща - залізницею до станції Тернопіль ЗКТ.

А також, зазначено вартість морського перевезення - 992,73 дол. США та вартість навантажувальних робіт в порту - 222,92 дол. США. Так, на цю суму перевізником було виставлено рахунок № від 31.07.2023 року.

Вартість залізничного перевезення з порту GDANSK до залізничної станції Тернопіль ЗКТ склала 1600,00 дол. США, на цю суму перевізником було виставлено рахунок № від 31.07.2023 року.

Суд наголошує, що всі ці витрати було оплачено Позивачем 02.08.20523 року, та митному органу надано при оформленні. Відповідач сам зазначив документ, що підтверджує вартість перевезення товару у картці відмови №UA403070/2023/000242.

Пунктом 3.1. Договору №UA00251386 на перевезення зовнішньоторговельних вантажів від 12.08.2022р. передбачено, що Перевізник організовує наземне транспортування контейнерів підрядниками Перевізника до кінцевого пункту призначення.

Пунктом 6.1.1. даного Договору передбачено, що Сторона, яка залучила третю особу до виконання своїх зобов`язань, несе перед іншою Стороною Договору відповідальність за невиконання або неналежне виконання зобов`язань цією третьою особою як за власні дії.

Тому, будь-які господарські взаємовідносини Перевізника із третіми особами, порядок їх взаємодії та розрахунки між ними, в т.ч. документи, які містять відомості про вартість перевезення та рахунки про оплату за надані послуги є їх внутрішніми комерційними документами і їх ненадання декларантом до митного оформлення жодним чином не впливає на заявлену митну вартість товару.

Згідно п.2.1 Договору передбачено, що під інструкціями Замовника слід розуміти: будь-яку інформацію, надану Замовником Перевізнику щодо конкретного перевезення у письмовій чи електронній формі, у тому числі у формі замовлення (booking) шляхом заповнення он-лайн форм Перевізника.

Оскільки, сам факт здійснення перевезення є беззаперечним, то інформація, яку містить інструкція Замовника жодним чином не впливає на вартість перевезення вантажу, і не є підставою для коригування заявленої митної вартості товару, тим більше, що послуги з перевезення останнього було оплачено Позивачем в повному розмірі.

Ще однією абсурдною підставою коригування митної вартості товару є те, що рахунки від 31.07.2023р. №, № не містять всіх відомостей щодо вартості перевезення імпортованого товару.

Так, в рахунку № від 31.07.2023 року на загальну суму 1600,00 дол. США чітко визначено опис послуг - внутрішні наземні перевезення контейнера MRK.U7130231.

В рахунку № НОМЕР_1 від 31.07.2023 року на загальну суму 1215,65 дол. США визначено опис послуг та їх вартість: - основний морський вантаж - 747,00дол.США; - необхідний захист контейнера - 20,00 дол. США; - комісія за документацію - 55,73 дол. США; - плата за екологічне паливо - 147,00дол. США; - низький вміст сірки - 23,00дол. США; служба обробки терміналів (навантажувальні роботи в порту) - 222,92 дол. США.

Тому, вартість наданих транспортно-експедиційних послуг підтверджено Позивачем в повному обсязі, надані підтверджуючі документи не містять жодних розбіжностей чи неточностей.

При цьому, слід врахувати правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 31.05.2019 у справі № 804/16553/14, у якій Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду досліджував питання доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення згідно умов МК України. Якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів.

Все вищевказане свідчить, що аргументи відповідача не дають обґрунтованих підстав ставити під сумнів правильність обчислення митної вартості оцінюваного товару, оскільки неузгодженості, розбіжності або недоліки у документах, про які зазначає відповідач, є необґрунтованими та могли вплинули на правомірність визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту).

Твердження відповідача, що поданий до митного оформлення прайс-лист від 14.04.2023р. адресовано виключно ТОВ ПЕРЕМОГА ФУД і містить інформацію щодо цін товарів виключно на умовах поставки FOB DALIAN, що обмежує конкурентність та коло покупців товару є абсурдним.

Згідно загальноприйнятої світової практики прейскурант (прайс-лист) має містити відомості, яких достатньо будь-якому покупцю для отримання інформації щодо умов продажу товару, а саме: найменування товару, артикул, якість товару (за необхідності), одиниці виміру (штуки, упаковки тощо), ціну, з обов`язковим зазначенням валюти, передбачені системи знижок, виробника/виробників, умови поставки, дата його складання або ж число, з якого дані ціни вводяться в дію, контактна інформація про продавця та будь-які інші положення, що стосуються умов продажу товарів.

