Справа № 380/10628/23
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2023-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2023 рокусправа № 380/10628/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Желік О.М., розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання до вчинення дій, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною відмову командира військової частини НОМЕР_1 щодо зарахування мені строку навчання у Чернігівському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою до загального строку військової служби з 24.08.1997 по 17.06.2000.

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 зарахувати мені період навчання у Чернігівському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою до загального строку військової служби з 24.08.1997 по 17.06.2000.

- зобов`язати командира військової частини НОМЕР_1 видати наказ по стройовій частині про зарахування мені терміну навчання у Чернігівському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою до загального терміну проходження військової служби, здійснити відповідні записи в особовій справі, провести перерахунок вислуги років та вважати початком проходження військової служби день зарахування до Чернігівського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою 24.08.1997.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначив, що йому безпідставно відмовлено у зарахуванні до його загальної вислуги років військової служби навчання у Чернігівському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою. Вважає, що початком перебування на військовій службі вважається день прибуття на навчання до військово-навчального закладу, в тому числі військового ліцею, вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом для допризовників, призовників і військовозобов`язаних. Наголошує, що військовий ліцей - це заклад, який є складовою частиною системи військової освіти, а тому навчання в такому закладі повинне зараховуватися до загальної вислуги років військової служби.

Ухвалою судді від 30.05.2023 відкрите провадження по даній справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

06.07.2023 від представника відповідача надійшов до суду відзив на позов в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. Зазначає, що час навчання у ліцеї не вважався різновидом військової служби згідно положень Закону України «Про загальний військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 року №2232-XII (далі Закон №2232-XII) ані на момент вступу позивача на навчання, ані на момент закінчення такого навчання, передбачалося лише навчання курсантів (слухачів) військово-навчальних закладів, до яких ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою не належить. Відповідний ліцей є закладом освіти середнім загальноосвітнім закладом, який має певну специфіку навчання, яке не є військовою службою, цей заклад належить до середньої загальноосвітньої школи третього ступеня з поглибленим вивченням програми допризовної підготовки юнаків. Також посилається на пропуск позивачем позовної давності, наводить приклади судової практики.

Дослідивши матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються вимоги позову, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступні обставини справи.

Відповідно до розрахунку вислуги років позивача строк навчання позивача у ліцеї протягом 24.08.1997-17.06.2000 років не зараховано до строку його військової служби.

Згідно із витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.03.2022 №113 підполковника ОСОБА_1 призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 27.03.2022 №111 на посаду помічника командира батальйону з фінансово-економічної роботи начальником фінансово-економічної служби військової частини НОМЕР_1 , вважати, що з 27.03.2022 року справи та посаду прийняв та припустив до виконання службових обов`язків за посадою.

Виходячи з правової позиції відповідача, останній заперечує належність відповідного періоду навчання позивача до військової служби, що також підтверджує не зарахування відповідного періоду відповідачем до строку військової служби позивача. Отже, судом встановлено обставину не зарахування до строку військової служби позивача періоду його навчання у Донецькому ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою в період з 24.08.1997 року по 17.06.2000 року.

Згідно довідки Чернігівського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою від 10.08.2022 року №217 Чернігівський ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою створено відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Про реформу системи військової освіти» від 19.08.1992 року №490 на базі частки майна Чернігівського вищого військового авіаційного училища льотчиків імені Ленінського комсомолу і передано у комунальну власність Чернігівської області згідно Постанови Кабінету Міністрів України №643 від 1996 року та спільного наказу Міністра оборони України і Міністра освіти України №252/289 від 02.09.1996 року.

Наказом начальника Чернігівського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою від 14.08.1996 року №119 позивача зараховано до Чернігівського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою та призначено ліцеїстом 1-го курсу з 24.08.1997 року.

Наказом начальника Чернігівського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою про випуск ліцеїстів у 2000 році від 17.06.2000 року №96 наказано вручити атестат про повну загальну середню освіту і нагороди «Похвальною грамотою» за особливі успіхи у вивченні окремих предметів позивачу.

