Справа № 2а-8801/11/1370
Суддя: Костецький Назар Володимирович
Дата ухвалення: 2011-11-04 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 листопада 2011 р. № 2а-8801/11/1370

Львівський окружний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого-судді Костецького Н.В.

суддів: Гулика А.Г., Кузьмича С.М.

при секретарі Голодніков О.В.

з участю:

позивача ОСОБА_1

представника відповідача - Коваль Р.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Генерального прокурора України про визнання протиправними дій та бездіяльності, -

в с т а н о в и в :

04.08.2011 року ОСОБА_1 звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Генерального прокурора України про визнання протиправними дій та бездіяльності щодо ненадання відповіді на скаргу від 22.07.2011 року.

Заявою від 11.08.2011 року позивач змінив предмет та підставу позову, згідно поданих уточнень просить суд визнати протиправними дії чи бездіяльність Генерального прокурора України щодо нерозгляду скарг від 13.05.2011 р., 31.05.2011р., 22.07.2011р.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позові, просив суд позов задоволити.

Представник відповідача Коваль Р.Р., проти задоволення позову заперечила з підстав зазначених у письмовому запереченні, додатково пояснила, що скарги позивача від 13.05.2011 р., 31.05.2011р., 22.07.2011р. були належним чином розглянуті у спосіб, передбачений чинним законодавством.

Заслухавши пояснення позивача, представника відповідача, дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позов слід задовольнити частково, виходячи з наступного.

При вирішенні спору суд керувався Конституцією України, Законом України Про прокуратуру, Законом України Про звернення громадян, Інструкцією про порядок розгляду і вирішення звернень та особистого прийому в органах прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 28 грудня 2005 р. N 9, Регламентом Генеральної прокуратури України, затвердженої наказом Генерального прокурора України від 30.09.2005 року №53.

Згідно ст. 40 Конституцій України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обгрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Положеннями ст. 1 Закону України Про звернення громадян встановлене право громадян України звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Згідно матеріалів справи позивачем було скеровано до Генерального прокурора України скаргу від 13.05.2011 року (а.с. 14), у якій позивач оскаржував відповіді Прокурора Львівської області Ковбасюка В.В. від 17.02.2011р., та заступника Прокурора Львівської області Гураля В.Д. від 29.04.2011 р. Згідно перелічених додатків до скарги позивачем було додано згадані відповіді від 17.02.2011р. та від 29.04.2011 р.

Крім цього, позивачем було скеровано до Генерального прокурора України скаргу від 22.07.2011 року (а.с. 6-7, ), у якій він оскаржує неналежний розгляд Прокуратурою Львівської області його скарг щодо захоплення приміщення по АДРЕСА_1 та просить забезпечити виконання норм ЗУ «Про звернення громадян». Згідно перелічених додатків до скарги позивачем було додано: заяву до Прокурора Львівської області Ковбасюка В.В. від 15.04.2011р. з доказами звернення до заступника Прокурора Львівської області Гураля В.Д., на яку він не отримав відповіді, скаргу скеровану заступнику Прокурора Львівської області Гураля В.Д. від 30.06.2010р. та додаткову скаргу від 16.05.2011 р., на яку він також не отримав відповіді.

Згідно пояснень представника відповідача - Коваль Р.Р., скарга позивача від 13.05.2011 року була отримана Генеральною прокуратурою України 19.05.2011 року та листом від 19.05.2011 року № 19-р скерована за належністю до Прокуратури Львівської області для організації перевірки та прийняття рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Скарга позивача від 22.07.2011 року була отримана Генеральною прокуратурою України 03.08.2011 року та листом від 08.08.2011 року № 05/2/1-7011-01 скерована до Прокуратури Львівської області для перевірки наведених у ній доводів. Таке скерування відбулося у зв`язку з тим, що позивачем не було долучено до скарг будь-яких доказів того, що попередні звернення позивача розглядалися прокурором Львівської області.

Проте як встановлено в судовому засіданні, та як вбачається з додатків, перелічених у скаргах від 13.05.2011р., та від 22.07.2011 р., до вказаних скарг додавалися докази попереднього розгляду звернень позивача Прокуратурою Львівської області. Крім цього, у листах від 19.05.2011 року № 19-р та від 08.08.2011 року № 05/2/1-7011-01 не зазначено про скерування скарг позивача з тих підстав, що позивачем не було долучено до скарг будь-яких доказів того, що попередні звернення позивача розглядалися прокурором Львівської області.

