Справа № 120/1883/21-а
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

06 листопада 2023 р. Справа № 120/1883/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян Марини Бондівни, розглянувши у письмовому провадженні заяву про відстрочення виконання рішення суду у справі за позовом Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області до Комунальної установи "Обласний центр комплексної реабілітації для осіб з інваліднісю внаслідок інтелектуальних порушень" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області до Комунальної установи "Обласний центр комплексної реабілітації для осіб з інваліднісю внаслідок інтелектуальних порушень" про застосування заходів реагування у сфері державного нагляду.

Рішенням суду від 14.05.2021 адміністративний позов задоволено. Застосовано до Комунальної установи «Обласний центр комплексної реабілітації для осіб з інвалідністю внаслідок інтелектуальних порушень» заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю) у вигляді повного зупинення експлуатації будівлі житлового корпусу Комунальної установи «Обласний центр комплексної реабілітації для осіб з інвалідністю внаслідок інтелектуальних порушень» за адресою: Вінницька область, Тульчинський район, с. Крищинці, вул. Шкільна, 41, шляхом відключення від джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощити та вхідні двері будівлі, за винятком проведення робіт з усунення недоліків зазначених в Акті перевірки від 11.02.2021 року №27, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, вказаних у позові.

На виконання рішення суду, позивачеві видано виконавчий лист №120/1883/21-а від 27.01.2022. Строк пред`явлення до виконання зазначено до 12.02.2022.

Ухвалою суду від 05.06.2023 поновлено строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого Вінницьким окружним адміністративним судом 27.01.2022 у справі №120/1883/21-а. Встановлено строк пред`явлення виконавчого листа, виданого Вінницьким окружним адміністративним судом в адміністративній справі №120/1883/21-а до 06.09.2023.

19.10.2023 року на адресу суду надійшла заява Комунальної установи "Обласний центр комплексної реабілітації для осіб з інваліднісю внаслідок інтелектуальних порушень" про відтермінування виконання рішення суду, не застосування до Комунальної установи "Обласний центр комплексної реабілітації для осіб з інваліднісю внаслідок інтелектуальних порушень" заходів реагування шляхом відключення від джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощити та вхідні двері будівлі.

Крім того просить: закінчити виконавче провадження за виконавчим листом Вінницького окружного адміністративного суду №120/1883/21-а на підставі пункту 9 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадженя" та не стягувати виконавчий збір відповідно до частини 9 статті 27 Закону України "Про виконавче провадженя".

В обгрунтування поданої заяви представник Комунальної установи зазначила, що за результатами проведеної перевірки Головного управління Державної служби з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області було складено Акт №27 від 11.02.2021 року та внесено припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

16.08.2023, Головним управлінням Державної служби з надзвичайних ситуацій у Вінницькій області було проведено позапланову перевірку та складено Акт №1 за результатами позапланового заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`ектом господарвання вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки та внесено Припис №1 про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

За результатами проведеної перевірки в серпні 2023 року було підтверджено та зафіксовано в Акті №l, що недоліки, зазначені в Акті перевірки №27 від 11.01.2021 року - усунуті комунальним підприємством в повному обсязі. Щодо виконання пункту припису «Будівлі реабілітаційного центру не забезпечено запасом води для цілей зовнішнього водопостачання з розрахунку витрат води у відповідності до норм» повідомили, що 22.06.2023 розпочали тендер на виконання зазначених робіт; станом на 12.10.2023 роботи по будівництву водойми для цілей зовнішнього водопостачання проводяться.

Як наслідок, представник Комунальної установи "Обласний центр комплексної реабілітації для осіб з інваліднісю внаслідок інтелектуальних порушень" просить задовольнити подану заяву.

Даному випадку суд вказує, що позивачем подано заяву про відтермінування рішення суду, однак КАС України не передбачено такого терміну як "відтермінування рішення суду", тому суд розцінює таку заяву Комунальної установи "Обласний центр комплексної реабілітації для осіб з інваліднісю внаслідок інтелектуальних порушень" як подану в порядку статті 378 КАС України про відстрочення виконання рішення суду.

Ухвалою суду від 23.10.2023 заяву про відстрочення виконання рішення суду призначено на 30 жовтня 2023 р. о 11:00 год.

Ухвалою суду від 30.10.2023 відкладено розгляд заяви про відстрочення виконання рішення суду на 06.11.2023 року о 11:30.

