Справа № 620/11777/23
Суддя: Соломко І.І.
Дата ухвалення: 2023-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2023 року Чернігів Справа № 620/11777/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Соломко І.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

У провадженні Чернігівського окружного адміністративного суду перебуває справа за позовом ОСОБА_1 (далі також ОСОБА_1 , позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (далі також ГУ ПФУ в Хмельницькій області, відповідач), про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Хмельницькій області від 08.06.2023 №49 про відмову у призначенні пенсії та зобов`язання ГУ ПФУ в Хмельницькій області зарахувати позивачу період роботи з 10.01.1989 по 27.04.1991 до страхового стажу, період роботи з 02.03.2010 по 28.02.2014 до стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах Список №1 згідно з п.1 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначити та виплачувати пенсію за віком на пільгових умовах з 01.04.2023.

Позов мотивує тим, що позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком, за результатами розгляду якої, рішенням ГУ ПФУ в Хмільницькій області від 08.06.2023 №49 йому відмовлено за відсутністю страхового та пільгового стажу. Вважає оскаржуване рішення протиправним, оскільки ним надано всі документи на підтвердження необхідного стажу.

25.08.2023 ухвалою суду провадження у справі відкрито, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

ГУ ПФУ в Хмельницькій області подано відзив, в якому позов не визнав з тих підстав, що підстави для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах відсутні, оскільки не підтверджені належними документами.

26.09.2023 ухвалою суду відмовлено у задоволенні клопотання про розгляд справи з викликом сторін.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією паспорта серія НОМЕР_1 (а.с.11-12).

02.06.2023 позивач звернувся до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. До заяви позивач додав сканкопії трудової книжки та інші документи на підтвердження страхового стажу та пільгового стажу.

08.06.2023 ГУ ПФУ в Хмельницькій області, за результатами розгляду заяви позивача від 02.06.2023, прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за відсутністю необхідного стажу. Так, до страхового стажу позивача не зараховано: період роботи у колгоспі з 10.01.1989 по 27.04.1991, оскільки у трудовій книжці від 05.12.1993 серія НОМЕР_2 не зазначено серію і номер документів, на підставі яких внесені відомості про час роботи за фактичною тривалістю (відпрацьовані трудодні). Для зарахування до страхового стажу вказаного періоду роботи необхідно надати уточнюючу довідку про встановлений мінімум трудової участі в громадському господарстві та час робота за фактичною тривалістю (відпрацьовані трудодні).

До пільгового стажу не зараховано: період з 02.03.2010 по 28.02.2014 за пільговою довідкою від 28.02.2014 № 45-К, виданою ТОВ Ефкон-Профіль, оскільки згідно за відомостями з реєстру страхувальників організація припинила свою діяльність 03.02.2020. Для зарахування до пільгового стажу вказаного періоду слід звернутись із відповідною заявою та документами для підтвердження пільгового стажу Комісією з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах (а.с. 36).

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду за їх захистом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

За приписами статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Щодо не зарахування позивачу період роботи у колгоспі з 10.01.1989 по 27.04.1991, оскільки у трудовій книжці від 05.12.1993 серія НОМЕР_2 не зазначено серію і номер документів, на підставі яких внесені відомості про час роботи за фактичною тривалістю (відпрацьовані трудодні).

Відповідно до частини першої статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV (далі- Закон № 1058) страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно із частиною другою статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (абзац перший частини четвертої статті 24 Закону № 1058).

Відповідно до статті 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (надалі - Закон №1788-XII) за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Згідно із пунктом «а» статті 3 вказаного Закону право на трудову пенсію мають особи, зайняті суспільно корисною працею, при додержанні інших умов, передбачених цим Законом, особи, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, кооперативах (у тому числі за угодами цивільно-правового характеру), незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, або є членами колгоспів та інших кооперативів*, гіг-спеціалісти, які залучені резидентами Дія Сіті за гіг-контрактами відповідно до Закону України «Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні», - за умови сплати підприємствами та організаціями страхових внесків до Пенсійного фонду України.

Відповідно до частини першої статті 56 Закону №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно із частиною другою статті 56 цього Закону при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Згідно з приписами статті 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок №637).

Згідно з пунктом 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Документи, визначені цим Порядком, є підставою для внесення відомостей до частини персональної електронної облікової картки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, що відображає трудову діяльність застрахованої особи, в тому числі за період до 1 січня 2004 року.

Пунктом 3 зазначеного Порядку передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Відповідно до пункту 18 Порядку № 637 за відсутності документів про наявний стаж роботи і неможливості одержання їх внаслідок ліквідації підприємства, установи, організації або відсутності архівних даних з інших причин, ніж ті, що зазначені в пункті 17 цього Порядку, стаж роботи установлюється на підставі показань не менше двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації (в тому числі колгоспі) або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Так, відповідно до статей 3, 48 Примірного статуту колгоспників, прийнятого ІІІ Всесоюзним з`їздом колгоспників 27.11.1969 і затвердженого постановою ЦК КПРС і Ради Міністрів СРСР від 28.11.1969, громадяни СРСР приймались в члени колгоспу на підставі заяви, яка розглядалася спочатку правлінням колгоспу, після чого прийом у члени колгоспу проводиться загальними зборами колгоспників за поданням правління. Допускається залучення на роботу за трудовими договорами фахівців та інших працівників з боку лише в тих випадках, коли в колгоспі немає відповідних фахівців або коли сільськогосподарські та інші роботи не можуть бути виконані в необхідні терміни силами колгоспників (стаття 24 Примірного статуту 1969 року).

