Справа № 686/6148/23
Суддя: Палінчак О. М.
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 686/6148/23
Провадження № 2-а/686/140/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 року м. Хмельницький

Хмельницький міськрайонний суд в складі:

головуючого судді Палінчака О.М.,

за участю секретаря Цибульської Г.В.,

представника позивача Андрійчук І.В.,

представника відповідача Мельник Н.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Хмельницькому справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови, -

встановив:

10 березня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що 06 березня 2023 року ним було отримано постанову про адміністративне правопорушення серії ВМ № 00006015 від 27.02.2023 року, якою його було визнано винним за ч.2 ст. 132-1 КУпАП та накладено штраф у розмірі 34 000 грн. за перевищення нормативних параметрів загальної маси транспортного засобу MAN TGX 18.360, д.н.з. НОМЕР_1 на 22,065 % та навантаження на одиничну вісь транспортного засобу на 23,129 % як особою, відповідальною за вказаний транспортний засіб.

Проте, позивач не погоджується з вказаною постановою, оскільки викладені в ній обставини не відповідають дійсності. Так, позивач вказує на те, що в постанові вказані невірні фактичні вагові та габаритні параметри транспортного засобу. Окрім того, позивач наголошує, що, в будь-якому випадку, відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів застосовується безпосередньо до перевізників, а не до власників транспортного засобу. Тому, так як зазначений транспортний засіб на час вчинення правопорушення перебував у оренді у ТОВ «ЕКО ТРЕЙД ЮКРЕЙН», то позивач, який є лише власником вказаного транспортного засобу та не був його належним користувачем на час вчинення правопорушення, не може вважатись відповідальним за дане правопорушення.

У зв`язку з цим, позивач вважає вказану постанову протиправною та просить її скасувати.

Ухвалою судді від 14 березня 2023 року відкрито провадження та ухвалено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

14 квітня 2023 року від відповідача Державної служби України з безпеки на транспорті на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. У вказаному відзиві відповідач заперечив повністю проти позову, вказавши, що механізм фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі здійснено за допомогою системи взаємопов`язаних автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікативної системи, тобто комплексу технічних засобів, що здатні в автоматичному режимі вимріювати загальну масу транспортного засобу, визначати кількість осей транспортного засобу та вимірювати навантаження, що припадає на кожну вісь, а тому сам процес фіксації є прозорим та об`єктивним, а втручання у такий процес виключається. В свою чергу, розрахунок відсоткового навантаження на загальну масу транспортного засобу здійснено за належною формою. Окрім того, відповідач зазначив, що саме позивача внесено до Єдиного державного реєстру транспортного засобу, як належного користувача транспортного засобу MAN TGX 18.360, д.н.з. НОМЕР_1 , а тому сааме він підлягає відповідальності за ч.2 ст.132-1 КУпАП у порядку ст. 14-3 КУпАП.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, його представник Андрійчук І.В. в судовому засіданні вимоги позову підтримала та просила їх задовольнити.

Представник відповідача Мельник Н.П. в судовому засіданні заперечила проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві на позов.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши представників сторін, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення з наступних підстав.

За змістом ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Оскільки предметом оскарження є постанова про накладення адміністративного стягнення, суд перевіряє законність та обґрунтованість винесення постанови та досліджує, чи було дотримано порядок притягнення особи до адміністративної відповідальності, чи не пропущено строки, встановлені для розгляду справи та накладення адміністративного стягнення, чи виконано вимоги закону при розгляді справи та інше.

В силу вимог ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам. При цьому, водій має право відступати від вимог Закону та відповідно правил дорожнього руху лише в умовах дії непереборної сили або коли іншими засобами неможливо запобігти власній загибелі чи каліцтву громадян.

Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу ст.ст. 245, 280 КУпАП завданнями провадження у справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 Кодексу України про адміністративне правопорушення обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Судом встановлено, що 27 лютого 2023 року старшим державним інспектором відділу впровадження систем автоматичної фіксації порушень Департаменту реалізації державної політики та нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті Савченком В.О. винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі серії АА №00006015, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132-1 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 34 000 гривень.

Відповідно до вказаної постанови, 09 лютого 2023 року о 11 год. 23 хв. за адресою Н-19 км 274+300, Хмельницька область, автоматичним пунктом фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті зафіксовано транспортний засіб марки «MAN TGS 18.360», державний номерний знак НОМЕР_2 ; відповідальна особа допустила рух транспортного засобу із перевищенням нормативних параметрів, зазначених п. 22.5 Правил дорожнього руху України: перевищення загальної маси транспортного засобу на 22.065 % (3.972 тон), при дозволеній максимальній фактичній масі 18 тонн, навантаження на одинарну вісь транспортного засобу на 23.129 % (2.66 тон), при дозволеному максимально навантаженню на вісь 11.5 тон, за що передбачена відповідальність за ч. 2 ст. 132-1 КУпАП.

Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (зі змінами).

Маса вантажу, що перевозиться, і розподіл навантаження на осі не повинні перевищувати величин, визначених технічною характеристикою даного транспортного засобу (22.1 Правил дорожнього руху України).

Пунктом 22.5. ПДР визначено, що за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги - 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Національною поліцією маршрутах - 4,35 м), за довжиною - 22 м (для маршрутних транспортних засобів - 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів - понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах - до 46 т), навантаження на одиночну вісь - 11 т (для автобусів, тролейбусів - 11,5 т), здвоєні осі - 16 т, строєні - 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь - 11 т, здвоєні осі - 18 т, строєні - 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Рух транспортних засобів та їх составів з навантаженням на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 16 т, строєні осі понад 22 т або фактичною масою понад 40 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь понад 11 т, здвоєні осі понад 18 т, строєні осі понад 24 т або фактичною масою понад 44 т, а на встановлених Укравтодором і Національною поліцією для них маршрутах понад 46 т) у разі перевезення подільних вантажів автомобільними дорогами забороняється.

Забороняється рух транспортних засобів з навантаженням на вісь понад 7 т або фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.

Відповідальність за порушення правил дорожнього перевезення небезпечних вантажів та правил проїзду великогабаритних і великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами регламентована статтею 132-1 КУпАП.

Зі змісту ч. 2 ст. 132-1 КУпАП вбачається, що адміністративним правопорушенням є перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм під час руху великогабаритними і великоваговими транспортними засобами автомобільними дорогами, вулицями або залізничними переїздами. За вчинення такого правопорушення передбачена адміністративна відповідальність у виді накладення штрафу.

Згідно з п.11 Порядку фіксації адміністративних правопорушень у сфері безпеки на автомобільному транспорті в автоматичному режимі, затвердженого постановою КМУ від 27.12.2019 №1174 (далі - Порядок №1174) автоматичними пунктами фіксуються правопорушення, передбачені Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Положенням п.7 Порядку №1174 передбачено, що фіксація правопорушень в автоматичному режимі здійснюється на автоматичних пунктах, які облаштовані відповідно до вимог, визначених у додатку.

Основним доказом вчинення зазначеного вище правопорушення є показання технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, працюючими в автоматичному режимі, внесені до автоматично сформованої постанови.

В даному випадку, вчинене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі технічним засобом WIM 48, Q-Free HI-TRAC TMU4 WIM, зав. 10036 (сертифікат відповідності UA.TR.001.35-357-21 № 358-21 чинний до 31.08.2022 із продовженням строку дії на період воєнного стану та протягом 3 місяців після його припинення), що відображено в оскаржуваній постановах та жодним чином не спростовано позивачем.

Отже, фіксація правопорушення відбулась у визначений законодавством спосіб за допомогою використання автоматизованої системи взаємопов`язаних автоматичних пунктів та інформаційно-телекомунікативної системи, що здатна в автоматичному режимі вимріювати загальну масу транспортного засобу у русі, визначати кількість осей транспортного засобу та вимірювати навантаження, що припадає на кожну вісь, та якою, відповідно, зафіксовано перевищення вагових обмежень.

Для правильного розуміння здійснених розрахунків перевищення габаритновагових норм у постанові зазначається формула розрахунку із врахуванням похибки пристрою для кожного параметру транспортного засобу: % перевищення = ((Хфакт. Хнорм. похибка пристрою)/ Хнорм.)*100%, де: Хфакт. фактично зафіксований параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр); Хнорм. нормативно дозволений параметр габариту або ваги відповідно в натуральних одиницях (тонна або міліметр) зазначений відповідно до пункту 22.5 ПДР України.

Здійснені у постанові розрахунки суд приймає до уваги як належні та такі, що здійснені із вірними вихідними даними.

Судом встановлено, що зміст оскаржуваної постанови відображає усі ознаки складу адміністративного правопорушення, постанови містять усі передбачені положеннями статті 283 КУпАП обов`язкові відомості щодо події правопорушення, суб`єкта адміністративної відповідальності, накладеного стягнення та порядку його сплати, а також порядку ознайомлення та оскарження постанов, а також інші обов`язкові відомості, визначені статтею 283 КУпАП та Інструкції з оформлення уповноваженими посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МІУ від 27.09.2021 №512, підписані шляхом накладення кваліфікованого електронного підпису та створення кваліфікованої електронної печатки. Тому, дана постанова вважається такою, що доводить вчинене правопорушення і у суду відсутні підстави для визнання її неналежним доказом.

