Справа № 740/4804/23
Суддя: Карпусь І. М.
Дата ухвалення: 2023-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 740/4804/23
Провадження № 2-а/740/45/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2023 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого - судді Карпуся І.М.,

із секретарем судового засідання Кубрак Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні суду в м. Ніжині за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 24.07.2023 поштою надіслав до суду адміністративний позовом до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 302160 від 07.05.2023.

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 07.05.2023 поліцейський ГРПП Ніжинського РВП Міщенко М.В. притягнув його до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121 та ч.1 ст. 126 КУпАП, що виразилося у керуванні ним транспортним засобом не пристебнутим ременем безпеки та відсутності полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів .

Однак, як стверджує позивач, 07.05.2023 о 19 год. 20 хв. в м. Ніжині Чернігівської області по вул. Воздвиженській, транспортним засобом ЗАЗ 110307, державний номерний знак НОМЕР_1 , керував не він, а його товариш і на той момент, коли до них під`їхали працівники поліції, автомобіль стояв на узбіччі, а водій пішов за запасним колесом до гаража.

Таким чином, 07.05.2023 о 19 год 20 хв в м. Ніжині Чернігівської області по вул.Воздвиженській він не виконував функції водія вказаного автомобіля та не був суб`єктом відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, тому оскаржувана постанова є незаконною і підлягає скасуванню.

Крім того, поліцейським порушено процедуру розгляду справи, йому не було вручено копію постанови про притягнення до адміністративної відповідальності і про її наявність він дізнався лише під час розгляду в суді іншої справи - про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП за протоколом від 07.05.2023, що в свою чергу перешкодило своєчасному зверненню до суду для реалізації права на оскарження постанови.

Ухвалою судді 03.08.2023 позов залишено без руху з підстав несплати судового збору та після усунення недоліків ухвалою судді 08.09.2023 прийнято до розгляду позовну заяву та призначено судове засідання за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Від відповідача - Головного управління Національної поліції в Чернігівській області 28.09.2023 надійшов відзив на позов, у якому вказує на те, що 07.05.2023 перебуваючи на добовому чергуванні поліцейський ГРПП Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Міщенко В.М. здійснював патрулювання в м. Ніжині, під час якого було помічено позивача, що керував транспортним засобом марки ЗАЗ 110307, д.н.з НОМЕР_1 . Останній не був пристебнутий ременем безпеки та в нього був відсутній поліс обов`язкового страхування. Позивача було повідомлено про складання відносно нього адміністративних матеріалів за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч.1 ст.126 КУпАП. ОСОБА_1 було роз`яснено положення ст. 268 КУпАП, ст. 63 Конституції України, ст.307, 309 КУпАП, проте він не звернув увагу на процедуру розгляду адміністративної справи. Крім того, позивачу було повідомлено про можливість звернення за професійною правничою допомогою, на що останній відмовився. В результаті розгляду адміністративної справи відносно ОСОБА_1 винесена постанова серії БАД № 302160 від 07.05.2023 про накладення адміністративного стягнення. Дані події зафіксовані на відеозапис з нагрудного відеореєстратора. На відео зафіксовано, що позивач сам розповідав звідки та куди їхав, що поліцейський складає оскаржувану постанову і позивач ознайомлюється зі змістом постанови та ставить підпис. Вказане свідчить про те, що останньому було відомо про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП ще у травні 2023 року. В той же час на позивача було складено протокол про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Таким чином, у задоволенні позовних вимог просить відмовити в повному обсязі.

У судове засідання учасники справи не з`явилися.

Представник позивача адвокат Соболєв М.М. подав до суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримку позову.

Відповідач у відзиві просив розглянути справу без участі представника.

Відповідно до ч.3 ст.268 КАС України неявка сторін не є перешкодою для розгляду справи.

Оскільки учасники справи в судове засідання не з`явились, відповідно до частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд дійшов наступного висновку.

Стаття 55 Конституції України передбачає, що кожному гарантується право на оскарження в суді рішень дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Згідно ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до ст. 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 КАС України встановлено, що місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 КАС України адміністративні справи з приводу оскарження індивідуальних актів, а також дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, які прийняті (вчинені, допущені) стосовно конкретної фізичної чи юридичної особи (їх об`єднань), вирішуються за вибором позивача адміністративним судом за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем проживання (перебування, знаходження) цієї особи-позивача або адміністративним судом за місцезнаходженням відповідача, крім випадків, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За змістом ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданим заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності.

Згідно ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту.

