Справа № 420/27605/21
Суддя: Димерлій О.О.
Дата ухвалення: 2023-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 листопада 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/27605/21

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача Димерлія О.О.,

суддів Крусяна А.В., Танасогло Т.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.03.2022 року у справі №420/27605/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління соціального політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії

У С Т А Н О В И В:

30.12.2021 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовною заявою, у якій просив:

- визнати протиправною бездіяльність Управління соціального політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області щодо нарахування та виплати щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком;

- зобов`язати Управління соціального політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 05 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням розміру зазначеної соціальної виплати, визначеного статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та з урахуванням фактично виплачених сум.

Вимоги адміністративного позову мотивовано тим, що в порушення приписів статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», рішення Конституційного Суду України №3-р/2020 від 27.02.2020 року, відповідач протиправно виплатив ОСОБА_1 , як учаснику бойових дій, щорічну разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік у розмірі 1491 грн., а не в розмірі 5-ти мінімальних пенсій за віком, встановлених станом на 1 січня 2021 року.

За наслідками розгляду зазначеної справи Одеським окружним адміністративним судом 21 березня 2022 року прийнято рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено повністю.

Визнано протиправною бездіяльність Управління соціального політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Зобов`язано Управління соціального політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 05 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням розміру зазначеної соціальної виплати, визначеного статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та здійснити її виплату з урахуванням фактично виплачених сум.

Ухвалюючи означене рішення та задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції вказав про наявність у позивача права на отримання щорічної разової грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Не погоджуючись із вищевказаним рішенням суду, Управлінням соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області (далі відповідач, скаржник) подано апеляційну скаргу, у якій посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить апеляційний суд скасувати оскаржуване рішення суду та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про те, що суд першої інстанції допустив порушення норм процесуального права, оскільки розглянув справу без врахування позиції Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області. З цього приводу наголошується, що ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідач, в порушення вимог статті 174 КАС України, не отримував.

На переконання скаржника, означене є порушенням, гарантованих приписами чинного процесуального законодавства України, прав відповідача, яке у свою чергу позбавило останнього можливості подати до суду відзив на позовну заяву.

Окрім цього, як вказує скаржник, згідно із Порядком використання коштів державного бюджету, передбачених для виплати щорічної разової грошової допомоги ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 року №325, виплата разової грошової допомоги учасникам бойових дій у 2021 році установлена у розмірі 1491 грн.

Водночас, на час проведення виплати зазначеної вище допомоги, постанова Кабінету Міністрів України від 08.04.2021 року №325 не була скасована судом, а її окремі положення не визнавалися не конституційними, відтак, підлягала обов`язковому застосуванню Управлінням соціальної політики.

Позивач ОСОБА_1 не скористався своїм правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, яке у відповідності до вимог ч.4 ст.304 КАС України не перешкоджає апеляційному перегляду рішення суду першої інстанції.

В силу приписів пункту 1 частини 1 статті 311 КАС України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Переглядаючи рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіряючи дотримання судом норм процесуального права при установленні фактичних обставин у справі та правильність застосування норм матеріального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на таке.

Зокрема, як з`ясовано колегією суддів, ОСОБА_1 є учасником бойових дій та має право на пільги, установлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій, що підтверджується посвідченням серії НОМЕР_1 ВІД 21.08.2015 року.(а.с.17)

Як слідує з позовної заяви, у 2021 році позивачу виплачена щорічна разова грошова допомога у розмірі 1491 грн., відповідно до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Не погодившись із розміром виплаченої допомоги, 02 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області із заявою щодо проведення перерахунку та виплати належної одноразової грошової допомоги до 5 травня, як учаснику бойових дій за 2021 рік, відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, виходячи із розрахунку мінімальної пенсії за віком, визначеної ч.1 ст.28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на момент проведення виплат, з урахуванням раніше виплачених сум, а саме у повному розмірі в сумі 8845 грн.

За наслідками розгляду вказаного звернення, Управлінням соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області на ім`я ОСОБА_1 надіслано лист від 03.11.2021 року №2625, яким адресата повідомлено, що виплату щорічної разової грошової допомоги здійснено у розмірі, передбаченому чином законодавством України, а тому підстав для її доплати немає.