Наказом начальника Чернігівського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою від 17.06.2000 року №49 ліцеїста ОСОБА_1 направлено для подальшого навчання до вищих закладів освіти Міністерства оборони України: Військовий інститут Київського національного університету ім. Тараса Шевченка.

17.03.2023 до командира в/ч НОМЕР_1 надійшов рапорт ОСОБА_1 , в якому останній просив зарахувати навчання у Чернігівському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою в загальний строк військової служби.

Згідно копії рапорту, командиром в/ч НОМЕР_1 від 10.04.2023 року відмовлено у зарахуванні навчання у Чернігівському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою в загальний строк військової служби.

Не погоджуючись з бездіяльністю відповідача щодо не зарахування періоду навчання позивача в ліцеї до строку військової служби, позивач звернувся до суду з позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з наступного

Щодо доводів відповідача стосовно пропуску позивачем строку звернення до суду суд зазначає, що в ухвалі від 30 травня 2023 року суд зробив власний висновок про пропуск позивачем строку звернення до суду, однак строк звернення до суду, як і інші встановлені законодавством строки, може бути поновлений за наявності достатніх підстав, які суд визнає обґрунтованими та підтвердженими. За обставин цієї справи позивачем подано заяву про поновлення строку звернення до суду, яку судом розглянуто. У клопотанні про залишення позовної заяви без розгляду відповідачем не висловлено доводів та не наведено обставин, які б не були оцінені та враховані судом під час вирішення питання про відкриття спрощеного позовного провадження.

В силу дії частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За обставин цієї справи Закон №2232-XII та інші нормативно-правові акти судом застосовуються відповідно до їх редакції, чинній станом на момент виникнення спірних правовідносин дату вступу позивача до ліцею (24.08.1997 року).

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби здійснює Закон №2232-XII.

Частиною третьою статті 2 Закону №2232-XII встановлено, що громадяни України, які призвані або добровільно вступили на військову службу, приймають Військову присягу на вірність народу України і тільки після цього можуть бути направлені на навчання чи для інших військових потреб за межі України.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону №2232-XII військовослужбовці та військовозобов`язані поділяються на рядовий склад, сержантський і старшинський склад, склад прапорщиків (мічманів), офіцерський склад. Кожному військовослужбовцю і військовозобов`язаному присвоюється військове звання.

Згідно з ч. 1 ст. 6 Закону №2232-XII військові посади (штатні посади, що підлягають заміщенню військовослужбовцями) і відповідні їм військові звання передбачаються в штатах військових частин, кораблів, органів управління, установ, військово-навчальних закладів.

Частиною першою ст. 7 Закону №2232-XII встановлено, що військовослужбовці, а також військовозобов`язані під час зборів носять військову форму одягу з відзнаками відповідно до військових звань і роду військ (служби).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №2232-XII допризовна підготовка включає військову, прикладну фізичну, медико-санітарну, психологічну підготовку та підготовку з цивільної оборони і проводиться викладачами допризовної підготовки в навчально-виховних закладах: школах, гімназіях, ліцеях, інших видах загальноосвітніх закладів, починаючи з передвипускного класу, а також у професійних навчально-виховних закладах та вищих навчальних закладах: технікумах, коледжах, училищах в період здобуття загальної середньої освіти за програмами, затверджуваними Міністерством освіти України за погодженням з Міністерством оборони України.

Громадяни, які виявили бажання вступити до військово-навчальних закладів, проходять підготовку у військових ліцеях, середніх загальноосвітніх навчально-виховних закладах, в організаціях Товариства сприяння обороні України, на підготовчих курсах при вищих навчальних закладах або самостійно (ч. 1 ст. 12 Закону №2232-XII).

Порядок проходження громадянами України військової служби визначається цим Законом, Положенням про проходження військової служби громадянами України та іншими законодавчими актами (ч. 1 ст. 22 Закону №2232-XII).