Відповідно до частин 2, 3, 5 ст. 258 КпАП України протокол не складається у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, а також порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п. 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2015 № 1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу. Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з ч.1 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

За змістом ст. 278 КУпАП орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує такі питання: 1) чи належить до його компетенції розгляд даної справи; 2) чи правильно складено протокол та інші матеріали справи про адміністративне правопорушення; 3) чи сповіщено осіб, які беруть участь у розгляді справи, про час і місце її розгляду; 4) чи витребувано необхідні додаткові матеріали; 5) чи підлягають задоволенню клопотання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілого, їх законних представників і адвоката.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Як слідує з ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, ч.1 ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

Об`єктивною стороною правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП є, зокрема, керування особою, яка не має при собі або не пред`явлення для перевірки посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційного документа на транспортний засіб, поліс (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тобто докази мають бути спрямованими саме на доведення одночасно двох обставин: керування транспортним засобом і не пред`явила для перевірки зазначених документів.

Частина 5 статті 121 КУпАП передбачає відповідальність водія за порушення правил користування ременями безпеки або мотошоломами.

Згідно з вимогами ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до вимог ст. 251 КпАП України доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі чи засобами фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

07.05.2023 року о 19 год 20 хв поліцейським ГРПП Ніжинського РВП ГУПН в Чернігівській області Міщенком В.М. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 302160 про визнання ОСОБА_1 винним у скоєнні правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, і накладення адміністративного стягнення згідно з ст. 36 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 510 грн. Відповідно до постанови 07.05.2023 о 19 год 10 хв водій ОСОБА_1 в м. Ніжині по вул.Воздвиженській керував автомобілем марки ЗАЗ, державний номерний знак НОМЕР_1 та був не пристебнути ременем безпеки, а також у нього відсутній страховий поліс (договір) обов`язкового страхування, чим порушив п. 2.3 В, 2.1 г ПДР, та скоїв адміністративні правопорушення, передбачені ч. 5 ст. 121, ч.1 ст. 126 КУпАП (а.с. 4).

Згідно з вимогами ч.1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Конституційний Суд України у п. 3.4 і 3.6 свого рішення від 11.10.2011 (справа № 10-рп/2011), аналізуючи положення міжнародних актів, наголосив, що «не вбачається різниці між кримінальними та адміністративними протиправними діяннями, оскільки вони охоплюються загальним поняттям «правопорушення», а відмінність адміністративного правопорушення від злочину полягає, насамперед, у тому, що воно є менш суспільно небезпечним». У цьому рішенні Суд поширив певні гарантії кримінального процесу і на процес притягнення особи до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 62 Конституції України особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.

Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

За таких обставин, твердження відповідача про наявність в діях позивача адміністративного правопорушення не може ґрунтуватися на припущеннях, усі сумніви щодо доведеності вини позивача, в інкримінованому йому відповідачем адміністративному правопорушенню, тлумачаться на користь позивача.

Судом досліджений відеозапис, на який посилається відповідач, як на доказ. Із відеозапису не вбачається, що позивач керував транспортним засобом. Протягом усього періоду відеофіксації ОСОБА_1 та працівник поліції перебувають у службовому автомобілі поліції, де працівник поліції складає протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 за ст. 130 КУпАП. Інші докази на підтвердження керування позивачем автомобілем суду не надано.

Судом досліджено матеріали справи про адміністративне правопорушення №740/2928/23, провадження № 3/740/1524/23, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП. Як вбачається з постанови Чернігівського апеляційного суду від 12.10.2023 провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 закрито, зокрема з мотивів недоведення факту керування ним автомобілем марки ЗАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , 07.05.2023 о 19 год. 10 хв. у м. Ніжині по вул. Воздвиженській.

Частиною 6 ст.78 КАСУ визначено, що вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для адміністративного суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

У рішенні ЄСПЛ від 21.07.2011 по справі «Коробов проти України» Європейський суд з прав людини вказав, що при оцінці доказів Суд, як правило, застосовує критерій доведення «поза розумним сумнівом». Проте, така доведеність може випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумцій факту.

В даній справі такі достатньо переконливі, чіткі і узгоджені між собою висновки чи неспростовні презумції факту, з огляду на викладене вище, відсутні.

Таким чином, вина ОСОБА_1 у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, в судовому засіданні не доведена достатніми доказами поза розумним сумнівом.

