Справа № 500/5057/23
Суддя: Дерех Надія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-11-09 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/5057/23

09 листопада 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі:

головуючої судді Дерех Н.В.

розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі, позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (надалі, відповідач), в якому просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови в нарахуванні і виплаті підвищення до пенсії ОСОБА_1 за п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком як репресованій особі, яку у подальшому було реабілітовано, визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови зарахувати час перебування в засланні ОСОБА_1 з 05.09.1950 до 16.08.1954, який перебував на спецпоселенні і згодом реабілітований, в потрійному розмірі в стаж роботи для призначення трудових пенсій, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 підвищення пенсії в розмірі 50 відсотків від мінімальної пенсії за віком згідно п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як репресованій особі, яку у подальшому було реабілітовано, починаючи з 01.07.2023, та здійснити перерахунок стажу роботи згідно зі ст. 58 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зі ст. 6 Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років» з 01.07.2023 як пільгу по обчисленню стажу роботи до розрахунку пенсії у потрійному розмірі за час перебування у засланні з 05.09.1950 до 16.08.1954 і до настання обставин, з якими Закон пов`язує зміну чи припинення таких виплат.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.12.2021 у справі № 500/7435/21 ОСОБА_1 здійснено перерахунок та виплату підвищення пенсії у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком згідно з пунктом «г» статті 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» з дати звернення із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо виплати підвищення до пенсії як члену сім`ї реабілітованого з врахуванням виплаченої суми. Вказав, що згідно з архівною довідкою Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області від 01.03.2023 №12-5-2/2023 позивач реабілітований та відповідно до посвідчення серії НОМЕР_1 має право на пільги і компенсації. Позивач вважає, що вказані документи, підтверджують те, що ОСОБА_1 є саме репресованою особою, яка згодом реабілітована, а не членом сім`ї репресованих, яких було примусово переселено. Просить врахувати, що зазначені документи видані компетентними органами і не визнані в установленому порядку недійсними. Також, на думку позивача, відмова відповідача зарахувати час перебування в засланні особі, яка перебувала на спецпоселенні і згодом реабілітована, в потрійному розмірі в стаж роботи для призначення трудових пенсій є протиправною.

Ухвалою суду від 18.08.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи. Даною ухвалою відповідачу встановлено 15-денний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву.

Заперечуючи проти позовних вимог, представник відповідача подав до суду відзив, в якому просить відмовити у задоволенні позову повністю. Вказав, що Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.12.2021 у справі № 500/7435/21 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити позивачу перерахунок та виплату підвищення пенсії у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком згідно з пунктом "г" статті 77 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з дати звернення із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо виплати підвищення до пенсії як члену сім`ї реабілітованого, з врахуванням виплаченої суми. Отже, просить врахувати, що на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.12.2021 у справі № 500/7435/21 підвищення згідно з пунктом "г" статті 77 Закону України "Про пенсійне забезпечення" виплачується в розмірі 479,73 грн. Також, на думку представника відповідача, в матеріалах пенсійної справи відсутні документи, які б підтверджували, що позивач працював на спецпоселенні, тому для зарахування до стажу роботи у потрійному розмірі періоду перебування на спецпоселенні підстав немає.

Представник позивача подав до суду відповідь на відзив, в якому підтримав позовні вимоги, просить позов задовольнити повністю.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та отримує пенсію за віком згідно із Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Позивач має право на пільги і компенсації, встановлені Законом України "Про реабілітацію жертв політичних репресій", що підтверджується посвідченням серії №793 від 06.09.1996.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.12.2021 у справі №500/7435/21, яке набрало законної сили 17.01.2022, позов задоволено частково, визнано протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 підвищення у пенсії у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком згідно з п. "г" ст. 77 Закону України "Про пенсійне забезпечення", оформлену листом від 15.09.2021 №5452-5530/В-02/8-1900/21, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату підвищення у пенсії у розмірі 25% мінімальної пенсії за віком згідно з п. "г" ст. 77 Закону України "Про пенсійне забезпечення" з дати звернення позивача із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо виплати підвищення до пенсії як члену сім`ї реабілітованого, з врахуванням виплаченої суми.