Разом із тим, для підтвердження ціни, як дійсної вартості товару у розумінні статті VII Генеральної угоди з тарифів і торгівлі 1994 року, контролюючим органом можуть бути запитані у декларанта каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару, в яких пропозиція продавця адресована необмеженому колу покупців.

Каталоги, специфікації, прейскуранти, прайс-листи продукції складаються виробником товару у процесі здійснення його господарської діяльності та не є технічними, товаросупровідними документами або документами, що засвідчують якість товару. Обов`язкової вимоги щодо отримання від суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності - виробника товару вказаної вище документації, чи вимог до її складання чинним законодавством, що регулює порядок виконання зовнішньоекономічних операцій, - не передбачено.

Суд зауважує, що інформація яка міститься у прайс-листі від 14.04.2023 відповідає іншим документам, які надавались позивачем до митного оформлення, а саме: договір купівлі-продажу №XT-PF180423 від 18.04.2023р., комерційний інвойс №ХТТ42302 від 12.06.2023р.; експортна митна декларація країни відправлення №00519999, таким чином ціни, вказані у прайс-листі продавця є актуальними на час здійснення замовлення покупцем щодо поставки партії оцінюваного товару.

Доводи Відповідача, що подана до митного оформлення експортна декларація країни відправлення №00519999 не містить відміток митного органу країни відправлення є необґрунтованими.

Експортна декларація - це документ, який підтверджує проходження вантажу митного оформлення в країні відправлення.

Відповідно до стандартного правила 3.11 розділу 3 Загального додатку до Міжнародної конвенції про спрощення і гармонізацію митних процедур (дата підписання: 18.05.1973, дата приєднання України: 15.02.2011, дата набрання чинності для України: 15.09.2011 зміст декларації на товари визначається митною службою. Письмова форма декларації на товари повинна відповідати типовій формі ООН.

У відповідності до розділу V Додатку до рекомендації № 1 "Формуляр-зразок Організації Об`єднаних Націй для зовнішньоторговельних документів. Керівні принципи для застосування" (2001) до сектору офіційного контролю відносяться документи, що необхідні для контролю товарів у межах зовнішньоторгових операцій, який здійснюється різними офіційними органами в країнах експорту, імпорту, транзиту. Здійснення контролю є необхідними у цілях, які можуть бути згруповані наступним чином, зокрема, стягнення мит та податків, забезпечення надходжень (експортна декларація товарів, єдині адміністративні документи, вантажна декларація, та інші).

При цьому суд зауважує, що до переліку основних документів, які підтверджують митну вартість товарів, експортну митну декларацію продавця законодавцем не включено.

Копію митної декларації країни відправлення декларант або уповноважена ним особа зобов`язані надати виключно за наступними умовами:

- документи, зазначені у ч.2 ст. 53 Митного кодексу України містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті зі ці товари;

- за умови її наявності.

Отже, законодавець вважає митну декларацію країни відправлення виключно додатковим документом, який може бути витребуваний за наявністю розбіжностей ти наданий декларантом виключно лише за її наявності у останнього, за умови її існування взагалі.

Як вбачається із вищевказаного, пред`явлена до митного оформлення експортна декларація країни відправлення №00519999 була оформлена в країні експорту згідно встановленого зразка з усіма обов`язковими реквізитами та пройшла всі перевірки, а також додатково підтверджує правильність заявленої декларантом митної вартості товару, тому суд вважає, що митним органом не обґрунтовано свою позицію.

Отже, декларант Позивача надав митному органу належні та допустимі, достатні докази на підтвердження ціни товару і зазначені документи не містили розбіжностей щодо вартості та вказували, що їх дані піддаються обчисленню. У свою чергу Відповідач не довів обставини, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного декларантом розрахунку митної вартості товару за ціною договору.

Суд зазначає, що приписи чинного законодавства зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності (Постанова ВСУ від 21.04.2021 р. у справі № 809/1838/15).

У постанові від 21.04.2021 р. у справі № 820/307/17 Верховний Суд, у якості підстави для визнання незаконним та скасування рішення митного органу, зазначив, що митним органом не вказано, які саме конкретні розбіжності або невідповідності в поданих позивачем до митного оформлення документах стали підставою для невизнання встановленої ним митної вартості товару, як і не наведено обставин, що вплинули на таке коригування; не вбачається, який саме показник ціни придбаного товару, на думку митного органу, був сумнівним чи/або помилковим.

У справі № 820/263/17 Верховний Суд також наголосив, що наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою.

Отже, відсутність належного обґрунтування митним органом причин та суті запиту додаткових документів може стати однією із підстав для подальшого визнання рішення про коригування митної вартості незаконним.

Суд вважає, що рішення про коригування митної вартості складене формально та обмежується лише посиланнями на норми законодавства, без опису конкретної ситуації, а тому воно може бути визнане судом протиправним (постанова ВСУ від 04.11.2021 р. у справі № 120/2634/19-а).

