Справа № 520/2072/23
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2023-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2023 року № 520/2072/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Тітова О.М., розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до війскової частини НОМЕР_1 національної гвардії України та Головного управління Національної Гвардії України МВС України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до війскової частини НОМЕР_1 національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) та Головного управління Національної Гвардії України МВС (вул. Народного ополчення, буд. 9-А, м. Київ, 03151 2) в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Міністерства оборони України про відмову у призначенні ОСОБА_1 - сину сержанту за мобілізацію військової частини НОМЕР_4 Національної гвардії України ОСОБА_2 , загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок вибухової травми, пов`язаної травми, пов`язаної із захистом Батьківщини;

- зобов`язати Міністерство оборони України прийняти рішення про призначення ОСОБА_1 - сину сержанта за мобілізацією військової частини НОМЕР_4 Національної гвардії України ОСОБА_2 , загиблого ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок вибухової травми, пов`язаної травми, пов`язаної із захистом Батьківщини, одноразової грошової допомоги, визначеної пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168.

В обгрунтування позовних вимог, позивач зазначає, що відповідачами, на його думку, неправомірно відмовлено йому в отримані одноразової грошової допомоги.

Ухвалою суду відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачам надати відзив на позов.

Позивач звернувся до суду з позовом до Міністерства оборони України.

Міністерство оборони України надало відзив, де вказано, що в/ч НОМЕР_4 підвідомча не Міністерству оборони України, а - Міністерства внутрішніх справ України Головному управлінню Національної гвардії України.

Позивачем надано відповідне клопотання про заміну відповідача.

Ухвалою від 27.04.23 змінено неналежного відповідача - Міністерство оборони України (просп. Повітрофлотський, буд. 6, м. Київ, 03168, ) на належного - Головне управління Національної гвардії України (вул. Святослава Хороброго, буд. 9А, м. Київ, 03151; ).

Ухвалою від 23.08.23 залучено до розгляду справи у якості співвідповідача - Військову частину НОМЕР_4 Національної гвардії України ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ).

Представник ГУ Національної гвардії України надав відзив на позовну заяву у задоволенні вимог позивача просив відмовити у повному обсязі за їх передчасністю, оскільки остаточного рішення за зверненням позивача прийнято не було.

Представник в/ч НОМЕР_4 Національної гвардії України також надав відзив на позов. З вимогами позивача не погоджується, оскільки вважає їх передчасними.

Суддя у період з 03.07.2023 по 24.07.2023 перебував у відпустці. В період з 16.10.2023 по 20.10.2023 перебував на навчанні та з 23.10.2023 по 26.10.2023 перебував на лікарняному.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

ОСОБА_2 проходив військову службу командиром оперативного призначення в/ч НОМЕР_4 Східного оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України.

08 березня 2022 видано лікарське свідоцтво про смерть №10-12/792-Дм/2022, причина смерті: «Вибухова травма».

24 червня 2022 Московським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Харкові Східного міжрегіонального управління юстиції (м. Харків) внесено актовий запис про смерть особи №423.

Постановою медичної (військово-лікарської) №57 від 02 грудня 2022 встановлено, що сержант за мобілізацією в/ч НОМЕР_4 Національної гвардії України ОСОБА_2 отримав травму: «Вибухова травма (28.02.2022): травма черевної порожнини з руйнуванням лівої нирки, з вогнищевими крововиливами», що призвела до смерті (28.02.2022) ТАК, пов`язана із Батьківщини.

ОСОБА_1 (позивач) син загиблого ОСОБА_2 05.07.2022 звернувся до командування в/ч НОМЕР_4 про отримання одноразової грошової допомоги відповідно до пункту 2 постанови КМУ від 28.02.22 №168.

Позивачем 13 грудня 2022 отримано відповідь командира в/ч НОМЕР_4 №40/17/11-2493 про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги у зв`язку з відсутністю правових підстав.

Не погоджуючись з відмовою позивач звернувся за захистом своїх прав до суду.

Надаючи оцінку заявленим позовним вимогам та запереченням проти них, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон України від 25.03.1992 № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-XII) здійснює правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби.

Відповідно до ст. 41 Закону № 2232-XII виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України від 20.12.1991 № 2011-XII.

Закон України від 20.12.1991 №2011-XII відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Згідно з ч.1 ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 № 2011-XII (далі - Закон №2011-ХІІ) одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до положень п.1 ч.2 ст.16 Закону № 2011-XII одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби.

Перелік осіб, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги, законодавцем визначено у ст.16-1 Закону № 2011-XII.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст.16-1 Закону №2011-XII (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин) у випадках, зазначених у пп.1-3 п.2 ст.16 Закону № 2011-XII, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста.

Верховна Рада України ухвалила Закон України від 29.07.2022 №2489-IX "Про внесення змін до Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" щодо призначення і виплати одноразової грошової допомоги" (далі - Закон № 2489-IX), яким, зокрема, текст статті 16-1 Закону № 2011-XII було викладено у наступній редакції: "1. У випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення)". Закон № 2489-IX набув чинності 25.08.2022.