Відповідно до абз. 3 ч. 1 ст. 24 Закону №2232-XII початком перебування на військовій службі вважається:

день прибуття на навчання до військово-навчального закладу (військового ліцею), вказаний у приписі, виданому військовим комісаріатом, для допризовників, призовників і військовозобов`язаних.

Аналогічна норма містилася в абз. 4 п. 4 розділу І Тимчасового положення про проходження військової служби солдатами, матросами, сержантами і старшинами, затвердженого Указом Президента України від 13.05.1993 року №174/93 (далі Положення №174/93).

Згідно з ч. 1 ст. 25 Закону №2232-XII громадяни, які навчаються у військово-навчальних закладах, перебувають на військовій службі і не мають звань прапорщиків чи мічманів та офіцерського складу, є курсантами, а ті, що мають такі звання, - слухачами.

Навчання у військово-навчальних закладах зараховується курсантам як строкова військова служба.

Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про реформу системи військової освіти» від 19.08.1992 року №490 (далі Постанова №490) з метою якісної підготовки кандидатів для вступу до військових навчальних закладів, надання державної допомоги у вихованні дітей-сиріт, дітей з багатодітних сімей, а також дітей учасників бойових дій та учасників ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи створено:

Київський військовий ліцей на базі Київського суворовського військового училища. Навчання розпочати з 1 вересня 1992 року;

Львівський військовий ліцей з присвоєнням йому імені Героїв Крут на базі Львівської спеціальної школи-інтернату з посиленою військово-фізичною підготовкою. Навчання розпочати з 1 вересня 1992 року;

ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою на базі:

- Донецького вищого військово-політичного училища інженерних

військ і військ зв`язку імені генерала армії ОСОБА_2 .

Навчання розпочати з 1 вересня 1994 року.

Вищевказана норма втратила чинність на підстави постанови Кабінету Міністрів України «Про військові ліцеї та ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою» від 13.06.1996 року №643 (далі Постанова №643), пунктом 2, 3 якої передбачено: з метою забезпечення якісної підготовки молоді до вступу у військові вищі заклади освіти підтримати пропозиції Міністерства оборони, Дніпропетровської, Донецької, Луганської, Львівської та Чернігівської обласних державних адміністрацій, погоджені з відповідними міністерствами і відомствами, про передачу загальнодержавного майна у власність: Чернігівської області - Чернігівського ліцею з посиленою військово-фізичною підготовкою. Залишити за Міністерством оборони функції навчально-методичного керівництва з військових питань, регулювання набору до ліцеїв з посиленою військово-фізичною підготовкою та розподілу їх випускників для вступу до військових вищих закладів освіти, забезпечення зазначених ліцеїв військовим речовим майном, технікою і спорядженням за рахунок коштів місцевого бюджету

З системного тлумачення вищевикладених положень законодавства суд приходить до наступних висновків.

Верховний Суд та Верховний Суд України неодноразово вказували, що відповідно до Постанови №490 військові ліцеї були створені з метою підготовки кандидатів для вступу до військових навчальних закладів. Вказаною постановою затверджено перелік вищих навчальних закладів, в яких здійснюватиметься військова підготовка студентів.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах від 19.12.2019 року у справі №540/902/19, 12.12.2019 року у справі №818/1880/18, від 16.04.2013 року у справі №21-107а13, від 1.10.2013 року у справі №21-330а13.

Станом на час виникнення спірних правовідносин жодна норма Закону №2232-XII чи будь-якого іншого закону не відносить період навчання у ліцеї до періоду військової служби.

Аналогічний правовий висновок сформовано Касаційним адміністративним судом у постанові від 31.10.2019 року у справі №1.380.2019.000865 щодо особи, яка розпочала навчання у ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою в 1994 році, при цьому цей висновок є релевантним до обставин цієї справи, оскільки зміни Закону №2232-XII у відповідний період часу (до моменту вступу до ліцею позивача) правовий статус ліцеїв в системі військової освіти не змінювали.

