Справа № 420/12852/23
Суддя: Коваль М.П.
Дата ухвалення: 2023-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/12852/23

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваля М.П.,

суддів Турецької І.О.,

Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одеса апеляційну скаргу адвоката Потопальського Сергія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року, прийняту у складі суду судді Юхтенко Л.Р. в місті Одеса по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування висновку та зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

У червні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, в якому позивач просив суд:

- визнати протиправним та скасувати висновок ГУ ДМС України в Одеській області за результатами службової перевірки щодо оформлення паспорта громадянина України у формі картки № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з порушенням вимог законодавства, затвердженого 15.05.2020 року;

- визнати дії уповноважених на проведення службової перевірки щодо оформлення паспорта громадянина України у формі картки № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , суб`єктів ГУ ДМС України в Одеській області (І.Холода, О.Вакулича, Н.Ващіліної, О.Погребняк) протиправним;

- зобов`язати ГУ ДМС в Одеській області оформити та видати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт громадянина України.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 08 червня 2023 року поновлено позивачу строк звернення до суду, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі.

29 червня 2023 року до Одеського окружного адміністративного суду надійшла заява Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про закриття провадження у справі, обґрунтована тим, що існують правові підстави для закриття провадження по адміністративній справі № 420/12852/23 за позовом ОСОБА_1 до ГУ ДМС в Одеській області, на підставі п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України, оскільки, є така, що набрала законної сили, постанова суду у справі №420/7187/22 між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року заяву представника відповідача про закриття провадження у справі задоволено. Провадження у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування висновку та зобов`язання вчинити певні дії закрито.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, адвокат Потопальський Сергій Миколайович звернувся до П`ятого апеляційного адміністративного суду з апеляційною скаргою в інтересах ОСОБА_1 , в якій посилається на те, що оскаржуване судове рішення винесено з порушенням норм процесуального права, тому просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що позовні вимоги, що стали предметом розгляду в рамках справ № 420/12852/23 та №420/7187/22 не є однаковими, оскільки у межах даної справи було додатково заявлено позовну вимогу про визнання дій уповноважених на проведення службової перевірки суб`єктів ГУДМС України в Одеській області протиправними. Крім того, апелянт наголошує, що у справі №420/7187/22 рішень про закриття провадження у справі не ухвалювалося ні судом першої інстанції, ні судами апеляційної та касаційної інстанцій, а мало місце прийняття відповідних рішень за результатом вирішення спору по суті справи.

Представником відповідача надано до апеляційного суду відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначено про законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, у межах даної справи позивач звернувся до суду з наступними позовними вимогами:

- визнати протиправним та скасувати висновок ГУ ДМС України в Одеській області за результатами службової перевірки щодо оформлення паспорта громадянина України у формі картки № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з порушенням вимог законодавства, затвердженого 15.05.2020 року;

- визнати дії уповноважених на проведення службової перевірки щодо оформлення паспорта громадянина України у формі картки № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , суб`єктів ГУ ДМС України в Одеській області (І.Холода, О.Вакулича, Н.Ващіліної, О.Погребняк) протиправним;

- зобов`язати ГУ ДМС в Одеській області оформити та видати ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт громадянина України.

Натомість, судом першої інстанції встановлено, що позивач звертався до Одеського окружного адміністративного суду із позовною заявою до ГУ ДМС в Одеській області в межах справи № 420/7187/22, в якій просив:

- визнати протиправним та скасувати висновок ГУ ДМС України в Одеській області за результатами службової перевірки підстав оформлення паспорта громадянина України від 06.04.2020р., який затверджений 15.05.2020р., яким паспорт у формі картки № НОМЕР_1 виданий на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано таким, що оформлений з порушенням вимог законодавства, недійсним та таким, що підлягає вилученню та знищенню;

- зобов`язати ГУ ДМС України в Одеській області оформити та видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт громадянина України.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 30.09.2022 року по справі № 420/7187/22 у задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 26.12.2022 року по справі № 420/7187/22 апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 30 вересня 2022 року - без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 06.02.2023 року по справі №420/7187/22 відмовлено у відкритті касаційного провадження.

Вирішуючи спірне питання, суд першої інстанції виходив з того, що різне формулювання позовних вимог не доводить, що позивач звертається з новим позовом, який має інший предмет та підстави.

Вирішуючи дану справу в апеляційній інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси (частина перша статті 5 КАС України).

Верховний Суд неодноразово висловлював позицію, що підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні первісних обставин та зміна обсягу посилань на норми матеріального чи процесуального права (пункт 7.43 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25.06.2019 у справі №924/1473/15).

Згідно з пунктом 4 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі якщо є такі, що набрали законної сили, постанова чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Аналіз наведеної норми свідчить про те, що позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом сторін у справі, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Закриття провадження у справі у цьому разі можливе за умови, що рішення, яке набрало законної сили, є тотожним позову, який розглядається, тобто збігаються сторони, предмет і підстави позовів.

Предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення.

Визначаючи підстави позову, як елементу його змісту, суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і норм закону позивач просить про захист свого права.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, постановленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною, зокрема, в постановах від 15.12.2020 у справі № 804/5759/17, від 15.07.2022 у справі № 120/2440/20-а.

У даному випадку спірним є питання наявності в межах двох справ одного й того самого предмету позову.

