Справа № 278/565/23
Суддя: Дубовік О. М.
Дата ухвалення: 2023-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 278/565/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року м. Житомир

Суддя Житомирського районного суду Житомирської області Дубовік О. М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної екологічної інспекції Поліського округу про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вище вказаною позовною заявою, у якій просить скасувати постанову № 1013-2.2 від 07.11.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 52 КУпАП та закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що 07.11.2022 року державним інспектором з охорони навколишнього природнього середовища Житомирської області Люлевич В. В. на підставі протоколу № 016449 від 01.11.2022 року, відповідно до якого ОСОБА_1 вчинив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 211 ЗК України, а саме: допустив витікання на рельєф місцевості неочищених стічних вод з каналізаційно-насосної станції, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення №1013-2.2, якою його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1. ст. 52 КУпАП, та накладено штраф в розмірі 1360,00 грн.

Із зазначеною постановою він не згодний, вважає її незаконною, необґрунтованою та упередженою, оскільки в його посадові обов`язки не входить контроль та виконання профілактичних робіт каналізаційних мереж, а відтак правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 52 КУпАП він не вчиняв.

Судом було поновлено ОСОБА_1 строк на оскарження постанови № 1013-2.2 від 07.11.2022 року та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с. 30-31).

05.01.2023 року позивачем подано клопотання про зупинення провадження у справі, в якому зазначив про неможливість розгляду цієї справи до вирішення справи № 240/3926/23, у межах якої розглядається питання стосовно визнання незаконним дій Державної екологічної інспекції Поліського округу, прийняття судом рішення в якій стосується підстав вимог, заявлених у справі, яка розглядається (а.с. 35-37).

Ухвалою суду від 15.03.2023 року зупинено провадження у даній справі до набрання законної сили судового рішення у справі № 240/3926/23 за адміністративним позовом КП "ЖОЛСЦРЗ "Дениші" до Державної екологічної інспекції Поліського округу про скасування постанови про визнання дій протиправними (а.с. 41).

02.08.2023 року ОСОБА_1 подано клопотання з проханням поновити провадження у даній справі, оскільки рішення у справі № 240/3926/23 набрало законної сили 26.06.2023 року.

Ухвалою суду від 14.08.2023 року поновлено провадження у справі; зобов`язано позивача та відповідача виконати вимоги ухвали суду від 20.02.2023 року в частині надання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив у встановлені в ухвалі строки (а.с. 57).

У відзиві на позовну заяву (а.с. 59-61) представник відповідача просить відмовити ОСОБА_1 у задоволенні позовних вимог у повному обсязі; доводи позивача у позовній заяві вважає необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки дії відповідача з відбирання зразків відбору проб ґрунтів на території с. Дениші Житомирського району, обстеження земельної ділянки та з подальшим нарахуванням збитків є правомірними. Посилається також на той факт, що на лист відповідача №3846/2/2-08, який був спрямований на адресу КП "ЖОЛСЦРЗ "Дениші" 25.10.2022 року з проханням забезпечити явку уповноваженої відповідальної особи підприємства для надання необхідних пояснень та складання адміністративних матеріалів було направлено саме позивача, що свідчить, на переконання відповідача, про навмисне введення в оману з боку комунального підприємства з метою уникнення в подальшому від відповідальності за вчинені правопорушення.

Згідно з ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини.

Відповідачем на адресу підприємства, де праціює позивач, було скеровано лист №3846/2/2-08 від 25.10.2022 року (а.с. 32) з проханням забезпечити явку відповідальної посадової особи підприємства до Інспекції для надання необхідних пояснень та складання адміністративних матеріалів.

Постановою державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища Житомирської області Люлевич В. В. про накладення адміністративного стягнення № 1013-2.2 від 07.11.2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 52 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1360,00 грн (а.с. 7).

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 , оператор каналізаційної насосної станції КП ЖОЛСЦРЗ «Дениші», здійснив правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 211 ЗК України, так як о 12:10 год 07.10.2022 року допустив здійснення псування та забруднення сільськогосподарських та інших земель, а саме - допустив витікання на рельєф місцевості неочищених стічних вод з каналізаційної насосної станції у межах с. Дениші Житомирського району Житомирської області, що є порушенням ст. 96 ЗК України.

Наказом № 4-3 від 02.01.2019 року ОСОБА_1 прийнято на посаду слюсаря-сантехніка КНС 3 розряду ЖЕГ (а.с. 8).

Пунктами 2.1., 2.2. посадової інструкції слюсаря-сантехніка каналізаційно-насосної станції 3 розряду житлово-експлуатаційної групи ІІІ-32.3 визначено, зокрема, наступні завдання та обов`язки: виконує роботу по перекачці каналізаційних стояків житлових будинків, Денишівської школи та дитячого реабілітаційного центру; слідкує за роботою насосного обладнання КНС та автоматики.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 09.05.2023 року у справі №240/3926/23 (а.с. 53-56), яке залишено в силі апеляційною інстанцією 26.06.2023 року (а.с. 50-52), відмовлено у задоволенні позову КП "ЖОЛСЦРЗ "Дениші" до Державної екологічної інспекції Поліського округу про визнання дій протиправними.

Відповідно до ст. 7 КАС України, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ч. 1 ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління, і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Положенням ст. 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне порушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Оскільки предметом оскарження є постанова про накладення адміністративного стягнення суд повинен перевірити законність та обґрунтованість винесення постанови та дослідити, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону при розгляді справи та інше.