Відповідно до ч.9 ст.16-3 Закону № 2011-XII, порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 3 Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2013 № 975, (далі - Порядок №975) днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги є у разі загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - дата смерті, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Відповідно до п.5 Порядку № 975 одноразова грошова допомога призначається і виплачується рівними частинами членам сім`ї, батькам та утриманцям загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста.

Якщо одна із зазначених осіб відмовляється від отримання одноразової грошової допомоги, її частка розподіляється між іншими особами, які мають право на її отримання.

Заява про відмову від отримання одноразової грошової допомоги повинна бути нотаріально посвідчена в установленому законодавством порядку.

Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України від 09.04.1992 № 2262-XII.

Відповідно до п.10 Порядку № 975 визначено, що члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого), яким призначається та виплачується одноразова грошова допомога, подають за місцем проходження служби (зборів) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста або уповноваженим структурним підрозділам державних органів, на які покладаються функції щодо підготовки необхідних для призначення пенсії документів (далі - уповноважений орган), такі документи: заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого (померлого), які мають право на отримання допомоги, а у разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; витяг з наказу про виключення загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста із списків особового складу військової частини (підрозділу, органу); витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, призваного на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві.

Разом з заявою надаються такі копії документів: документа, що свідчить про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста, зокрема про те, що вона не пов`язана з вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння, або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження чи самогубства; свідоцтва про смерть військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста; свідоцтва про народження військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого (померлого); свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту) членів сім`ї, з даними про прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) особи, до яких внесено відомості про реєстрацію місця проживання, та довідку про реєстрацію місця проживання (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання до таких документів не внесені); свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині; документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи у Державному реєстрі фізичних осіб-платників податків, виданого органом доходів і зборів (для фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків, офіційно повідомила про це відповідний орган доходів і зборів та має відмітку в паспорті громадянина України, копію сторінки паспорта з такою відміткою); рішення районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця, військовозобов`язаного та резервіста); рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні); постанови відповідної військово-лікарської комісії щодо встановлення причинного зв`язку смерті (контузії, травми або каліцтва), захворювання.

Відповідно до абз. 2 п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Відповідач - в/ч НОМЕР_4 Національної гвардії України, надав до суду відзив та пакет документів, дослідивши які, суд встановив наступне.

Окрім позивача з заявою про отримання одноразової грошової допомоги до в/ч НОМЕР_4 звернувся ОСОБА_3 старший син загиблого ОСОБА_1 , що відображено у витязі з наказу командира в/ч НОМЕР_4 Національної гвардії України № 28 від 23.01.23 та довідки НГУ в/ч НОМЕР_4 про склад сім`ї загиблого сержанта ОСОБА_2 від 27.01.23 №223.

Дослідивши надані від ОСОБА_1 (позивача) та ОСОБА_3 (брат позивача) пакети документів, Відповідач - в/ч НОМЕР_4 Національної гвардії України вважає, відповідно до положень постанови КМУ від 28.03.22 №168, члени сім`ї загиблого мають право на отримання рівними частинами одноразової грошової допомоги.

Разом з тим, відповідачі наголошують на необхідності доопрацювання пакету наданих з відповідними заявами додатків, долучивши: свідоцтво про народження ОСОБА_2 (загиблого); документи його батьків, які також мають право на отримання одноразової грошової допомоги: копії паспортів, РНОКПП, контактні данні або свідоцтва про смерть; свідоцтво про смерть дружини загиблого; рішення суду або нотаріально посвідчений правочин, що підтверджує факт перебування заявників на утриманні ОСОБА_2 ..

Відповідачами 24.03.23 на адресу Позивача та на адресу його брата були надіслані повідомлення про необхідність надання додаткових документів для можливості розгляду заяв по суті.

На момент подання до суду відзивів від позивача (чи його брата) жодних документів чи пояснень до в/ч НОМЕР_4 Національної гвардії України не надходило. Розгляд заяви по суті не здійснювався.

Серед поданих позивачем до суду додатків, вищезазначені документи також відсутні.

Разом з тим, суд звертає увагу, що Відповідачами не приймалось рішення по суті поданих заяв, зокрема заяви позивача про виплату одноразової грошової допомоги, в силу перебування такої заяви на стадії доопрацювання.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

За таких обставин суд вважає, що заявлені позовні вимоги є передчасними, оскільки на момент звернення до суду відсутнє порушене право позивача.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Частиною 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч. 3 ст. 139 КАC України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволені позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) до війскової частини НОМЕР_1 національної гвардії України ( АДРЕСА_2 ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) та Головного управління Національної Гвардії України МВС (вул. Народного ополчення, буд. 9-А, м. Київ, 03151 2) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Тітов О.М.