Справа № 206/3765/23
Суддя: Сухоруков А. О.
Дата ухвалення: 2023-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа 206/3765/23
Провадження 2-а/206/31/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року Самарський районний суд м.Дніпропетровська в залі суду в м.Дніпрі у складі:

головуючого судді Сухорукова А.О.,

за участю секретаря судового засідання Ляшко Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, третя особа інспектор 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Боярченко Іван Васильович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі,

представника позивача, адвоката Чередник І.О.,

ВСТАНОВИВ:

16.08.2023 року представник позивача ОСОБА_1 адвокат Чередник Ірина Олександрівна звернулась до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення, в якому позивач просить суд:

- скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7455039 від 04 серпня 2023 року, винесену інспектором 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції пальної поліції України Боярченко Іваном Васильовичем, якою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити;

- стягнути з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 536,80 грн. та судові витрати на правничу допомогу, пов`язану з розглядом даної справи у розмірі 10000,00 грн.

І. Стислий виклад позицій учасників справи.

В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивач зазначила, що постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, від 04 серпня 2023 року серії ЕАС № 7455039, винесену інспектором 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Боярченко Іваном Васильовичем, ОСОБА_1 незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень. Позивач заперечує проти вчинення ним адміністративного правопорушення, свою вину не визнає, вважає, що вищевказана постанова є незаконною та підлягає скасуванню судом. Так, 03.08.2023 року о 23:51 годині ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Mercedes-Benz GLE 350, 2021 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , знаходячись за адресою: м. Дніпро, вул. Гречихіна, здійснив обгін на пішохідному переході по зустрічній смузі, чим на думку інспектора, порушив п. 14.6.в. ПДР, а саме порушив правила обгону, заборони обгону на пішохідному переході. Але, позивач зазначає, що здійснення обгону по зустрічній смузі було зумовлено перешкодою на дорозі, а саме зупиненим працівниками патрульної поліції вантажним автомобілем. ОСОБА_1 , рухаюсь по своїй смузі, побачив попереду перешкоду у вигляді вантажівки, яка стояла на аварійці та перегородила рух, у зв`язку з чим, враховуючи відсутність розмітки на вказаній дорозі та приймаючи до уваги відсутність транспортних засобів, які б рухалися по зустрічній смузі, здійснив обгін вантажного автомобіля та одразу був зупинений працівником патрульної поліції. Оскільки позивач здійснив обгін вантажного автомобілю по зустрічній смузі в темний період доби, попри наявний пішохідний перехід, він повинен був закінчити даний обгін. Крім того, , працівниками патрульної поліції було зупинено ще декілька вантажівок, які стояли біля узбіччя, що також унеможливлювало зупинку позивача справа, тому він був зупинений на смузі руху транспортних засобів. В подальшому, після зупинки та спілкування з працівниками патрульної поліції, інспектор Боярченко І.В. склав оскаржувану постанову. Інспектор також запропонував ОСОБА_1 проїхати із ним задля проходження медичного огляду на стан сп`яніння, на що позивач погодився. Залишаючи транспортний засіб позивач звернув увагу інспектора, що вже діє комендантська година, та з`ясував у нього чи підвезуть його після проходження медичного огляду до його транспортного засобу, на що інспектор запевнив ОСОБА_1 , що він підвезе його до транспортного засобу. Однак, після проходження медичного огляду, позивач доїхав з інспектором до вулиці Пилипа Орлика в м. Дніпро, після чого інспектор вигнав його з транспортного засобу, попри те, що вже діяла комендантська година, громадській транспорт не їздив, а викликати таксі було майже неможливо. Позивач все ж таки зміг викликати таксі та приблизно за 1000,00 грн. доїхав з вул. Пилипа Орлика до вул. Гречихіна. Отже, позивач вважає такі дії інспектора патрульної поліції незаконними та такими, що не узгоджуються з посадовими обов`язками, якими повинен керуватися і виконувати інспектор патрульної поліції під час виконання ним роботи. Тому позивач звернувся до суду з адміністративним позовом про скасування постанови про накладення на нього адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення (а.с. 2-8).