Твердження позивача про те, що дозволена максимальна маса транспортного засобу позивача 21 тонна відповідно до технічного паспорту вказаного транспортного засобу, а у постанові зазначена дозволена максимальна маса 18 тон суд відхиляє, оскільки в даному разі береться до уваги дозволена максимальна маса не безпосередньо самого транспортного засобу, а дозволене максимальне значення для автомобільних доріг, що в даному випадку складає 18 тон відповідно до п. 22.5 Правил дорожнього руху.

Оцінюючи доводи позивача про те, що згідно з товарно-транспортними накладними № 494 та № 455 від 09.02.2023 загальна маса транспортного засобу з вантажем не перевищувала вагових параметрів, визначених п.22.5 ПДР, суд вважає за необхідне зазначити, що товарно-транспортною накладною суб`єктами господарювання підтверджується операція з надання послуг з перевезення вантажів для введення бухгалтерського та податкового обліку. Однак, товарно-транспортна накладна не приймається судом як належний, допустимий та достовірний доказом дотримання встановлених законодавством вагових норм навантаження, оскільки встановлення дотримання цих норм відбувається лише шляхом відповідного зважування.

Факт наявності товарно-транспортної накладної не виключає перевезення одночасно і інших товарно-матеріальних цінностей, не вказаних в первинних документах, що впливає на загальну вагу транспортного засобу.

Таким чином, у суду є достатні підстави вважати, що розрахунки, проведені посадовою особою відповідача вчинені з використанням достовірних та належних даних.

З приводу доводів позивача про те, що не він є суб`єктом даного правопорушення суд зазначає наступне.

Статтею 14-3 КУпАП встановлено, що адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, передбачені частиною другою статті 122-2, частинами другою і третьою статті 132-1 цього Кодексу, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі (за допомогою комплексу технічних засобів автоматичного визначення вагових, габаритних та інших параметрів транспортного засобу з функціями фотозйомки та/або відеозапису, що функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань на момент запиту відсутні відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

На обґрунтування позовної заяви зазначено те, що позивач не є суб`єктом правопорушень, оскільки на момент перевезень не був користувачем транспортного засобу, оскільки він перебував у оренді у ТОВ «ЕКО ТРЕЙД ЮКРЕЙН». Даний факт підтверджується договором оренди від 26.10.2022 року строком на три роки, посвідчений приватним нотаріусом Хмельницького міського нотаріального округу Довгань І.М., за реєстровим номером 1580.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_2 вказав, що він працює водієм на ТОВ «ЕКО ТРЕЙД ЮКРЕЙН», здійснював перевезення вантажу та керував вказаним транспортним засобом 09.02.2023 року.

Проте, суд звертає увагу на те, що Постановою КМУ від 14 листопада 2018 року № 1197 затверджено Порядок внесення відомостей про належного користувача транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів. Згідно інформаційного листа, наданого регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Хмельницькій області від 18 квітня 2023 року № 31/22-1608, станом на 09.02.2023 року по теперішній час автомобіль марки MAN TGX 18.360, д.н.з. НОМЕР_1 рахується зареєстрованим у Єдиному державному реєстрі транспортних засобів за ОСОБА_1 . Оскільки до Єдиного державного реєстру транспортних засобів відомостей про зміну користувача вказаного транспортного засобу не вносились, адміністративну відповідальність повинна нести особа, за якою зареєстровано транспортний засіб.

З урахуванням зазначеного, встановлено, що належний позивачу транспортний засіб здійснював рух автомобільними дорогами загального користування та перевозив вантаж з перевищенням нормативних параметрів, визначених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, що підтверджує наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 132- 1 КУпАП.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог частини 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Таким чином, на підставі ст.55 Конституції України, ст. ст. 9, 14, 14-3, 132-1, 245, 247, 283, 289 КУпАП, та керуючись ст.ст. 9, 72-77, 90, 242, 244-246, 257, 271, 286 КАС України, Правилами дорожнього руху України, затвердженими Постановою КМ України № 1306 від 10.10.2001 року, суд,-

ухвалив:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Державної служби України з безпеки на транспорті () про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, серії АА №00006015 від 27.02.2023 року - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляція до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 30.10.2023 року.

Суддя: О.М. Палінчак