Частиною 2 статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Правовий статус ветеранів війни визначено Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин), який забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Згідно до приписів статті 5 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» учасниками бойових дій є особи, які брали участь у виконанні бойових завдань по захисту Батьківщини у складі військових підрозділів, з`єднань, об`єднань всіх видів і родів військ Збройних Сил діючої армії (флоту), у партизанських загонах і підпіллі та інших формуваннях як у воєнний, так і у мирний час.

Положеннями статті 6 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» визначено перелік осіб, які належать до учасників бойових дій.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 року № 367-XIV) щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Підпунктом «б» підпункту 1 пункту 20 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-VI від 28.12.2007 року (набрав чинності 01.01.2008 року) згадану вище норму права викладено у такій редакції:

«Щорічно до 5 травня учасникам бойових виплачується разова грошова допомога у розмірах, які визначаються Кабінетом Міністрів України в межах бюджетних призначень, встановлених законом про Державний бюджет України».

Рішенням Конституційного Суду України від 22.05.2008 року № 10рп/2008 визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), зокрема, положення підпункту «б» підпункту 1 пункту 20 розділу II «Внесення змін до деяких законодавчих актів України» Закону України «Про Державний бюджет України на 2008 рік та про внесення змін до деяких законодавчих актів України» № 107-VI.

В подальшому, Законом України «Про внесення змін до Бюджетного кодексу України щодо реформи міжбюджетних відносин» від 28.12.2014 року № 79-VІІІ (набрав чинності 01.01.2015 року) розділ VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповнено пунктом 26, яким установлено, що норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

На виконання зазначених приписів Бюджетного кодексу України, з метою забезпечення виплати разової грошової допомоги ветеранам війни, особам, на яких поширюється дія Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та Закону України «Про жертви нацистських переслідувань», Кабінетом Міністрів України щороку приймалися відповідні постанови щодо окремого бюджетного року, а саме:

№ 147 від 31.03.2015 року, № 141 від 02.03.2016 року, № 233 від 05.04.2017 року, № 170 від 14.03.2018 року, № 237 від 20.03.2019 року та № 112 від 19.02.2020 року, № 325 від 08.04.2021 року, якими визначався, зокрема, розмір та порядок виплати разової грошової допомоги учасникам бойових дій.

Водночас, рішенням Конституційного Суду України від 27.02.2020 року № 3-р/2020 у справі № 1-247/2018(3393/18) визнано таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), окреме положення пункту 26 розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Бюджетного кодексу України доповненого пунктом 26, яким установлено, що норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

У вказаному рішенні зазначено, що окреме положення пункту 26, яким установлено, що норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII застосовуються у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Отже, з 27.02.2020 року норми і положення, зокрема, статей 12, 13, 14, 15 та 16 Закону № 3551-XII не застосовуються, у порядку та розмірах, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів державного і місцевого бюджетів та бюджетів фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відтак, з 27.02.2020 року застосовуються положення ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» в редакції Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 25.12.1998 року № 367-XIV (з урахуванням рішення Конституційного Суду України від 22 травня 2008 року № 10рп/2008), а саме:

щорічно до 5 травня учасникам бойових дій виплачується разова грошова допомога у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Аналогічна правова позиція викладена в рішенні Верховного Суду від 29.09.2020 року у зразковій справі №440/2722/20, яке набрало законної сили з урахуванням постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 року, та, відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, має бути врахована під час розгляду даної справи.

Як установлено апеляційним судом та зазначено вище, у 2021 році разову грошову допомогу до 5 травня як учаснику бойових дій позивачу виплачено у розмірі 1491 грн., тобто у розмірі передбаченому постановою Кабінету Міністрів України «Деякі питання виплати разової грошової допомоги, передбаченої Законами України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» і «Про жертви нацистських переслідувань» від 08.04.2021 року №325.

У свою чергу, апеляційний суд зауважує, що положеннями статті 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» позивачу гарантовано право на отримання разової грошової допомоги до 5 травня як учаснику бойових дій у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Виходячи із визначених у частині 4 статті 7 КАС України загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, для визначення розміру разової грошової допомоги до 5 травня учасникам бойових дій у 2021 році слід застосовувати не постанову Кабінету Міністрів України №325 від 08.04.2021 року, а Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», який має вищу юридичну силу.

З урахуванням наведеного, колегія суддів вказує, що разова грошова допомога до 5 травня за 2021 рік протиправно виплачена позивачу у меншому розмірі ніж передбачено статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту».