У встановлений судом строк представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив про те, що заперечує проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , з огляду на їх необґрунтованість. Так, представник відповідача зазначив, що 12.07.2023 поліцейським Управління винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП про притягнення позивача до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 510 грн., в якій зазначено про те, що останній керуючи ТЗ Mercedes-Benz GLE 350, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Дніпрі, по вул. Гречихіна, в районі будинку 1, здійснив обгін на пішохідному переході по зустрічній смузі, чим порушив п. 14.6. «в» Правил дорожнього руху України. Вказана постанова повністю відповідає вимогам, встановленим п. 5 Розділу 4 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, відповідно до яких постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі складається у письмовій формі або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі. Виявивши транспортний засіб, в діях водія якого містяться ознаки порушення вимог чинного законодавства в сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме порушення п. 14.6. «в» Правил дорожнього руху України, за вчинення якого ч. 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність у вигляді штрафу, враховуючи той факт, що така дія була скоєна водієм в присутності поліцейського і останній бачив її вчинення на власні очі, останнім було прийнято рішення про зупинку такого транспортного засобу на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», та в подальшому розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП, щодо водія такого транспортного засобу, яким виявився позивач. Поліцейський розглянув справу про адміністративне правопорушення, вчинене позивачем, з дотриманням всіх вимог чинного законодавства. Після виявлення факту порушення вимог Правил дорожнього руху України та зупинки транспортного засобу, поліцейським було встановлено особу правопорушника, ступінь його вини; позивачу були роз`яснені його права, якими користується особа, що притягається до адміністративної відповідальності, під час розгляду справи. При розгляді справи поліцейським позивача було ознайомлено з матеріалами справи, а саме відеозаписом з автомобільного реєстратора, встановленого на службовому автомобілі. Жодних переконливих доводів своєї невинуватості позивачем на місці розгляду справи не надано. Тож, пояснення позивача, викладені ним в позовній заяві, щодо відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення є лише спробою уникнути встановленої законом відповідальності. Факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, підтверджується показаннями поліцейських, які безпосередньо бачили факт порушення позивачем вимог Правил дорожнього руху України і є особами, незацікавленими в результатах розгляду справи про адміністративне правопорушення, віднесеному до їх компетенції, та у встановлений законодавством спосіб відреагували на виявлене правопорушення. На відео, яке надане позивачем, видно, що грузові ТЗ стоять не на проїзній частині дороги, а на узбіччі, і є можливість проїхати іншим ТЗ, не виїжджаючи на зустрічну смугу руху. Щодо позовної вимоги про стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу, представник відповідача зазначає, що склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входять до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги, документи, що свідчать про оплату обґрунтованого гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Позивачем не було надано до суду документи, що свідчать про відображення особою, якою такі послуги надані, доходів, отриманих від оплати позивачем відповідних послуг. Для правильного вирішення питання щодо можливості та розміру стягнення на користь позивача компенсації витрат на правову допомогу, необхідно дослідити співрозмірність суми на правову допомогу та суми штрафу. Відтак, позовна вимога про відшкодування позивачеві зазначених витрат з цих підстав не може бути задоволена із зазначених підстав. Відповідач просить суд відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 у повному обсязі (а.с. 46-53).

Третя особа поліцейський взводу 2 роти 3 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Боярченко Іван Васильович подав до суду пояснення, в яких вважає, що постанова повністю відповідає встановленим вимогам та просить суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі (а.с. 56-58).

07.11.2023 року до суду надійшла відповідь на відзив та пояснення третьої особи, в якій представник позивача зазначає, що відповідно до п. 1.4. ПДР кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила. Згідно п. 1.5. ПДР, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків. Дорога по якій рухався ОСОБА_1 була із двостороннім рухом, по одній смузі для руху в кожному напрямку, дорожня розмітка була відсутня, а тому, відповідно до п. 11.3 ПДР, враховуючи зупинений працівником поліції на смузі по якій рухався ОСОБА_1 вантажний автомобіль, який унеможливлював подальший рух ОСОБА_1 по смузі, останній здійснив обгін для об`їзду перешкоди у вигляді вантажного автомобіля, після чого був зупинений працівником патрульної поліції. Здійснюючи обгін ОСОБА_1 переконався у безпеці такого маневру та одразу після обгону повернувся на займану вантажним автомобілем смугу для продовження руху. У даному випадку об`їзд по зустрічній смузі був можливий, оскільки розмітка була відсутня, а дорога мала по одній смузі для руху в кожному напрямку. Таким чином, інспектор патрульної поліції зупинивши вантажний автомобіль порушив правила дорожнього руху щодо зупинки транспортних засобів у темному пору доби, оскільки зупинив його на дорозі, яка має одну смугу, що в подальшому унеможливило рух інших транспортних засобів та вимагало від ОСОБА_1 здійснення обгону по зустрічній смузі вантажного автомобіля. У зв`язку з викладеним, вважає, що у даному випадку відсутній склад інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, що зумовлює необхідність скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення. Як вбачається зі змісту оскаржуваної постанови, в ній не наведено докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів вчинення позивачем адміністративного правопорушення (а.с. 63-69).