Відповідно до п.п.5, 6 Основних положень про порядок видачі трудових книжок колгоспників, схвалених Союзною радою колгоспників 14.03.1975 року та затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 року №310, до трудової книжки колгоспника заносились наступні дані, зокрема: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по-батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про членство в колгоспі: прийом до членів колгоспу, припинення членства в колгоспі; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, припинення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий у колгоспі річний мінімум участі в громадському господарстві, його виконання; відомості про нагородження та заохочення. Всі записи в трудовій книжці завіряються в усіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою.

З огляду на положення частини другої статті 56 Закону №1788-XII та пункту 5 Основних положень про порядок видачі трудових книжок колгоспників, схвалених Союзною радою колгоспників 14.03.1975 року та затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 року №310, наявність у трудовій книжці колгоспника відомостей про трудову участь, прийнятий у колгоспі річний мінімум участі в громадському господарстві, його виконання є обов`язковим, оскільки при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується лише час роботи за фактичною тривалістю.

Період роботи позивача у колгоспі з 10.01.1989 по 27.04.1991 не зарахований до страхового стажу.

Як видно з трудової книжки НОМЕР_2 , позивач з 10.01.1989 по 27.04.1991 працював у колгоспі «Більшовик» на посаді механізатора, в розділі на підставі чого внесено запис вказано накази, які містять номер та дату, записи завірені підписом голови колгоспу та проставлена печатка.

В якості підстави для відмови в зарахуванні до стажу вказаного періоду відповідачем у спірному рішенні вказано, що у трудовій книжці від 05.12.1993 серія НОМЕР_2 не зазначено серію і номер документів, на підставі яких внесені відомості про час роботи за фактичною тривалістю (відпрацьовані трудодні).

Суд критично ставиться до зазначеної позиції відповідача, оскільки обов`язок щодо заповнення трудових книжок покладено саме на роботодавця. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві та, у свою чергу, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

Суд звертає увагу, що законодавець пов`язує необхідність підтвердження трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки, відповідних записів у ній, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи за певні періоди роботи.

Разом з цим, матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що дані трудової книжки від 05.12.1993 серія НОМЕР_2 містять неправдиві або недостовірні відомості, і ця обставина не спростована відповідачем.

Щодо не зарахування до пільгового стажу період роботи позивача з 02.03.2010 по 28.02.2014 за довідкою від 28.02.2014 № 45-К, виданою ТОВ Ефкон-Профіль, оскільки згідно за відомостями з реєстру страхувальників організація припинила свою діяльність 03.02.2020.

Статтею 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV передбачено умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Відповідно до частини першої статті 114 Закону №1058, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 114 Закону №1058, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону №1058, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Отже, необхідною умовою для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є наявність необхідного страхового та пільгового стажу та обов`язкова віднесеність посади до списків №1 та №2.

Слід відмітити, що на період роботи позивача з 02.03.2010 по 28.02.2014 чинними були Списки виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 за №36 (надалі по тексту також Постанова №36).

Пунктом 4 «трубо-пресове, пресове та волочильне виробництва» підрозділу 18 -(Оброблення та перероблення кольорових і дорогоцінних металів» Списку №1 передбачені посади робітників, зокрема, пресувальників на гідропресах.

Таким чином, робота позивача з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджениим Кабінетом Міністрів України, на роботах пресувальників на гідропресах, дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, даний факт не заперечує і сам відповідач.

Водночас, відповідач ставить під сумнів подані позивачем документи.

Наведену у спірному рішення відповідачем підставу для відмови у призначенні пенсії позивачу за віком на пільгових умовах, що за відомостями з реєстру страхувальників організація припинила свою діяльність 03.02.2020, суд відхиляє, оскільки відомості по спеціальному стажу роботи у вказаний період містяться в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ( форма ОК-5), що спростовує доводи відповідача і, відповідно, не можуть бути підставою для відмови.

Пунктом 1 частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Частиною третьою статті 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що відмовляючи зараховувати спірні періоди роботи позивача до страхового та пільгового стажу, відповідач діяв не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тому спірне рішення є протиправним та підлягає скасування, і враховуючи положення частини третьої статті 245 КАС України, з метою відновлення порушеного права суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача зарахувати до страхового стажу вказані періоди роботи та повторно розглянути заяву позивача від 02.06.2023.

Разом з тим, вимоги про зобов`язання відповідача призначити пенсію позивачу на пільговий умовах задоволенню не підлягають, з огляду на те, що обчислення страхового стажу та визначення розміру пенсії є дискреційними повноваженнями відповідного територіального органу ПФУ; суд не є органом, уповноваженим на призначення пенсії, а лише має компетенцію на здійснення судового контролю за відповідністю чинному законодавству оскаржуваного рішення, дії чи бездіяльності відповідного суб`єкта владних повноважень (постанови Верховного Суду від 1жовтня 2019року у справі №804/3646/18 та від 21грудня 2019року у справі №663/574/17).

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог частково.

У відповідності до вимог частин першої та третьої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Позивачем сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн, тому з відповідача на користь позивача підлягають відшкодуванню судові витрати в розмірі 715,73 грн, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст.139, 227, 241-243, 246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 08.06.2023 №49.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій зарахувати ОСОБА_1 період роботи в колгоспі з 10.01.1989 по 27.04.1991 до страхового стажу, період роботи з 02.03.2010 по 28.02.2014 до стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах за списком №1, повторно розглянути від 02.06.2023 про призначення пенсії, прийнявши відповідне рішення з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

У решті позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 715,73 грн (сімсот п`ятнадцять гривень 73 коп), сплачений відповідно до квитанції від 03.08.2023.

Рішення суду набирає законної сили в порядку статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 АДРЕСА_1 рнокпп НОМЕР_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області вул. Чекірди Гната, буд. 10,м.Хмельницький,Хмельницька область,29000 .

Повний текст рішення виготовлено 08 листопада 2023 року.

Суддя І.І. Соломко