Відповідно до архівної довідки Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області від 01.03.2023 року № 12-5-2/2023 ОСОБА_1 , 1945 р.н. разом з ОСОБА_2 , 1905 р.н., ОСОБА_3 , 1911 р.н. та ОСОБА_4 , 1931 р.н. на підставі наказу МДБ СРСР № 00386 від 20.10.1948р. рішенням позасудових органів в адміністративному порядку, як сім`ю посібника учасника ОУН, 05 вересня 1950 року було виселено з села Шипівці Заліщицького району Тернопільської області на спецпоселення в Томську область з конфіскацією майна. Виселення затверджено Особливою Нарадою при МДБ СРСР від 20.09.1950р., протокол №43. На поселенні під наглядом спецкомендатури ОСОБА_1 перебував до 16.08.1954 року. Ухвалою судової колегії в кримінальних справах Верховного Суду УРСР від 30.12.1956 року постанова Особливої наради при МДБ СРСР від 20.09.1950р. про виселення сім`ї Вербіцьких скасована та справа переведенням закрита. На підставі Закону України від 17.04.1991 року «Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні» - ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 - РЕАБІЛІТОВАНІ.

Після цього, 04.07.2023 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою щодо проведення нарахування підвищення до його пенсії згідно з п. «г» ст.77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком та перерахунку стажу роботи згідно ст. 58 Закону України «Про пенсійне забезпечення» як пільгу по обчисленню стажу роботи до розрахунку пенсії у потрійному розмірі за час перебування у засланні на підставі Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років», починаючи з 01.07.2023.

Однак, листом від 26.07.2023 №6294-6402/В-02/8-1900/23 відповідач відмовив ОСОБА_1 в проведенні такого перерахунку, зсилаючись на відсутність підстав. Зокрема, відповідач вказав, що на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 15.12.2021 у справі №500/7435/21 підвищення згідно з пунктом "г" статті 77 Закону України "Про пенсійне забезпечення" виплачується в розмірі 479,73 грн. Крім цього, відповідач зазначив, що в матеріалах пенсійної справи відсутні документи, які б підтверджували що позивач працював на спецпоселенні, тому для зарахування стажу роботи у потрійному розмірі періоду перебування на спецпоселенні підстав немає.

Надаючи правову оцінку відносинам, що склалися між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які набули правового статусу реабілітованих, основи їх соціального захисту та гарантії їх соціальної захищеності шляхом надання пільг і державної соціальної підтримки визначені та закріплені в Законі України Про реабілітацію жертв політичних репресій на Україні від 17.04.1991 №962-XII (далі - Закон №962-XII), дія якого поширюється на осіб, необґрунтовано засуджених судами України або репресованих на території республіки іншими державними органами в будь-якій формі, включаючи позбавлення життя або волі, переселення в примусовому порядку, вислання і заслання за межі республіки, позбавлення громадянства, примусове поміщення до лікувальних закладів, позбавлення чи обмеження інших громадянських прав або свобод з мотивів політичного, соціального, класового, національного і релігійного характеру.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо удосконалення процедури реабілітації жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років №2325-VIII від 13.03.2018 внесено ряд суттєвих змін до Закону №962-ХІІ, а також викладено в новій редакції, зокрема, назву закону Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років, преамбулу та ст.1, 3, 6 Закону №962-ХІІ.

Зазначений перелік надав значно ширшого тлумачення поняттю репресованих осіб та осіб, які потерпіли від репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років, та розширив коло осіб, до яких можуть бути застосовано пільги, передбачені Законом №962-ХІІ.

Із порівняльного аналізу редакцій статті 6 вказаного Закону слідує, що частина перша статті 6 Закону України Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років із змінами внесеними Законом №2325-VIII передбачає надання пільг всім реабілітованим відповідно до цього Закону громадянам, без диференціації залежно від підстави, за якою особу було реабілітовано, як це було передбачено в редакції Закону, яка діяла до 05.05.2018.

Відповідно до статті 6 Закону №962-XII, реабілітованим, які мають право на передбачені цим Законом пільги, видається посвідчення єдиного зразка, що затверджується Кабінетом Міністрів України. Видача цього посвідчення проводиться за місцем проживання виконавчими комітетами відповідних місцевих Рад народних депутатів.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач має право на пільги і компенсації, встановлені Законом №962-XII.

Відповідно до пункту "г" частини 1 статті 77 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 01.11.1991 року №1788-XII, призначені пенсії підвищуються репресованим особам, яких у подальшому було реабілітовано, призначені пенсії - на 50 процентів, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - на 25 процентів мінімальної пенсії за віком.