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні пояснив, що здійснив об`їзд, оскільки попереду нього стояла вантажівка, яка була зупинена поліцією та іншим чином він не міг проїхати. Також пояснив суду, що після складання на нього протоколу поліцейські повезли його до медичного закладу для проходження тесту на стан алкогольного сп`яніння. Після цього патрульні покинули його , хоча обіцяли відвезти назад до автомобіля.

Представник позивача у судовому засіданні просила позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача до суду не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив розглядати адміністративну справу за його відсутності.

Третя особа поліцейський взводу 2 роти 3 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Боярченко Іван Васильович у судове засідання не з`явився, у письмових поясненнях просив розглядати адміністративну справу за його відсутності.

ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 12 вересня 2023 року було відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи (а.с.29).

Під час розгляду справи судом заслухано пояснення представника позивача, досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

07.11.2023 року проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 04.08.2023 року інспектором 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області сержантом поліції Боярченко Іваном Васильовичем було винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 7455039, місце розгляду справи: Дніпропетровська обл., Самарський р-н, м. Дніпро, вул. Гречихіна, 1, відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , транспортний засіб: Mercedes-Benz GLE 350, д.н.з. НОМЕР_1 , належність: ТОВ «Віннер Лізінг».

За змістом оскаржуваної постанови, 03.08.2023 року 23:51:15 у м. Дніпрі, вулиця Гречихіна, 1, водій керував т.з. здійснив обгін на пішоходному переході по зустрічній смузі, чим порушив п. 14.6.в. ПДР, а саме: порушення правил обгону, заюорона обгону на пішоходному переході. Тим самим водієм порушено вимоги ч. 2 ст. 122 КУпАП, за що накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 510,00 грн (а.с.18-19).

Відповідно до копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , транспортний засіб автомобіль Mercedes-Benz GLE 350, 2021 року випуску, чорного кольору, державний номер НОМЕР_1 є власністю ТОВ «Віннер Лізінг» (а.с. 14-15).

06.10.2017 року ОСОБА_1 06.10.2017 року видано посвідчення водія серії НОМЕР_3 , видане 06.10.2017 року територіальним сервісним центром № 1249, категорії: А, А1, В, В1, С1, С , D1, D, BE, C1E, CE, D1E, DE (а.с.16-17).

З висновку КП «ДБКЛПД» ДОР щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, заповненого 05.08.2023 лікарем Вишневським вбачається, що 04.08.2023 ОСОБА_1 був оглянутий, на підставі даних, що містяться в акті медичного огляду особи, що керує транспортним засобом, з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакцій №4049, ознак сп`яніння не виявлено (а.с. 34).

На підтвердження вини ОСОБА_1 , відповідачем надано до суду копію рапорту командира взводу 2 роти 3 батальйону 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції майора поліції Кирила Ярошкіна, відповідно до якого 04.08.2023 року о 00 год. 24 хв. під час патрулювання самарського району, в складі екіпажу по вул. Гречихіна, біля будинку 1, за порушення ПДР було зупинено транспортний засіб Mercedes-Benz GLE 350, державний номер НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 , який здійснив обгін на пішохідному переході по зустрічній смузі, чим порушив п. 14.6.в ПДР, в результаті чого при розгляді справи було винесено постанову за ч. 2 ст. 122 КУпАП (а.с. 55).

Спірні правовідносини між сторонами виникли з приводу скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, відшкодування судових витрат.

ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтями 8, 18, 23 Закону України Про «Національну поліцію» встановлено, що на поліцію покладено завдання регулювати дорожній рух та здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху України та його учасниками, при цьому поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією, законами України та іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

Поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення (одна із вичерпного переліку підстав).

Частиною 1 статті 35 вищевказаного Закону встановлено, що поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі:

1) якщо водій порушив Правила дорожнього руху;

2) якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу;

3) якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення;

4) якщо транспортний засіб перебуває в розшуку;

5) якщо необхідно здійснити опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути;

6) якщо необхідно залучити водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод;

7) якщо уповноважений орган державної влади прийняв рішення про обмеження чи заборону руху;

8) якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху;

9) порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв.

Поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, визначеної у цій статті (частина 2).

Статтею 16 Закону України «Про дорожній рух» визначені основні права та обов`язки водія транспортного засобу, відповідно до яких водій, зокрема, має право знати причину зупинки транспортного засобу посадовою особою державного органу, яка здійснює нагляд за дорожнім рухом, а також прізвище і посаду цієї особи; водій зобов`язаний, зокрема, мати при собі та на вимогу поліцейського, пред`являти для перевірки посвідчення водія, реєстраційний документ на транспортний засіб, а у випадках, передбачених законодавством, страховий поліс (сертифікат) про укладення договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Аналіз вищенаведених норм законодавства України вказує, що поліцейський наділений законом повноваженнями, зокрема зупиняти транспортні засоби, серед іншого, у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху, при цьому поліцейський зобов`язаний поінформувати водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, а водій на вимогу працівника поліції повинен зупинитися з дотриманням вимог ПДР, а також пред`явити для перевірки документи, зазначені в п. 2.1. ПДР.

За змістом положень статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (частинами першою-третьою, п`ятою-шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою-третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1-126, частинами першою, другою, четвертою статті 126) тощо.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 року №3353-XII, учасники дорожнього руху зобов`язані, зокрема, знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з пунктом 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року №1306, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.

Відповідно до пункту 1.9 Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Частиною 2 ст. 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Відповідно до п. 1.4. ПДР, кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Згідно п. 1.5. ПДР, дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю або здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Особа, яка створила такі умови, зобов`язана негайно вжити заходів до забезпечення безпеки дорожнього руху на цій ділянці дороги та вжити всіх можливих заходів до усунення перешкод, а якщо це неможливо, попередити про них інших учасників дорожнього руху, повідомити уповноважений підрозділ Національної поліції, власника дороги або уповноважений ним орган.

Відповідно до п. 2.12 г ПДР, власник транспортного засобу має право на безпечні та зручні умови для руху.

Як вбачається із постанови про накладення адміністративного стягнення, ОСОБА_1 притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст.122 КУпАП за порушення вимог п. 14.6 ПДР.

Відповідно до п. 1.10 ПДР обгін - випередження одного або кількох транспортних засобів, пов`язане з виїздом на смугу зустрічного руху. В свою чергу, випередження - рух транспортного засобу із швидкістю, що перевищує швидкість попутного транспортного засобу, що рухається поряд по суміжній смузі. Отже, не є обгоном випередження транспортного засобу, який не рухається.

Відповідно до п.14.6.в ПДР, обгін заборонено, зокрема ближче ніж за 50 м перед пішохідним переходом у населеному пункті і 100 м - поза населеним пунктом.

Згідно п. 11.3 ПДР, на дорогах із двостороннім рухом, які мають по одній смузі для руху в кожному напрямку, за відсутності суцільної лінії дорожньої розмітки чи відповідних дорожніх знаків виїзд на смугу зустрічного руху можливий лише для обгону та об`їзду перешкоди або зупинки чи стоянки біля лівого краю проїзної частини в населених пунктах у дозволених випадках, при цьому водії зустрічного напрямку мають перевагу.

Відповідно до наданого позивачем диску з фіксацією місця складання постанови про накладення адміністративного стягнення вбачається, що дорога по якій рухався ОСОБА_1 була із двостороннім рухом, по одній смузі для руху в кожному напрямку, дорожня розмітка була відсутня, а тому, відповідно до п. 11.3 ПДР, враховуючи зупинений працівником поліції на смузі по якій рухався позивач вантажний автомобіль (який стояв, не рухався), який унеможливлював подальший рух ОСОБА_1 по смузі, останній здійснив об`їзд перешкоди у вигляді вантажного автомобіля, після чого був зупинений працівником патрульної поліції.