Суд звертає увагу, що системне тлумачення положень Закону №2232-XII вказує на неналежність ліцеїстів до військовослужбовців, а їх навчання - до військової служби, виходячи з неприйняття ліцеїстами Військової присяги на вірність народу України, відсутності в них військового звання, зайняття посади, яка не належить до військових, перебування ліцеїв за межами системи військових навчальних закладів, призначення ліцеїв як місця підготовки вступу до військових навчальних закладів. Відповідно, строк навчання у ліцеї не належить до військової служби.

В свою чергу навчання в ліцеї є різновидом військової допризовної підготовки (ч. 1 ст. 9 Закону №2232-XII), яке здійснюється з метою підготовки до вступу до військових навчальних закладів (ч. 1 ст. 12 Закону №2232-XII)

Щодо посилань позивача на положення абз. 3 ч.1 ст. 24 Закону №2232-XII суд зауважує, що категорії «військовий ліцей» та «ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою» законодавцем розрізнено, в т.ч. це вбачається з п. 2 Постанови №490, назви та п. 2 Постанови №643. В подальшому Кабінетом Міністрів України) прийнято окремі постанови про військовий ліцей (від 17.07.2003 року №1087) та про ліцей з посиленою військово-фізичною підготовкою (постанова від 28.04.1997 року №717), збережено це розрізнення і дотепер в постанові від 30.06.2021 року №672). Відповідно, юридична ситуація позивача в цілому перебуває за межами дії абз. 4 ч.1 ст. 24 Закону №2232-XII та абз. 4 п. 4 розділу І Положення №174/93, бо він в будь-якому випадку не навчався у «військовому ліцеї».

Більш того, судом вже зроблено висновок про неналежність усіх ліцеїв (військових ліцей, ліцеїв з посиленою військово-фізичною підготовкою) до військових навчальних закладів, а ліцеїстів до військовослужбовців.

Неналежність навчального закладу, в якому навчалася особа, до військового навчального закладу, у якому особи, що відповідають вимогам Закону №2232-XII проходять військову службу, вказує на відсутність правових підстав для зарахування до загального строку військової служби позивача період навчання його у коледжі відсутні.

Аналогічний правовий висновок міститься у постановах Касаційного адміністративного суду від 12.12.2019 року у справі №818/1880/18, 31.10.2019 року у справі №1.380.2019.000865, від 10.10.2018 року у справі №825/1086/17.

Крім того, варто звернути увагу, що постановою Кабінету Міністрів України «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей» від 17.07.1992 року №393 визначено обмежений перелік підстав для зарахування до вислуги років, до яких навчання у військових ліцеях не відноситься.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом при вирішенні подібних спірних правовідносин у постанові від 12 лютого 2020 року у справі №813/3997/17.

Судом враховано практику судів апеляційної інстанції, в т.ч. постанови: Другого апеляційного адміністративного суду від 18.01.2023 року у справі №440/2677/22, П`ятого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2022 року №400/3804/21, Шостого апеляційного адміністративного суду від 24.10.2022 року у справі №580/1469/20, Сьомого апеляційного адміністративного суду від 01.10.2020 року у справі №240/381/20, Восьмого апеляційного адміністративного суду від 06.08.2019 року у справі №857/5784/19 (1.380.2019.000865).

Отже, навчання позивача в період з 24.08.1997 року по 17.06.2000 року у Чернігівському ліцеї з посиленою військово-фізичною підготовкою не є проходженням військової служби, в зв`язку з чим підстави для зарахування відповідного навчання до строку військової служби позивача відсутні. Відповідно, відповідач правомірно не зарахував у строк військової служби позивача період його навчання у ліцеї, відповідні дії не були неправомірними.

Враховуючи вищевикладене, в задоволенні позовної заяви належить відмовити.

В зв`язку з відмовою у позові підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними дій, зобов`язання до вчинення дій відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Желік О.М.