Згідно ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до п. «в» ч. 1 ст. 211 ЗК України, громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення як псування сільськогосподарських угідь та інших земель, їх забруднення хімічними та радіоактивними речовинами і стічними водами, засмічення промисловими, побутовими та іншими відходами.

Відповідно до ст. 52 КУпАП псування сільськогосподарських та інших земель, забруднення їх хімічними і радіоактивними речовинами, нафтою та нафтопродуктами, неочищеними стічними водами, виробничими та іншими відходами, а так само невжиття заходів по боротьбі з бур`янами - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двадцяти до вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб, громадян - суб`єктів підприємницької діяльності - від п`ятдесяти до ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Склад адміністративного правопорушення містить чотири невід`ємні елементи, без існування хоча б одного з яких адміністративна відповідальність настати не може: суб`єкт, об`єкт, суб`єктивна та об`єктивна сторона правопорушення.

Суб`єктом адміністративної відповідальності за правопорушення, що передбачено ст. 52 КУпАП в даному випадку є посадова особа (спеціальний суб`єкт).

З огляду на викладене суд враховує, що в даному випадку, суб`єктом відповідальності за правопорушення, передбачене ст. 52 КУпАП, є саме посадова особа, яка наділена адміністративно - господарськими чи організаційно - розпорядчими функціями (обов`язками) до посадових обов`язків якої входить контроль за розміщенням відходів та контроль за недопущенням забруднення земель виробничими відходами, дотримання, виконання, забезпечення виконання відповідних норм та правил.

Відповідно до ст. 14 КУпАП посадові особи підлягають адміністративній відповідальності за адміністративні правопорушення, зв`язані з недодержанням установлених правил у сфері охорони порядку управління, державного і громадського порядку, природи, здоров`я населення та інших правил, забезпечення виконання яких входить до їх службових обов`язків.

Ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

У досліджених матеріалах справи відсутні будь-які докази, які свідчать про наділення позивача по справі ОСОБА_1 як посадової особи підприємства організаційно - розпорядчими чи адміністративно - господарськими обов`язками.

Таким чином суд приходить до висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови достовірно не встановлено чи було вчинено ОСОБА_1 адміністративне правопорушення (чи являється він суб`єктом відповідальності за ст. 52 КУпАП), та чи саме ОСОБА_1 (як громадянин - фізична соба) винен у його вчиненні.

Частиною 2 ст. 77 КАС України закріплено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що з боку Державної екологічної інспекції Поліського округу не доведено правомірність притягнення позивача до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, оскільки матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження факту вжиття відповідачем всіх необхідних заходів, які б засвідчили правомірність його дій з притягнення ОСОБА_1 як посадової особи підприємства до адміністративної відповідальності за наведеної вище доказової бази.

Таким чином уповноваженим органом не обґрунтовано підстави притягнення особи до адміністративної відповідальності, а суд у свою чергу не може в ході розгляду справи самостійно збирати докази винуватості особи.

Судом не приймаються доводи відповідача щодо того, що саме позивач є тією особою, яка має нести адміністративну відповідальність у даному випадку від юридичної соби, через дії якої і сталося забруднення земель, оскільки саме КП "ЖОЛСЦРЗ "Дениші" і забезпечило явку такої компетентної особи на виконання листа Інспекції, з наступних підстав.

Як зазначалось вище, саме на орган, який розглядає справу про притягнення особи до адміністративної відповідальності, у відповідності до вимог ст. 280 КУпАП, покладено обов`язок щодо з`ясування чи винна дана особа у вчинені правопорушення та чи підлягає вона адмністративній відповідальності. Отже, виключно відповідач - як як орган, що розглядає такі справи, - наділений такою компетенцією.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів суд дійшов висновку про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення № 1013-2.2 від 07.11.2022 року.

Вирішуючи питання в частині закриття провадження у справі, суд виходить з наступного.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 19КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

До правих актів індивідуальної дії належать також рішення (постанови) про притягнення фізичних осіб до адміністративної відповідальності, які прийняті суб`єктами владних повноважень (крім суду).

Згідно статті 248 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; 3) про закриття справи.

Статтею 221 глави 17 КУпАП «Підвідомчість справ про адміністративне правопорушення» закріплено вичерпний перелік справ про адміністративні правопорушення, які розглядають судді районних, районний у місті, міських чи міськрайонних судів.

Системний аналіз норм КУпАП та КАС України щодо компетенції судів у справах про адміністративні правопорушення дозволяє суду дійти висновку, що право закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення належить лише органу, який розглядає таку справу або ж суду, у передбачених статтею 221 КУпАП випадках, та не відноситься до компетенції адміністративного суду, який перевіряє законність винесеного суб`єктом владних повноважень постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, а тому позов в частині закриття провадження у справі задоволення не підлягає.

Вказаний висновок узгоджений з постановою Верховного Суду від 01 березня 2021 року у справі № 490/843/15-а.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цьогоКодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, у порядку ч. 1 ст. 139 КАС України, ураховуючи задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 9, 72-73, 77, 241-246, 250, 255, 268-272, 286, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити частково.

Скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 07.11.2022 року за № 1013-2.1, складену державним інспектором з охорони навколишнього природного середовища Житомирської області Люлевичем Валентином Віталійовичем про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 52 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1360,00 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної екологічної інспекції Поліського округу на користь ОСОБА_1 1073,60 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складання судового рішення.

Учасник справи, якому копія повного судового рішення не була вручена в день його складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому копії повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано протягом встановленого законом строку. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. М. Дубовік