За змістом ст.251, 254 КУпАП обов`язок надання доказів покладено на осіб, уповноважених складати протокол про адміністративне правопорушення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Щодо доводів відповідача про те, що при спілкуванні з поліцейським на місці у автомобілі поліції відповідач сам підтверджував, що їхав на автомобілі, суд зазначає, що саме визнання особою вини у порушенні ПДР не може бути достатнім доказом правомірності рішення суб`єкта владних повноважень і не звільняє останнього від доведення його правомірності та надання достатніх об"єктивних доказів на підтвердження обставин, що становлять об"єктивну сторону адміністративного правопорушення, у даному випадку - доказів керування позивачем автомобілем. До схожих висновків дійшов Верховний Суд у постанові від 15.05.2019 у справі №537/2088/17 (п. 32). Тим більше не можуть бути такі пояснення визначальними при вирішення питання про доведеність даної обставини, якщо при розгляді справи у суді така обставина позивачем заперечується.

Відповідно до вимог ст. 284 КУпАП у справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: 1) про накладення адміністративного стягнення; 2) про застосування заходів впливу, передбачених ст. 24-1 цього кодексу; 3) про закриття справи.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Пунктом 27 Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» визначено термін керування транспортним засобом, за яким керування транспортним засобом - виконання функцій водія під час руху такого засобу, незалежно від того, керує особа транспортним засобом, який рухається своїм ходом чи за допомогою буксирування.

Стороною відповідача не було надано до суду достатніх доказів, які у своїй сукупності дали б змогу дійти висновку про наявність обставин справи, які входять до предмета доказування, а саме - керування відповідачем у зазначені у оскаржуваній постанові день, час, місці, автомобілем.

Зазначене виключає притягнення його до адміністративної відповідальності у межах даної справи за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Щодо посилання відповідача на необхідність залишення позову без розгляду з підстав пропуску позивачем строку для оскарження постанови, суд зважає на наступне.

Як вказав позивач, про наявність оскаржуваної постанови БАД № 302160 від 07.05.2023 йому стало відомо 14.07.2023 при ознайомленні з матеріалами справи про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП у Ніжинському міськрайонному суді та додав копію заяви від 14.07.2023 про ознайомлення з матеріалами справи (а.с. 5)

У відзиві відповідач посилається на те, що про наявність оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивачу було відомо з травня 2023 року, оскільки після складання її працівником поліції, ОСОБА_1 ознайомився зі змістом та поставив підпис про ознайомлення. Також вказує, що вся процедура розгляду адміністративної справи зафіксована на нагрудну бодікамеру поліцейського.

Проте дані твердження відповідача не підтверджуються наявними у справі доказами. Зокрема, доданим до відзиву відеозаписом на оптичному диску зафіксовано складання поліцейським тільки протоколу про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст.130 КУпАП щодо ОСОБА_1 , і спілкування між поліцейським та ОСОБА_1 стосується лише обставин по справі за ст. 130 КУпАП. З відеозапису вбачається, що поліцейський передає ОСОБА_1 документи для підпису, проте не оголошує їх змісту чи назви, у зв`язку з чим, не можливо встановити, чи була серед них оскаржувана постанова. Наявна ж у матеріалах справи копія постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії БАД № 302160 від 07.05.2023, долучена до позову, взагалі не містить графи про ознайомлення особи, що притягується до адміністративної відповідальності з постановою. У копії оскаржуваної постанови, яка міститься у матеріалах справи про адміністративне правопорушення №740/2928/23 щодо ОСОБА_1 за ч.1 ст. 130 КУпАП, що долучена Ніжинським РВП до протоколу про адміністартивне правопорушення, також не скопійовано місце бланку постанови для підпису особи, яка притягається до відповідальності. Зазначене не дає можливості вважати встановленим, що у оскаржуваній постанові міститься підпис позивача про її отримання. Відтак, доводи позивача про те, що оскаржувана постанова при її винесені йому не вручалася, не оголошувалася, а про неї він дізнався 14.07.2023 при ознайомленні у суді з матеріалами справи про адміністративне правопорушення №740/2928/23, і звернувся 24.07.2023 з позовом поштою до суду, не спростовані.

Таким чином, підстав для залишення позову без розгляду, враховуючи наявні у справі докази, суд не вбачає.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити, скасувати постанову серії БАД № 302160 від 07.05.2023 та закрити провадження в адміністративній справі.

Позивачем при подачі адміністративного позову був сплачений судовий збір у сумі 536,80 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З таких підстав судові витрати понесені позивачем в межах суми 536,80 грн підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 5, 6, 7, 9, 77, 241-247, 268, 271, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 302160 від 07 травня 2023 року, винесену поліцейським ГРПП Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Міщенком Вячеславом Миколайовичем, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП, і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 510 грн, - скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Чернігівській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн.

Рішення суду згідно ч. 4 ст. 286 КАС України може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду у десятиденний строк з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.М. Карпусь