Відтак, беручи до уваги вищевикладене, суд апеляційної інстанції уважає, що заявлені ОСОБА_1 до Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Стосовно доводів апеляційної скарги про те, що Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області не отримувало ухвалу про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами, колегія суддів зазначає про таке.

Відповідно до частини другої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Згідно із частиною першою статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України учасники справи мають рівні процесуальні права та обов`язки.

Частиною третьою статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що учасники справи мають право:

1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень;

2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам;

3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб;

4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти;

5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках;

6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Відповідно до частини першої статті 11 Кодексу адміністративного судочинства України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи або обмежений у праві отримання в суді усної або письмової інформації про результати розгляду його судової справи.

Аналіз наведених норм процесуального закону дає підстави для висновку, що суд зобов`язаний створити учасникам справи належні можливості для використання всіх процесуальних прав, визначених Кодексом адміністративного судочинства України, зокрема, одержувати копії судових рішень; подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Як слідує з матеріалів справи, ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 04.01.2022 року у справі №420/27605/21 прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду та відкрито провадження у справі.

Призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (в порядку ст. 262 КАС України).

Надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали.

10 січня 2022 року означене судове рішення разом із позовною заявою Одеським окружним адміністративним судом надіслано на електронну пошту Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області , що підтверджується наявними у матеріалах справи інформацією про направлення документів учасникам судового процесу засобами електронного зв`язку від 10.01.2022 року та роздруківкою з програми roundcube.(а.с.23-24)

Інших заходів щодо належного повідомлення відповідача про прийняте судове рішення від 04.01.2022 року у справі №420/27605/21 Одеським окружним адміністративним судом не здійснено.

У свою чергу, судова колегія зауважує, що у відповідності із приписами статті 174 КАС України ухвала про відкриття провадження у справі надсилається учасникам справи, а також іншим особам, якщо від них витребовуються докази, в порядку, встановленому статтею 251 цього Кодексу. Одночасно з копією ухвали про відкриття провадження у справі учасникам справи надсилається копія позовної заяви з копіями доданих до неї документів.

Згідно до п.2 ч.6 ст.251 КАС України днем вручення судового рішення є, зокрема, день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.

Судові виклики і повідомлення здійснюються повістками про виклик і повістками-повідомленнями (частина 1 статті 124 КАС України).

У відповідності із частиною другою статті 124 КАС України повістки про виклик у суд надсилаються учасникам справи, свідкам, експертам, спеціалістам, перекладачам, а повістки-повідомлення - учасникам справи з приводу вчинення процесуальних дій, у яких участь цих осіб не є обов`язковою.

Частиною 3 статті 124 КАС України визначено, що судовий виклик або судове повідомлення учасників справи, свідків, експертів, спеціалістів, перекладачів здійснюється:

1) за наявності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки на офіційну електронну адресу;

2) за відсутності в особи офіційної електронної адреси - шляхом надсилання повістки рекомендованою кореспонденцією (листом, телеграмою), кур`єром із зворотною розпискою за адресами, вказаними цими особами, або шляхом надсилання тексту повістки в порядку, визначеному статтею 129 цього Кодексу.

Положеннями частини 1 статті 129 КАС України передбачено, що за письмовою заявою учасника судового процесу, який не має офіційної електронної адреси, текст повістки надсилається йому судом електронною поштою, факсимільним повідомленням, телефонограмою, текстовим повідомленням з використанням мобільного зв`язку на відповідну адресу електронної пошти, номер факсу, телефаксу, телефону, зазначені у відповідній письмовій заяві.

Учасник судового процесу, згідно із частиною другою статті 129 КАС України, повинен за допомогою електронної пошти (факсу, телефону) негайно підтвердити суду про отримання тексту повістки. Текст такого підтвердження роздруковується, а телефонне підтвердження записується відповідним працівником апарату суду, приєднується секретарем судового засідання до справи і вважається належним повідомленням учасника судового процесу про дату, час і місце судового розгляду. В такому випадку повістка вважається врученою учаснику судового процесу з моменту надходження до суду підтвердження про отримання тексту повістки.

Відповідно до частини третьої статті 129 КАС України якщо протягом дня, наступного за днем надсилання тексту повістки, підтвердження від учасника судового процесу не надійшло, секретар судового засідання складає про це довідку, що приєднується до справи і підтверджує належне повідомлення учасника судового процесу про дату, час і місце судового розгляду. В такому випадку повістка вважається врученою з моменту складання секретарем судового засідання відповідної довідки.