Так, аналізуючи позовні вимоги заявлені позивачем в обох справах, суд першої інстанції вірно встановив, що позовні вимоги: визнати протиправним та скасувати висновок ГУ ДМС України в Одеській області за результатами службової перевірки підстав оформлення паспорта громадянина України від 06.04.2020р., який затверджений 15.05.2020р., яким паспорт у формі картки № НОМЕР_1 виданий на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 визнано таким, що оформлений з порушенням вимог законодавства, недійсним та таким, що підлягає вилученню та знищенню; зобов`язати ГУ ДМС України в Одеській області оформити та видати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 паспорт громадянина України, дійсно були заявлені, розглянуті та вирішені судом в межах справи № 420/7187/22.

Проаналізувавши позовні заяви по справі №420/7187/22 та по справі №420/12852/23, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що позивач обґрунтовує ці позовні вимоги тими самими підставами. При цьому, різне формулювання позовних вимог не доводить, що позивач звертається з новим позовом, який має інший предмет та підстави.

Так, позовні вимоги про визнання дій уповноважених на проведення службової перевірки суб`єктів ГУДМС України в Одеській області протиправними, стосуються того ж предмету спору, а доводи в частині протиправності зазначених дій були покладені в обґрунтування позову по справі №420/7187/22 в частині визнання протиправним та скасування висновку ГУ ДМС України в Одеській області за результатами службової перевірки щодо оформлення паспорта громадянина України у формі картки № НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , з порушенням вимог законодавства, затвердженого 15.05.2020 року, чим спростовуються доводи апелянта у цій частині.

Щодо посилань апелянта, що у справі №420/7187/22 рішень про закриття провадження у справі не ухвалювалося, колегія суддів зазначає, що з аналізу змісту пункту 4 частини першої статті 238 КАС України, вбачається дві самостійні підстави для закриття провадження у справі, а саме:

- наявність постанови суду у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав;

- наявність ухвали суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Таким чином, позивач звернувся до суду повторно зі спором між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, що був вирішений судом у справі №420/7187/22, судове рішення у якій набрало сили з 26 грудня 2022 року, що є підставою для закриття провадження у справі відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 238 КАС України.

Колегія суддів зазначає, що одним з основних елементів верховенства права є принцип правової визначеності, який серед іншого передбачає, що у будь-якому спорі рішення суду, яке вступило в законну силу, не може бути поставлено під сумнів (пункт 61 рішення ЄСПЛ у справі "Брумареску проти Румунії" (Brumarescu v. Romania) [GC], No. 28342/95, ECHR 1999-VII).

В основі принципу юридичної визначеності, як одного із істотних елементів принципу верховенства права, лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. "вирішена справа"), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися.

Суд при прийнятті даної постанови керується принципом res judicata, базове тлумачення якого вміщено в рішеннях ЄСПЛ від 03.12.2003 у справі "Рябих проти Росії", від 09.11.2004 у справі "Науменко проти України", від 18.11.2004 у справі "Праведная проти Росії", від 19.02.2009 у справі "Христов проти України", від 03.04.2008 у справі "Понамарьов проти України", в яких цей принцип розуміється як елемент принципу юридичної визначеності, що вимагає поваги до принципу res judicata (пункт 62 рішення ЄСПЛ у справі "Брумареску проти Румунії" (Brumarescu v. Romania) [GC], No. 28342/95, ECHR 1999-VII), тобто поваги до остаточного рішення суду.

Згідно з цим принципом жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового до виконання рішення суду лише з однією метою - домогтися повторного розгляду та винесення нового рішення у справі. Повноваження судів вищого рівня з перегляду мають здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не задля нового розгляду справи. Таку контрольну функцію не слід розглядати як замасковане оскарження, і сама лише ймовірність існування двох думок стосовно предмета спору не може бути підставою для нового розгляду справи. Відхід від цього принципу можливий лише тоді, коли цього вимагають відповідні вагомі й непереборні обставини (пункт 52 рішення ЄСПЛ у справі "Рябих проти Росії" (Ryabykh v. Russia), № 52854/39, ECHR 2003-IX, пункт 46 рішення ЄСПЛ у справі "Устименко проти України" № 32053/13).

Отже, забезпечення принципу res judicata є однією з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд.

Враховуючи викладене, здійснення перегляду судового рішення, яке набрало законної сили і є чинним, є порушенням принципу правової певності як однієї з найважливіших засад гарантування державою реалізації права людини на справедливий суд, оскільки таке рішення не може бути поставлено під сумнів, а здійснення перегляду цього рішення не є виправданим та обґрунтованим, оскільки може мати наслідком порушення прав інших осіб, які покладаються на чинність рішення, здійснюючи свої права та обов`язки протягом усього часу чинності цього рішення.

У справі "Sunday Times v. United Kingdom" Європейський суд вказав, що прописаний у Конвенції термін "передбачено законом" передбачає дотримання такого принципу права як принцип визначеності. ЄСПЛ стверджує, що термін "передбачено законом" передбачає не лише писане право, як-то норми писаних законів, а й неписане, тобто усталені у суспільстві правила та моральні засади суспільства. До цих правил, які визначають сталість правозастосування, належить і судова практика. Конвенція вимагає, щоб усе право, чи то писане, чи неписане, було достатньо чітким, щоб дозволити громадянинові, якщо виникне потреба, з належною повнотою передбачати певною мірою за певних обставин наслідки, що може спричинити певна дія (ЄСПЛ аналогічної позиції дотримується у справі "Steel and others v. The United Kingdom").

Зважаючи на вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване судове рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, при цьому доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Відповідно до положень статті 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладені обставини та з огляду на наведені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а судове рішення без змін.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Потопальського Сергія Миколайовича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області про визнання протиправним та скасування висновку та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду.

Головуючий суддя: М. П. Коваль

Суддя: І. О. Турецька

Суддя: Л. Є. Зуєва