Щодо мотивів Відповідача про те, що ціни на імпортований товар, є нижчими від цін за раніше ввезені товари, розмитнення яких вже проводилося, то такі обставини не є та не можуть бути самостійною підставою для підвищення митної вартості товарів відповідно до вимог МК України, оскільки ці відомості мають допоміжний інформаційний характер, а отже не можуть бути підставою для коригування митної вартості товарів.

Верховний Суд у постановах від 14.08.2018 р. у справі № 820/9195/15 і від 28.08.2018 р. у справі № 810/3879/17, від 21.10.2021 р. у справі № 420/4820/19 зазначив: "Сама лише наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку. Позивачем під час проходження процедури митного оформлення товарів надано всі документально підтверджені дані про ціну договору".

Формально нижчий рівень митної вартості імпортованого позивачем товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватися як заниження позивачем митної вартості та не є перешкодою для застосування методу визначення митної вартості товару, обраного декларантом, і не може бути підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за методом визначеним в декларації митної вартості. Такі висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду, викладені у постанові № 815/2552/16 від 15.02.2023.

Не заперечується права митного органу упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів (частина п`ята статті 54 МК України), проте вважаємо, що при цьому він має довести підстави застосування норм частини третьої статті 53 МК України.

Відтак, відповідно до статті 55 МК України Відповідач має право здійснювати коригування митної вартості товару, заявленої декларантом, за відповідних умов, зокрема, якщо ним у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Разом з тим, ні в електронному запиті про надання додаткових документів від 30 серпня 2023 року, ні в спірному рішенні про коригування митної вартості Відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації (хоча ціна, зазначена у документах, відповідає ціні, зазначеній у митній декларації); не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах.

Наведене дає підстави для висновку, що сумніви Відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на Достовірних відомостях. Разом з тим, ненадання декларантом запитуваних митним органом документів, за відсутності обґрунтування неможливості визначення митної вартості товару за першим методом, не є достатньою підставою для застосування митним органом іншого методу визначення митної вартості.

Суд вважає, що наявність у митного органу інформації про ціну раніше ввезених товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товарів та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України, на підставі якого Відповідач прийняв рішення про коригування митної вартості товарів, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 Митного кодексу України. За правилами частини третьої, восьмої згаданої статті кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. В даному випадку у митного органу відсутні обґрунтовані підстави не застосування першого методу - за ціною договору.

Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.

Між тим, як вбачається з Рішення про коригування митної вартості товарів від 01 вересня 2023 року №UA403000/2023/000067/2 - доказів в підтвердження проведення посадовою особою Відповідача перевірки наявності чи відсутності відомостей про митне оформлення ідентичних чи аналогічних товарів, як цього вимагають митні процедури, Відповідачем не надано.

Отже, підстави вважати, що рішення Відповідача про коригування митної вартості товарів від 01 вересня 2023 року №UA403000/2023/000067/2 є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України відсутні.

Суд вважає, що Відповідачем необґрунтовано ціну, яка визначена ним на рівні 1,4914 дол. США/кг (ЕМД від 30.06.2023р. №UA209230/2023/069500) внаслідок проведеного коригування митної вартості за резервним методом.

Оскільки Відповідач не виконав обов`язку щодо наведення у Рішенні про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за ціною договору щодо раніше ввезених товарів, вважаємо, що Рішення про коригування митної вартості товарів №UA403000/2023/000067/2 від 01,09.2023 року є необґрунтованими та безпідставними.

Приймаючи спірне рішення, митним органом також було порушено основні принципи здійснення митної справи, передбачені ст. 8 МК України, а саме:

- єдиного порядку переміщення товарів, транспортних засобів через митний кордон України;

- визнання рівності та правомірності інтересів усіх суб`єктів господарювання незалежно від форми власності.

Одним із обов`язків декларанта у випадках, визначених Митним кодексом України та Податковим кодексом України, є сплата митних платежів або забезпечення їх сплати відповідно до розділу X цього Кодексу (підпункт 4 частини першої статті 266 Митного кодексу України).

Пунктом 1 частини першої статті 279 МКУ встановлено, що базою оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України, є, зокрема для товарів, на які законом встановлено адвалорні ставки мита, - митна вартість товарів.

Відповідно до підпункту «в» пункту 185.1 статті 185 ПК України об`єктом оподаткування ПДВ є операції платників податку з ввезення товарів на митну територію України.

Базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів (частина перша пункту 190.1 статті 190 МК України).