Від представників сторін надійшли заяви про розгляд заяви про відстрочення виконання рішення суду без їх участі у письмовому провадженні.

Відповідно до частини 2 статті 378 КАС України, заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

З урахуванням викладеного у суду наявні підстави для розгляду заяви представника Комунальної установи "Обласний центр комплексної реабілітації для осіб з інваліднісю внаслідок інтелектуальних порушень" в порядку письмового провадження.

Розглянувши подану заяву про відстрочення виконання рішення суду, суд прийшов до наступних висновків

Відповідно до статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до приписів частини 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними i особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Згідно зі статтею 370 КАС України, судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана - Верховною Радою України, або за принципом взаємності, за її межами.

Отже, судове рішення виконується безпосередньо і для його виконання не вимагається ухвалення будь-яких інших, додаткових судових рішень. Суб`єктами, на яких поширюється обов`язковість судових рішень являються всі органи державної влади і органи місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації, посадові чи службові особи та громадяни.

Відповідно до частини 1 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Частинами 3 та 5 статті 378 КАС України закріплено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи-тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

Із системного аналізу даної норми вбачається, що підставою для відстрочення/розстрочення виконання рішення є звернення особи із заявою до суду про відстрочення/розстрочення з обумовленням причин неможливості виконати судове рішення у встановлений законом строк, тобто за доведеністю обставин, що ускладнюють його виконання, або роблять його неможливим.

Вказана норма не містить конкретного переліку обставин для відстрочення/розстрочення виконання судового рішення, а лише встановлює критерії для їх визначення у вигляді істотного ускладнення виконання рішення або неможливості його виконання.

Вирішуючи питання про відстрочення/розстрочення виконання рішення, суд із певною свободою розсуду повинен враховувати ступінь вини кожної сторони у виникненні спору, наявність надзвичайних непереборних подій тощо.

Разом із тим підстави, а саме наявність обставин, що ускладнюють виконання судового рішення (відсутність коштів, наявність надзвичайних непереборних подій тощо), залежать від предмету спору. B частині правової оцінки наданих заявником доказів суд повинен дослідити питання про те, чи достатньо наведених заявником обставин для прийняття рішення про відстрочення виконання судового рішення.

Водночас обов`язковою умовою для відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є доведення заявником факту існування обставин, які істотно ускладнюють виконання рішення та/або роблять його неможливим.

При цьому підставою для відстрочення, розстрочення, зміни способу та порядку виконання судового рішення можуть бути лише конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим судом способом.

Верховний Суд у постанові від 30.01.2020 у справі № 819/150/17 зазначив, що вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Оцінюючи доводи заяви про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, суди повинні враховувати, що ці заходи не повинні створювати боржнику можливість ухилятися від виконання судового рішення. До уваги повинні братися не лише реальний майновий стан боржника, але й його наміри, що свідчать про бажання виконати рішення.

У постанові від 06.12.2019 у справі № 2а/0570/6531/2011 Верховний Суд дійшов висновку, що відстрочення в розумінні зазначеної норми закону є відкладенням чи перенесенням дати виконання рішення на новий строк, який визначається адміністративним судом, та допускається у виняткових випадках, залежно від обставин справи. Підставою для відстрочення можуть бути конкретні існуючі, об`єктивні, виключні обставини, що ускладнюють виконання судового рішення у встановлений строк або фактично унеможливлюють таке.

При розгляді заяв щодо відстрочення виконання судового рішення необхідно виходити з міркувань доцільності та об`єктивної необхідності надання саме таких строків відтермінування виконання рішення в цілому. Наявність підстав для відтермінування має бути доведена боржником. Строки відтермінування знаходяться у прямій залежності від обставин, що викликають необхідність надання додаткового строку для повного виконання рішення суду. Надання такого не може створювати занадто або безпідставно привілейовані умови для боржника, натомість повинне базуватися на принципах співмірності і пропорційності з метою забезпечення балансу прав і законних інтересів стягувачів і боржників.

Проте наведені заявником обставини суд не вважає винятковими. У цьому контексті слід зазначити, що вчинення дій на усунення виявлених ГУ ДСНС порушень не може бути окремою (самостійною) підставою для відстрочення виконання судового рішення, враховуючи специфічну сферу спірних правовідносин. Застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) є необхідним оперативним та превентивним способом впливу на порушника з метою усунення існування загрози життю та здоров`ю людей.

