Справа № 200/14104/21
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2023-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 листопада 2023 року справа №200/14104/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Гаврищук Т.Г., суддів: Блохіна А.А., Сіваченка І.В.,

за участю секретаря судового засідання Усенко Т.І.,

представника відповідача Коваленка Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 травня 2023 року по справі №200/14104/21 (суддя І інстанції Голошивець І.О.) за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Мелітополі про визнання дій протиправними та стягнення коштів,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташоване у місті Мелітополі про визнання протиправними дії щодо нарахування та виплати заробітної плати за період з лютого 2019 року по грудень 2019р. з урахуванням положень пункту 8 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік», щодо нарахування та виплати заробітної плати за період з січня 2021 року по березень 2021р. з урахуванням положень пункту 5 частини 1 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», стягнути на його користь недоплачену заробітну плату у розмірі 44780 грн.76 коп. та 7585 грн. 43 коп. відповідно.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 17 травня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права. Позивач вважає, що судом першої інстанції не прийнято до уваги, що при нарахуванні йому посадового окладу відповідачем у 2019 році за основу був взятий прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлений станом на 1 січня 2018 року, який складав 1762,00 грн., замість прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлених станом на 1 січня 2019 року 1921,00 грн.. Так само відповідачем при нарахуванні та виплаті заробітної плати у 2021 році, за основу при нарахуванні посадового окладу був взятий прожитковий мінімум для працездатних осіб встановлених станом на 1 січня 2020 року у сумі 2102,00 грн., замість прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлених станом на 1 січня 2021 року 2270,00 грн.. Позивач вважає, що відповідач діяв з порушенням вимог статті 43 Конституції України та статті 20 ЗУ №794-VIII, не нарахував та не виплатив йому у період з лютого 2019 по грудень 2019 року заробітну плату на суму 41400,77 грн., а у період з січня 2021 по березень 2021 року заробітну плату на суму 7548,76 грн. Позивач наголошує на тому, що спеціальним Законом є саме Закон України «Про Державне бюро розслідувань», яким передбачено посадові оклади працівників Державного бюро розслідувань відповідно до розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року. Судом не враховані положення ч. 4 ст. 7 КАС України, за приписами якої якщо суд доходить висновку, що закон чи інший правовий акт суперечить Конституції України, суд не застосовує такий закон чи інший правовий акт, а застосовує норми Конституції України як норми прямої дії.

Відповідач надав відзив, у якому проти доводів апеляційної скарги заперечував, вважає що рішення суду є законним та обґрунтованим, ухвалено судом відповідно до норм матеріального та процесуального права на підставі повного і всебічного з`ясування обставин в адміністративній справі.

В судовому засіданні представник відповідача заперечував проти доводів апеляційної скарги та просив відмовити у її задоволенні. Позивач до апеляційного суду не прибув.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, відзив на скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дійшов висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням учасника бойових дій серії НОМЕР_1 , виданим Службою безпеки України від 11.04.2017 року.

Відповідно до витягу з наказу №2 о/с від 07.02.2019 року позивач з 08 лютого 2019 року був призначений на посаду слідчого Першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі з 08 лютого 2019 року, як обраного за конкурсом, з випробувальним строком 6 місяців. Позивачу встановлено посадовий оклад згідно з штатним розписом, надбавку за вислугу років (стаж роботи на державній службі на 08.02.2019 року становить 08 років 05 місяців 17 днів) 15 відсотків посадового окладу.

Наказом №270-ос від 07.08.2019 року, виданим в.о. Директора ДБР, позивачу з 12 серпня 2019 року присвоєний 8 (восьмий) ранг державного службовця як такому, що пройшов випробування та має військове звання старшого лейтенанта юстиції.