Згідно з ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні грунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти дише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 4 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян`забороняється направляти скарги громадян для розгляду тим органам або посадовим особам, дії чи рішення яких оскаржуються.

Органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації. їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень, у відповідності із ст. 19 Закону України «Про звернення громадян», зобов`язані, зокрема, об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги та не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам.

Згідно п. 4.4 наказу Генерального прокурора України № 9гн від 28 грудня 2005 року направлення звернень прокурорам, що не мають повноважень на їх розгляд або які раніше приймали рішення з оскаржуваних питань, а також прокурорам, дії яких оскаржуються, забороняється. Не допускається прийняття рішень по зверненнях за висновками підпорядкованих прокурорів, чиї дії оскаржуються.

Відтак, колегія суддів приходить до переконання про під ставність позовних вимог в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання відповіді на скарги від 13.05.2011 року та від 22.07.2011 року.

Крім цього, судом встановлено, що позивачем було скеровано до Генерального прокурора України скаргу від 31.05.2011 року (а.с. 4) у якій позивач просить притягнути до відповідальності прокурора управління розгляду звернень та прийому громадян І.Кулініч, а також щодо дій заступника прокурора Львівської області Татарина Б.С. Позивач зазначає, що відповіді на вказану скаргу ним отримано не було.

Згідно пояснень представника відповідача - Коваль Р.Р., скарга позивача від 31.05.2011 року була отримана Генеральною прокуратурою України 08.06.2011 року, належним чином розглянута та на неї надано відповідь від 23.06.2011 року № 19-88990вих-11.

Як вбачається з матеріалів справи, скарга позивача від 31.05.2011 року була отримана Генеральною прокуратурою України 08.06.2011 року (а.с.62-62). Згідно відповіді від 23.06.2011 року № 19-88990вих-11 (а.с. 63) скарга позивача від 31.05.2011 року була розглянута, про що йому було скеровано відповідного листа. Згідно реєстру відправленої кореспонденції № с480 від 23.06.2011 року ( а.с.64-69) позивачу було скеровано згадану відповідь.

Відтак колегія суддів приходить до переконання про безпідставність позовних вимог у частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо ненадання відповіді на скаргу від 31.05.2011 року.

Статтею 71 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких грунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Відповідно до ч.2 ст.94 Кодексу адміністративного судочинства України якщо позов задоволено частково, судові витрати, здійснені позивачем, присуджуються йому відповідно до задоволених вимог, а відповідачу відповідно до тієї частини вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено.

Керуючись ст.ст. 7-14,17,18,49,51,158,160-163,167 КАС України, Суд

п о с т а н о в и в:

1. Адміністративний позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправною бездіяльність Генерального Прокурора України щодо ненадання відповіді на скарги від 13.05.2011 року, від 22.07.2011 року та зобов`язати Генерального Прокурора України забезпечити розгляд скарг від 13.05.2011 року, від 22.07.2011 року.

3. В решті позовних вимог відмовити за безпідставністю.

4. Стягнути з державного бюджету України в користь ОСОБА_1 2 грн. 27 коп. судового збору.

Постанова суду першої інстанції, якщо інше не встановлено Кодексом адміністративного судочинства України, набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження. Якщо строк апеляційного оскарження буде поновлено, то вважається, що постанова суду не набрала законної сили.

Апеляційна скарга подається до Львівського апеляційного адміністративного суду через Львівський окружний адміністративний суд. Копія апеляційної скарги одночасно надсилається особою, яка її подає, до Львівського апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на постанову суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня її проголошення. У разі застосування судом ч. 3 ст. 160 Кодексу адміністративного судочинства України, а також прийняття постанови у письмовому провадженні апеляційна скарга подається протягом 10 днів з дня отримання копії постанови. Якщо суб`єкта владних повноважень у випадках та порядку, передбачених частиною четвертою ст. 167 Кодексу адміністративного судочинства України, було повідомлено про можливість отримання копії постанови суду безпосередньо в суді, то десятиденний строк на апеляційне оскарження постанови суду обчислюється з наступного дня після закінчення п`ятиденного строку з моменту отримання суб`єктом владних повноважень повідомлення про можливість отримання копії постанови суду.

Повний текст постанови складено та підписано 09.11.2011р.

Головуючий суддя підпис Н.В. Костецький

Суддя підпис А.Г. Гулик

Суддя підпис С.М. Кузьмич

З оригіналом згідно

Головуючий суддя Н.В. Костецький