В результаті винесеного Рішення про коригування митної вартості товару розмір митних платежів збільшився на суму 138882,03 грн. (сто тридцять вісім тисяч вісімсот вісімдесят дві) грн. 03 коп. (графа 48 МД 23UA43U9 від 04.09.2023р.).

Отже, суд вважає, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях

Таким чином, у митного органу не було правових підстав для відмови у випуску товарів за митними деклараціями, в яких митну вартість визначено за основним методом та прийняття відповідних карток відмов в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, оскільки декларантом подано достатні та достовірні документи на підтвердження заявленої вартості за ціною договору.

Розподіл судових витрат.

Представник позивача, адвокат Гатало М.Я., просить стягнути з Тернопільської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕМОГА ФУД" витрати на правову допомогу адвоката в розмірі 5 000 грн.

На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача не подано жодного документа, тільки долучено свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю та ордер на надання правничої допомоги. Інших доказів, які б свідчили про надання правничої допомоги адвокатом суду не подано.

Визначаючись із указаним питанням суд, керується таким.

Відповідно до статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись (частина 9 статті 139 КАС України).

Положення частин 1 та 2 статті 134 КАС України кореспондуються із європейськими стандартами, зокрема, пунктом 14 Рекомендацій Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам «Щодо шляхів полегшення доступу до правосуддя» № R (81) 7 передбачено, що за винятком особливих обставин, сторона, що виграла справу, повинна в принципі отримувати від сторони, що програла відшкодування зборів і витрат, включаючи гонорари адвокатів, які вона обґрунтовано понесла у зв`язку з розглядом.

Стаття 30 Закону України "Про адвокатуру і адвокатську діяльність" від 5 липня 2012 року № 5076-VI.

Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

У позові представник позивача зазначає про вартість витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 5000,00 грн, однак на підтвердження понесених витрат представником позивача не подано до суду жодних доказів, тому підстави для їх відшкодування відсутні. А тому дана вимога не підлягає задоволенню.

Адвокатом заявлено вимогу про стягнення понесених витрат на переклад документів в сумі 2320,00 грн з відповідача.

Витрати, пов`язані з перекладом документів, відносяться до судових витрат та відповідно до пункту 5 частини третьої статті 132 КАС України є витратами, пов`язаними із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Згідно з частиною першою статті 138 КАС України розмір витрат, пов`язаних з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів та вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою справи до розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів.

Матеріалами справи підтверджено, що згідно з актом наданих послуг від 14.04.2023 ТОВ "ПЕРЕМОГА ФУД" були надані послуги з англійської на українську мову, сума наданих послуг склала 2320,00 грн.

Матеріали справи містять перекладені документи на українську мову з іноземної мови.

Отже, наявні в матеріалах справи копії акта виконаних робіт, платіжного доручення та перекладені документи (які є доказами у цій справі) підтверджують понесені позивачем витрати на оплату послуг перекладача, які пов`язані з розглядом даної судової справи.

Переклад документів, замовлений позивачем, здійснено для належного розгляду справи і з метою доведення своєї позиції стороною, понесені позивачем витрати безпосередньо пов`язані з розглядом цієї справи. Відтак, суд вважає за необхідне покласти на відповідача понесені позивачем судові витрати на переклад документів у розмірі 2320,00 грн. у відповідності до статті 138 КАС України як витрати на вчинення інших процесуальних дій або підготовку справи до розгляду.

За правилами статтей 132, 139, 143 КАС України, суд вирішив стягнути з відповідача в користь товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕМОГА ФУД" судові витрати у виді сплаченого судового збору в сумі 2684,00 грн, за звернення до суду із позовною заявою.

Отже, до стягнення за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача підлягають судові витрати: судовий збір у сумі 2684,00 грн, витрати, пов`язані з перекладом документів, на суму 2320,00 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним і скасувати рішення Тернопільської митниці Держмитслужби України про коригування митної вартості товарів №UA403000/2023/000067/2 від 01.09.2023 року.

Стягнути з Тернопільської митниці як відокремлений підрозділ Державної митної служби України в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕМОГА ФУД" понесені судові витрати, а саме: судовий збір в сумі 2684,00 (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири грн.), та витрати, пов`язані з перекладом документів, на суму 2320,00 (дві тисячі триста двадцять грн).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 02 листопада 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- Товариство з обмеженою відповідальністю "ПЕРЕМОГА ФУД" (місцезнаходження/місце проживання: вул. Дмитрівська, 44 А, поверх 6, кімната 11,м. Київ,01054 код ЄДРПОУ/РНОКПП 44860440);

відповідач:

- Тернопільська митниця (місцезнаходження/місце проживання: вул. Текстильна, 38,м. Тернопіль,Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46004 код ЄДРПОУ/РНОКПП 43985576).

Головуючий суддя Подлісна І.М.