Згідно наказу №34 о/с від 26.02.2021 року, виданого т.в.о. директора Державного бюро розслідувань, позивача звільнено з посади слідчого першого слідчого відділу (відділу з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, 01 березня 2021 року, у зв`язку із скороченням посади державної служби внаслідок зміни штатного розпису, з припиненням державної служби.

Відповідно до наявних в матеріалах справи: подання заступника начальника Першого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Мелітополі про встановлення щомісячної доплати за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці працівникам Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі від 06.08.2019 року, в якому зазначено, що позивач має право на доплату, яка становить 5 відсотків від посадового окладу та подання начальника Першого слідчого відділу ТУ ДБР у м. Мелітополі про встановлення щомісячної доплати за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці працівникам Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі від 15.10.2019 року, в якому зазначено, що позивач має право на доплату, яка становить 5 відсотків від посадового окладу.

Наказом директора Державного бюро розслідувань від 04.03.2019р. №31ДСК «Про затвердження та введення в дію штатного розпису Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі» затверджено та введено в дію штатний розпис Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, на 2019 рік, згідно якого посадовий оклад слідчого Першого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, складав 35240,00 грн..

Наказом директора Державного бюро розслідувань від 31.01.2020р. №11ДСК «Про затвердження та введення в дію штатного розпису Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, на 2020 рік», затверджено та введено в дію штатний розпис Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, на 2020 рік. Визнано таким, що втратив чинність наказ директора Державного бюро розслідувань від 04.03.2019 №31ДСК «Про затвердження та введення в дію штатного розпису Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі».

Відповідно до зазначеного наказу посадовий оклад слідчого Першого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, складав 42 040,00 грн..

Наказом в.о. директора Державного бюро розслідувань від 25.01.2021 №43ДСК «Про затвердження та введення в дію штатного розпису Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, на 2021 рік» затверджено та введено в дію штатний розпис ТУ ДБР у м. Мелітополі, на 2021 рік», згідно якого посадовий оклад слідчого Першого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, складав 42 040,00 грн..

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Закон України від 12.11.2015 №794-VIII «Про Державне бюро розслідувань» (далі - Закон №794-VIII, у редакції на час виникнення спірних правовідносин) визначає правові основи організації та діяльності Державного бюро розслідувань.

Нормами статті 20 Закону №794-VIII врегульовано питання грошового забезпечення та оплати праці працівників Державного бюро розслідувань.

Відповідно до частини третьої статті 20 Закону №794-VIII, заробітна плата працівників Державного бюро розслідувань складається з: 1) посадового окладу; 2) доплати за вислугу років; 3) доплати за роботу, яка передбачає доступ до державної таємниці; 4) доплати за спеціальне звання або ранг державного службовця; 5) доплати за науковий ступінь.

Розмір премії не може перевищувати 30 відсотків посадового окладу працівника Державного бюро розслідувань.

Пунктом 6 частини четвертої статті 20 Закону №794-VIII установлюються такі посадові оклади працівників Державного бюро розслідувань відповідно до розміру прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб на 1 січня календарного року: слідчий, дізнавач, оперуповноважений органу Державного бюро розслідувань - 20.

Отже, Законом №794-VIII визначено складові заробітної плати працівників Державного бюро розслідувань, яка, серед іншого, в даному випадку складається з посадового окладу у розмірі 20 прожиткових мінімумів встановлених для працездатних осіб на 1 січня календарного року.

Згідно ч. 2 ст. 95 Конституції України виключно законом про Державний бюджет України визначаються будь-які видатки держави на загальносуспільні потреби, розмір і цільове спрямування цих видатків.

Конституцією України в ст. 92 визначено, що Державний бюджет України затверджується Верховною Радою України. Бюджет держави затверджується на один бюджетний рік. З початком нового бюджетного року починає діяти новий бюджет.

Відповідно до Конституції України закон про Державний бюджет України діє з 1 січня по 31 грудня календарного року.