Окремої уваги заслуговує Указ Президента України №948/2019 «Про невідкладні заходи щодо запобігання пожежній небезпеці в Україні», яким передбачено, зокрема, вжиття заходів для забезпечення неухильного додержання вимог законодавства у сфері пожежної безпеки на об`єктах з масовим перебуванням людей (закладах освіти, гуртожитках, закладах охорони здоров`я, торгово-розважальних закладах, готелях тощо), у тому числі вимог щодо забезпечення таких об`єктів системами пожежної сигналізації та підтримання їх у робочому стані, забезпечення необхідними первинними засобами гасіння пожеж, утримання у належному стані аварійних виходів та шляхів термінової евакуації, під`їзних шляхів для пожежних та аварійно-рятувальних служб; скорочення строків розгляду судових справ за позовами щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів у разі встановлення порушення вимог (правил) пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей.

Слід наголосити, що суттю звернення ГУ ДСНС у Вінницькій області з цим позовом було зупинення експлуатації будівлі відповідача до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері пожежної та техногенної безпеки. Суд позов задовольнив. Тому, відстрочення виконання рішення, було б нічим іншим, як нівелюванням мети з якою звертався позивач та з якою прийнято рішення, а саме запобіганню шкоди життю і здоров`ю людей, та суперечило б завданням адміністративного судочинства. При цьому, у рішенні суд передбачив зупинення експлуатації будівлі житлового корпусу Комунальної установи «Обласний центр комплексної реабілітації для осіб з інвалідністю внаслідок інтелектуальних порушень» за адресою: Вінницька область, Тульчинський район, с. Крищинці, вул. Шкільна, 41, шляхом відключення від джерела електроживлення, накладення печаток на розподільчі електрощити та вхідні двері будівлі, за винятком проведення робіт з усунення недоліків зазначених в Акті перевірки.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні заяви про відстрочення виконання рішення суду від 14.05.2021 у цій справі.

Крім того, у поданій заяві представник Комунальної установи «Обласний центр комплексної реабілітації для осіб з інвалідністю внаслідок інтелектуальних порушень» окремо просив закінчити виконавче провадження за виконавчим листом Вінницького окружного адміністративного суду №120/1883/21-а на підставі пункту 9 частини 1 статті 37 Закону України "Про виконавче провадженя" та не стягувати виконавчий збір відповідно до частини 9 статті 27 Закону України "Про виконавче провадженя".

Проте, жодних доказів про відкрите виконавче провадження за виконавчим листом Вінницького окружного адміністративного суду №120/1883/21-а не надає.

Крім того, в контексті заявлених вимог, суд зазначає, що відповідно частини 1 статті 5 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів".

Пунктом 9 частини 1 статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Стаття 27 Закону України "Про виконавче провадження" містить визначення виконавчого збору - який визначається, як збір, що справляється на всій території України за примусове виконання рішення органами державної виконавчої служби. Виконавчий збір стягується з боржника до Державного бюджету України.

За примусове виконання рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі двох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - фізичної особи і в розмірі чотирьох мінімальних розмірів заробітної плати з боржника - юридичної особи (ч. 3 ст. 27 Закону України "Про виконавче провадження").

Частиною 9 статті 27 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавчий збір не стягується у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 9 частини першої статті 39 цього Закону, якщо рішення було виконано до винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, та у разі закінчення виконавчого провадження на підставі пункту 17 частини першої статті 39 цього Закону. Виконавчий збір не стягується із сум податкового боргу (у тому числі штрафних санкцій та пені) та недоїмки зі сплати єдиного соціального внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі їх списання згідно з пунктами 2-3, 2-4 та підпункту 26.2 пункту 26 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України та пунктом 9-15 розділу VIII Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування".

Тобто, з аналізу наведених норм вбачається, що повноваження щодо вчинення дій про закінчення виконачого провадження та стягнення/не стягенння виконавченого збору покладено на державних виконавців органів державної виконавчої служби/приватних виконавців у межах виковчого провадження, а не на суд.

Крім того, судом враховується, що боржник наділений правом звернутися до суду з позовом до органу державної виконавчої служби, якщо ввжає, що їх рішеннями, діями чи бездіяльністю порушені його права, свободи або законні інтереси.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 378 КАС України, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Комунальної установи "Обласний центр комплексної реабілітації для осіб з інваліднісю внаслідок інтелектуальних порушень" - відмовити.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 256 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Мультян Марина Бондівна