Частиною 1 статті 28 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV передбачено, що мінімальний розмір пенсії за віком встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом.

Пунктом 6 розділу XV Прикінцевих положень Закону №1058-IV визначено, що до прийняття відповідного закону до пенсій, передбачених цим Законом, установлюються надбавки та здійснюється їх підвищення згідно із Законом №1788-ХІІ. Зазначені надбавки та підвищення встановлюються в розмірах, що фактично виплачувалися на день набрання чинності цим Законом з наступною індексацією відповідно до законодавства про індексацію грошових доходів населення. Виплата їх здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Водночас, нормами підпункту 2 пункту 4 Постанови №654 установлено, що з 1 вересня 2008 року громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані, до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачуються замість пенсії, підвищення проводиться в розмірі 54,4 гривні, а членам їх сімей, яких було примусово переселено, - 43,52 гривні.

Стаття 8 Конституції України гарантує, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, Конституція має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України та повинні відповідати їй.

Виходячи із загальних засад пріоритетності законів над підзаконними актами, при визначенні розміру підвищення до пенсії або щомісячного довічного грошового утримання чи державної соціальної допомоги, що виплачуються замість пенсії громадянам, які необґрунтовано зазнали політичних репресій і згодом були реабілітовані та членам їх сімей, яких було примусово переселено, слід керуватися нормами Закону №1788-ХІІ, який має вищу юридичну силу, а не підпункту 2 пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України Про підвищення рівня пенсійного забезпечення громадян №654 від 16.07.2008, зважаючи на те, що остання звужує розмір сум, що підлягають виплаті реабілітованим громадянам та суперечить наведеним нормам Закону.

Аналогічні правові висновки у подібних правовідносинах викладені Верховним Судом у постановах від 09.04.2020 у справі №446/1525/16-а, від 04.03.2020 у справі №446/1566/16-а, від 16.01.2020 у справі №446/1535/16-а, від 24.10.2019 у справі №446/1526/16-а, від 02.10.2019 у справі №446/1542/16-а.

Крім цього, відповідно до визначення, яке міститься у статті 1 Закону №962-XII, заслання - примусове переміщення особи з місця її проживання з обов`язковим поселенням у певній місцевості, спецпоселенні, встановленням обмеження на право пересування та заборони виїзду з місця спецпоселення.

Згідно із частиною першою статті 6 Закону №962-XII реабілітованим громадянам відповідно до цього Закону час тримання під вартою, відбування покарання в місцях позбавлення волі, заслання або перебування на примусовому лікуванні зараховується у потрійному розмірі в стаж роботи для призначення трудових пенсій.

Також статтею 58 Закону №1788-XII в редакції передбачено, що громадянам, необґрунтовано притягнутим до кримінальної відповідальності, репресованим особам, яких у подальшому було реабілітовано, час тримання під вартою, час відбування покарання в місцях позбавлення волі та заслання, а також перебування на примусовому лікуванні зараховується до стажу у потрійному розмірі.

Отже, законодавством передбачено зарахування стажу перебування в засланні особі, яка була виселена на спецпоселення і в подальшому реабілітована, в потрійному розмірі.

За визначенням статті 1-1 Закону №962-XII, заслання примусове переміщення особи з місця її проживання з обов`язковим поселенням у певній місцевості, спецпоселенні, встановленням обмеження на право пересування та заборони виїзду з місця спецпоселення.

Як слідує з архівної довідки Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області від 01.03.2023 року № 12-5-2/2023, позивач перебував у засланні на спецпоселенні з 05.09.1950 по 16.08.1954, та є репресованою особою, яку реабілітовано, що, на думку суду, надає йому право на підвищення призначеної пенсії відповідно до вимог пункту "г" частини першої статті 77 Закону №1788-XII. Наявність такого права гарантується статтею 46 Конституції України.

Суд зауважує, що позивача було визнано саме репресованою особою, яку в подальшому було реабілітовано, а не членом сім`ї реабілітованої особи.

Тому право позивача на перерахунок підвищення пенсії в розмірі 50 відсотків від мінімальної пенсії за віком підлягає відновленню шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, як пенсійного органу який розглядав заяву позивача, здійснити відповідний перерахунок пенсії позивача.

В свою чергу, на переконання суду, період перебування позивача на спецпоселенні з 05.09.1950 по 16.08.1954 підлягає зарахуванню до стажу його роботи у потрійному розмірі.