Державний бюджет України складається зі статей, якими затверджено загальний обсяг доходів та видатків державного бюджету, дефіцит державного бюджету, граничний обсяг державного боргу, розподіл бюджету на загальний та спеціальний фонди, а також з таблиць, якими визначено доходи державного бюджету, розподіл видатків державного бюджету між органами державної влади та розподіл міжбюджетних трансфертів між місцевими бюджетами.

Кошти на фінансування органу державної влади передбачаються у Державному бюджеті України.

Виключно Законом України «Про державний бюджет» на відповідний рік, встановлюється розмір прожиткового мінімуму, встановленого для працездатних осіб.

Відповідно до положень статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено у 2019 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня 2019 року - 1853 гривні, з 1 липня - 1936 гривень, з 1 грудня - 2027 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення, зокрема, працездатних осіб: з 1 січня 2019 року - 1921 гривня.

Разом з тим, згідно з пунктом 8 Прикінцевих положень Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» встановлено, що у 2019 році для визначення посадових окладів, заробітної плати, грошового забезпечення працівників державних органів як розрахункова величина застосовується прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений на 1 січня 2018 року, який відповідно до статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2018 рік» становить 1762 грн..

Відповідно до статті 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2021 рік установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2189 гривень, з 1 липня - 2294 гривні, з 1 грудня - 2393 гривні, а для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень; працездатних осіб: з 1 січня - 2270 гривень, з 1 липня - 2379 гривень, з 1 грудня - 2481 гривня; працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді: з 1 січня - 2102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадових окладів працівникам інших державних органів, оплата праці яких регулюється спеціальними законами: з 1 січня - 2102 гривні; працездатних осіб, який застосовується для визначення посадового окладу прокурора окружної прокуратури: з 1 січня - 1600 гривень; осіб, які втратили працездатність: з 1 січня - 1769 гривень, з 1 липня - 1854 гривні, з 1 грудня - 1934 гривні.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, наказом директора Державного бюро розслідувань від 04.03.2019р. №31ДСК «Про затвердження та введення в дію штатного розпису Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі» затверджено та введено в дію штатний розпис Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, на 2019 рік, згідно якого посадовий оклад слідчого Першого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, складав 35240,00 грн. (1762 грн. х 20).

Наказом в.о. директора Державного бюро розслідувань від 25.01.2021 №43ДСК «Про затвердження та введення в дію штатного розпису Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, на 2021 рік» затверджено та введено в дію штатний розпис ТУ ДБР у м. Мелітополі, на 2021 рік», згідно якого посадовий оклад слідчого Першого слідчого відділу (відділ з розслідування злочинів у сфері службової діяльності та корупції) слідчого управління Територіального управління Державного бюро розслідувань, розташованого у місті Мелітополі, складав 42 040,00 грн. (2102 грн.х20).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону № 794-VIII систему Державного бюро розслідувань складають центральний апарат, територіальні управління, спеціальні підрозділи, навчальні заклади та науково-дослідні установи. У складі Державного бюро розслідувань діють слідчі, оперативні підрозділи, підрозділи внутрішнього контролю та інші підрозділи.

Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону № 794-VIII Державне бюро розслідувань є юридичною особою публічного права та здійснює свої повноваження безпосередньо і через територіальні управління.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону № 794-VIII керівництво діяльністю Державного бюро розслідувань здійснює його Директор, який має першого заступника та двох заступників.

У разі відсутності Директора Державного бюро розслідувань його повноваження здійснює перший заступник Директора Державного бюро розслідувань, а в разі його відсутності - один із заступників Директора Державного бюро розслідувань згідно із розподілом обов`язків.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону № 794-VIII Директор Державного бюро розслідувань, зокрема: координує і контролює діяльність центрального апарату та територіальних управлінь Державного бюро розслідувань; затверджує структуру та штатну чисельність центрального апарату та територіальних органів Державного бюро розслідувань; визначає відповідно до законодавства в межах граничної чисельності переліки посад у центральному апараті та територіальних управліннях Державного бюро розслідувань, що підлягають заміщенню особами рядового та начальницького складу, граничних спеціальних звань за цими посадами; видає у межах повноважень накази і розпорядження, дає доручення, які є обов`язковими для виконання працівниками Державного бюро розслідувань; приймає рішення про розподіл бюджетних коштів, головним розпорядником яких є Державне бюро розслідувань, та затверджує звіт про виконання цих рішень.