За наслідками дослідження матеріалів справи, колегією суддів установлено, що такі не містять відповідного підтвердження Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області про отримання судової кореспонденції, або довідки, складеної секретарем судового засідання протягом двох робочих днів з дня направлення судового рішення на електронну адресу, у разі ненадходження такого підтвердження від відповідача.

Також, матеріали справи не містять відповідної заяви суб`єкта владних повноважень з проханням щодо надіслання йому судової кореспонденції на відповідну адресу електронної пошти.

З урахуванням вищевикладеного, судом апеляційної інстанції з`ясовано, що суд першої інстанції не повідомив належним чином Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області про судове рішення від 04.01.2022 року у справі №420/27605/21.

Вказане позбавило відповідача можливості скористатися наданим приписами чинного процесуального законодавства правом на подання відзиву на позовну заяву.

З огляду на вищевказане, колегія суддів уважає за необхідне наголосити на тому, що здійснення розгляду справи без повідомлення про хід її розгляду усіх учасників цієї справи, є порушенням частини другої статті 129 Конституції України, частини третьої статті 44 Кодексу адміністративного судочинства України та статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зазначене кореспондується із практикою Європейського суду з прав людини стосовно повідомлення сторін при вирішенні спору щодо їх прав та обов`язків. Зокрема, у пункті 8 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2018 року у справі «Созонов та інші проти України» (заява № 29446/12) зазначено, що на національні суди покладається обов`язок з`ясувати чи були судові повістки або інші документи завчасно отримані сторонами та, за необхідності, зафіксувати таку інформацію у тексті рішення.

У справі «Стрижак проти України» (заява № 72269/01) Європейський суд з прав людини зазначив, що незабезпечення достатньою мірою усіх заходів повідомлення сторони справи - позбавляє можливості останню подавати свої аргументи у справі.

Таким чином, розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 без повідомлення відповідача про хід її розгляду, суд першої інстанції позбавив Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області права на доступ до суду.

Так, вичерпний перелік підстав для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення наведено у статті 317 КАС України.

Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема, неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Пунктом 3 частини 3 статті 317 КАС України передбачено, що порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення суду, якщо справу розглянуто адміністративним судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Апеляційним судом установлено, що справу №420/27605/21 Одеським окружним адміністративним судом розглянуто за відсутності належного повідомлення відповідача про відкриття провадження. При цьому, апеляційну скаргу Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області обґрунтовує такою підставою.

За таких обставин, з огляду на відсутність у матеріалах справи жодних доказів про вручення відповідачу процесуальних документів у справі №420/27605/21, а також враховуючи подану скаржником апеляційну скаргу, зі змісту якої убачається про необізнаність відповідача зі змістом позовної заяви ОСОБА_1 , апеляційний суд дійшов висновку про наявність достатніх підстав для скасування рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.03.2022 року у справі №420/27605/21 у зв`язку з порушенням судом першої інстанції норм процесуального права.

Відносно вимоги скаржника щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області судового збору сплаченого за подання до апеляційного суду даної апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

Інститут розподілу судових витрат закріплено у статті 139 КАС України.

Відповідно до частини шостої статті 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Водночас, положеннями статті 139 КАС України не регламентовано стягнення з позивача (у разі задоволення апеляційної скарги суб`єкта владних повноважень) в порядку розподілу судових витрат сплаченого суб`єктом владних повноважень судового збору.

Оскільки інших судових витрат, окрім судового збору, відповідач не зазнав, його судові витрати, які складаються із судового збору за подання апеляційної скарги, відшкодуванню не підлягають.

Керуючись ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Управління соціальної політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області задовольнити частково.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 21.03.2022 року у справі №420/27605/21 скасувати.

Прийняти у справі №420/27605/21 нове судове рішення.

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Управління соціального політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 щорічної разової грошової допомоги до 05 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком.

Зобов`язати Управління соціального політики Чорноморської міської ради Одеського району Одеської області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 недоплачену грошову допомогу до 05 травня за 2021 рік у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком, з урахуванням розміру зазначеної соціальної виплати, визначеного статтею 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», та здійснити її виплату з урахуванням фактично виплачених сум.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її підписання суддями та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня отримання сторонами копії судового рішення.

Суддя-доповідач О.О. Димерлій
Судді А.В. Крусян Т.М. Танасогло