При цьому, суд вважає, що дії відповідача щодо відмови в нарахуванні і виплаті підвищення до пенсії ОСОБА_1 за п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком як репресованій особі, яку у подальшому було реабілітовано, а також щодо відмови у зарахуванні ОСОБА_1 стажу за час перебування в заслані у потрійному розмірі з 05.09.1950 до 16.08.1954, є протиправними.

Частиною другою ст. 9 КАС України передбачено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, у спірному випадку суд вважає за належне не лише визнати протиправними дії, а й визнати протиправною та скасувати відмову відповідача, оформлену листом від 26.07.2023 №6294-6402/В-02/8-1900/23.

Відповідно до частини четвертої статті 45 Закону №1058- IV перерахунок призначеної пенсії провадиться в такі строки: у разі виникнення права на підвищення пенсії - з першого числа місяця, в якому пенсіонер звернувся за перерахунком пенсії, якщо відповідну заяву з усіма необхідними документами подано ним до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо заяву з усіма необхідними документами подано ним після 15- числа; у разі настання - обставин, які тягнуть за собою зменшення пенсії, - з першого числа місяця, в якому настали ці обставини, якщо вони мали місце до 15 числа включно, і з першого числа наступного місяця, якщо вони мали місце після 15 числа.

Позивач звернувся до відповідача із заявою про перерахунок пенсії 04.07.2023.

З огляду на наведене, з 01.07.2023 у позивача виникло право на перерахунок його пенсії з урахуванням передбаченого пунктом "г" статті 77 Закону №1788-ХІІ підвищення, а також право на перерахунок стажу роботи згідно з статтею 58 Закону України "Про пенсійне забезпечення", зі статтею 6 Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років" у потрійному розмірі за час перебування у засланні з 05.09.1950 до 16.08.1954.

Щодо позовних вимог щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити нарахування і виплату ОСОБА_1 підвищення пенсії в розмірі 50 відсотків від мінімальної пенсії за віком згідно п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення», як репресованій особі, яку у подальшому було реабілітовано, починаючи з 01.07.2023, та здійснити перерахунок стажу роботи згідно зі ст. 58 Закону України «Про пенсійне забезпечення», зі ст. 6 Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років» з 01.07.2023 як пільгу по обчисленню стажу роботи до розрахунку пенсії у потрійному розмірі за час перебування у засланні з 05.09.1950 до 16.08.1954 і до настання обставин, з якими Закон пов`язує зміну чи припинення таких виплат, суд зазначає, що дана вимога є передчасною, оскільки виплаті пенсії має передувати її нарахування. При цьому у суду відсутні підстави для сумніву, що після нарахування відповідної пенсії її виплату Головним управлінням Пенсійного фонду України в Тернопільській області проведено не буде.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Сплачений судовий збір підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача в порядку частини третьої ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови в нарахуванні і виплаті підвищення до пенсії ОСОБА_1 за п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком як репресованій особі, яку у подальшому було реабілітовано.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо не зарахування ОСОБА_1 стажу за час перебування в заслані у потрійному розмірі з 05.09.1950 до 16.08.1954.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, оформлене листом №6294-6402/В-02/8-1900/23 від 26.07.2023 щодо відмови ОСОБА_1 в нарахуванні і виплаті підвищення до пенсії за п. «г» ст. 77 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в розмірі 50% мінімальної пенсії за віком як репресованій особі, яку у подальшому було реабілітовано та незарахуванні стажу за час перебування в заслані у потрійному розмірі з 05.09.1950 до 16.08.1954.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок (з урахуванням виплачених сум) підвищення пенсії ОСОБА_1 в розмірі 50 відсотків від мінімальної пенсії за віком згідно п. "г" ст.77 Закону України "Про пенсійне забезпечення", як репресованій особі, яку у подальшому було реабілітовано, починаючи з 01.07.2023, та здійснити перерахунок стажу роботи згідно зі ст. 58 Закону України "Про пенсійне забезпечення", зі ст.6 Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років" з 01.07.2023 як пільгу по обчисленню стажу роботи до розрахунку пенсії у потрійному розмірі за час перебування у засланні з 05.09.1950 до 16.08.1954.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено та підписано 09 листопада 2023 року.

Копію рішення надіслати учасникам справи.

Реквізити учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 РНОКПП НОМЕР_2 )

відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження:Майдан Волі, 3, м. Тернопіль,46001 ).

Головуюча суддя Дерех Н.В.