Отже, відповідно до ст. 12 Закону України "Про Державне бюро розслідувань" дискреційними повноваженнями щодо затвердження структури та штатної чисельності територіального управління наділений саме Директор Державного бюро розслідувань.

За правилами ст. 17 Закону України «Про Державне бюро розслідувань» фінансове та матеріально-технічне забезпечення Державного бюро розслідувань здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Згідно з нормами ч.ч. 1, 2 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом.

Частиною 1 ст. 22 Бюджетного кодексу України передбачено, що для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів. За обсягом наданих прав розпорядники бюджетних коштів поділяються на головних розпорядників бюджетних коштів та розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня.

Відповідно до ч. 1 ст. 51 Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах фонду заробітної плати (грошового забезпечення), затвердженого для бюджетних установ у кошторисах.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, згідно штатного розпису ТУ ДБР у м. Мелітополі, затвердженого директором Державного бюро розслідувань, посадовий оклад позивача на 2019 рік складав 35240 грн., на 2021 рік 42040 грн..

Отже, до компетенції ТУ ДБР у місті Мелітополі не входить затвердження структури, штатної чисельності, переліку посад територіального управління та розміру посадового окладу.

На виконання ухвали суду від 24.08.2023р. Державним бюро розслідувань надані письмові пояснення від 14.09.2023р. №10-8/200/14104/21/1/23, у яких, зокрема, зазначено, що саме Директор Державного бюро розслідувань наділений дискреційними повноваженнями щодо затвердження структури та штатної чисельності територіального управління.

Також зазначено про те, що аудиторським висновком від 09.12.2022р. №36/10-9-06, проведеним Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз, та листом Міністерства фінансів України від 11.08.2020р. №04110-08-2/24733, підтверджено правомірність застосування при установленні посадових окладів працівникам на 2019 рік прожитковий мінімум для працездатних осіб, виходячи із розміру 1762 грн., на 2021 рік 2102 грн..

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що в межах спірних правовідносин, відповідач не приймав рішення щодо розміру посадового окладу позивача, а тому не порушив права та законні інтереси останнього.

Суд апеляційної інстанції не наділений повноваженнями щодо заміни неналежного відповідача у справі.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.

Враховуючи запроваджені Великою Палатою Верховного Суду критерії оцінки подібності правовідносин, колегія суддів відхиляє посилання позивача на правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 30.11.2021р. у справі №360/503/21 з огляду на те, що правовідносини у наведених скаржником справах не відповідають поняттю "подібність правовідносин", оскільки наведена постанова ухвалена за відмінних підстав та встановлених судами фактичних обставин справи.

Колегія суддів також звертає увагу, що постанові від 30.11.2021р. у справі №360/503/21 Верховний суд зауважив на необхідність з`ясування хто з розпорядників бюджетних коштів прийняв рішення про виплату суддівської винагороди із застосуванням непередбаченої Законом № 1402-VIII величини.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги правильно встановлені обставини справи, судове рішення є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Апеляційний суд дійшов висновку про те, що підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні, а тому відхиляє апеляційну скаргу і залишає судове рішення без змін.

Керуючись статями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 17 травня 2023 року по справі №200/14104/21 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду 17 травня 2023 року по справі №200/14104/21 - залишити без змін.

Постанова у повному обсязі складена та підписана 09 листопада 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з 09 листопада 2023 року та підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: Т.Г. Гаврищук

Судді А.А. Блохін

І.В. Сіваченко