Здійснюючи об`їзд, ОСОБА_1 , відповідно до вимог п. 14.2. в, г ПДР переконався у безпеці такого маневру та одразу повернувся на займану вантажним автомобілем смугу для продовження руху.

В свою чергу суд звертає увагу, що згідно п. 15.1 ПДР, зупинка і стоянка транспортних засобів на дорозі повинні здійснюватися у спеціально відведених місцях чи на узбіччі.

Відповідно до п. 15.2 ПДР, за відсутності спеціально відведених місць чи узбіччя або коли зупинка чи стоянка там неможливі, вони дозволяються біля правого краю проїзної частини (якомога правіше, щоб не перешкоджати іншим учасникам дорожнього руху)

Пунктом 15.4 ПДР визначено, що транспортні засоби не дозволяється ставити на проїзній частині в два і більше ряди.

Згідно п. 15.9 ж ПДР, зупинка забороняється у місцях, де буде неможливим зустрічний роз`їзд або об`їзд транспортного засобу, що зупинився.

У даному випадку об`їзд по зустрічній смузі був можливий, оскільки розмітка була відсутня, а дорога мала по одній смузі для руху в кожному напрямку.

Відповідно до п. 15.10 д ПДР, стоянка забороняється у місцях, де транспортний засіб, що стоїть, зробить неможливим рух інших транспортних засобів або створить перешкоду для руху пішоходів.

Таким чином, інспектор патрульної поліції зупинивши вантажний автомобіль порушив правила дорожнього руху щодо зупинки транспортних засобів у темному пору доби, оскільки зупинив його на дорозі, яка має одну смугу, що в подальшому унеможливило рух інших транспортних засобів та вимагало від ОСОБА_1 здійснення об`їзд по зустрічній смузі вантажного автомобіля.

Відповідно до статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Статтею 252 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно зі статтею 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на суб`єкта владних повноважень.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 21 липня 2011 року по справі «Коробов проти України», Суд вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерії доведення «поза розумним сумнівом». Проте така доведеність може випливати із співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростованих презумпцій факту.

Суд, керуючись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого також сформульований у пункті 43 рішення Європейського суду з прав людини від 14 лютого 2008 року у справі «Кобець проти України», зазначає, що доведення

Відповідно до пункту 4 частини 3 статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Аналізуючи вищенаведені норми та фактичні обставини справи, вирішуючи спір по суті, суд вважає, що у даному випадку відсутній склад інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за ч. 2 ст. 122 КУпАП, а отже оскаржувана постанова винесена відповідачем неправомірно та підлягає скасуванню, а справа про притягнення позивача до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП закриттю.

З приводу вирішення питання про розподіл судових витрат, суд зазначає таке.

Відповідно до частин 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до частини 1 статті 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до статті 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Представник позивача у судовому засіданні повідомила, що докази на підтвердження витрат на правничу допомогу, пов`язану з розглядом даної справи, які поніс позивач, будуть надані суду у встановлені законодавством строки.

З огляду на викладене вище, суд дійшов висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

З приводу розподілу судових витрат суд, з урахуванням вимог ст. 139 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 536,80 грн.

Керуючись статтями 2, 9, 77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 257, 262, 286, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, третя особа інспектор 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Боярченко Іван Васильович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення та закриття провадження у справі - задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7455039 від 04 серпня 2023 року, винесену інспектором 1 батальйону 3 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції пальної поліції України Боярченко Іваном Васильовичем, якою на ОСОБА_1 було накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн. за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення - закрити.

Стягнути з Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції (м. Дніпро, пл. Троїцька, 2-а, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 536 грн (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду, у відповідності до ст.ст. 286, 297 та пп. 15.5 п. 15 Перехідних положень КАС України, подається до Третього апеляційного адміністративного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження у відповідності до ч. 2 ст. 295 КАС України.

Повне судове рішення складено 08 листопада 2023 року.

Суддя А.О. Сухоруков