Справа № 380/18589/22
Суддя: Кравців Олег Романович
Дата ухвалення: 2023-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року

справа №380/18589/22

Львівський окружний адміністративний суд у складі:

головуючий суддя Кравців О.Р.,

за участю:

секретар судового засідання Шийович Р.Я.,

від позивача ОСОБА_1 ,

від відповідача ОСОБА_2 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні справу за позовом Головного управління ДПС у Львівській області до ОСОБА_3 , про стягнення заборгованості.

Суть справи.

До Львівського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління ДПС у Львівській області із позовною заявою до ОСОБА_3 , в якій просить: стягнути з відповідача до бюджету податковий борг в сумі 161346,10 грн.

Підставою позову зазначено несплату відповідачем заборгованості перед бюджетом. Відповідач у встановлені строки добровільно заборгованість не погасив. Оскільки вжиті позивачем заходи для погашення податкового боргу позитивного результату не дали, позивач у межах своїх повноважень звернувся до суду з позовом.

Ухвалою суду від 03.02.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі.

Ухвалою суду від 31.03.2023 призначено для розгляду справи судове засідання.

Відповідач проти позову заперечив з підстав викладених у відзиві. Вказав, що про наявність заборгованості йому нічого не відомо /арк.спр.93/.

Також, відповідач наголосив, що податкове повідомлення-рішення або інше рішення, прийняті на підставі незаконної перевірки, не можуть вважатися правомірними та підлягають скасуванню. Оскільки заборгованість виникла за наслідками перевірки стосовно ОСОБА_3 , яка відбулась всупереч законодавчій забороні, то відповідно і позов задоволенню не підлягає.

Відповідач подав доповнення до відзиву, де зазначив, що окрім іншого, податкову вимогу контролюючий орган надіслав відповідачу у незаконний спосіб. Тому, вимоги про сплату податкового боргу є безпідставними /арк.спр. 102-107/.

Крім цього, відповідач подав зустрічний позов з вимогами:

- визнати протиправною та скасувати податкову вимогу Головного управління ДПС у Львівській області від 12.03.2023 №16169-51;

- визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Львівській області від 13.06.2022 №4281, №4282, №4279, №4280.

Зустрічний позов обґрунтований тим, що саме на підставі оскаржених ОСОБА_3 вимоги та податкових повідомлень-рішень і виникла спірна за первісним позовом заборгованість /арк.спр. 109-110/.

ГУ ДПС у Львівській області проти зустрічного позову заперечило з підстав викладених у відзивах. Зазначено, що податковий борг ОСОБА_3 з моменту винесення податкової вимоги не переривався, а лише збільшився, про що свідчать інтегровані картки за вказаний період. Тому, податкова вимога винесена контролюючим органом правомірно. Крім того, наголосило, що ОСОБА_3 був належним чином повідомлений про проведення перевірки /арк.спр. 116, 133-135/.

Ухвалою суду від 26.07.2023 прийнято зустрічний позов до розгляду, та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

ОСОБА_3 подав відповідь на відзив. Зазначає, що факт набуття грошовим зобов`язанням статусу узгодженого контролюючим органом не доведено /арк.спр. 160-161/.

ГУ ДПС у Львівській області надало додаткові пояснення. Зазначає, що контролюючим органом повністю дотримано процедури проведення перевірки та винесення податкових повідомлень-рішень та вимоги.

Ухвалою суду від 18.10.2023 задоволено заяву ОСОБА_3 та залишено зустрічний позов без розгляду.

Ухвалою суду від 18.10.2023 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні з розгляду справи представник позивача заявлені вимоги підтримав.

Представник відповідача у судовому засіданні з розгляду справи проти позову заперечила.

Суд заслухав пояснення сторін, з`ясував обставини справи, дослідив подані докази, та,-

в с т а н о в и в :

Фізична особа ОСОБА_3 , громадянин України, є платником податків.

Відповідно до довідки про податкову заборгованість від 13.10.2022 №7714/5/13-01-13-03 станом на 06.10.2022 за позивачем обліковується податковий борг на загальну суму 161346,10 грн.

Заборгованість зі сплати акцизного податку з реалізації суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизними товарами в сумі 12381,90 грн. виникла внаслідок нарахувань зазначених у податкових деклараціях:

№ від 15.09.2020 (термін сплати до 30.09.2020) на суму 1816,21 грн.;

№ від 20.10.2020 (термін сплати до 30.10.2020) на суму 1743,00 грн.;

№ від 19.11.2020 (термін сплати до 30.11.2020) на суму 1964,00 грн.;

№ від 21.12.2020 (термін сплати до 30.12.2020) на суму 980,00 грн.;

№ від 20.01.2021 (термін сплати до 01.02.2021) на суму 2649,00 грн.;

№ від 22.02.2021 (термін сплати до 02.03.2021) на суму 1600,00 грн.;

№5 від 15.01.2021 (штрафні санкції) на суму 106,29 грн.;

№5 від 15.01.2021 (штрафні санкції) на суму 136,58 грн.;

№5 від 15.01.2021 (штрафні санкції) на суму 379,60 грн.;

№5 від 15.01.2021 (штрафні санкції) на суму 318,20 грн.;

№5 від 15.01.2021 (штрафні санкції) на суму 132,40 грн.;

№5 від 15.01.2021 (штрафні санкції) на суму 56,38 грн.;

№5 від 15.01.2021 (штрафні санкції) на суму 212,22 грн.;

№5 від 15.01.2021 (штрафні санкції) на суму 288,02 грн.

Заборгованість з військового збору у сумі 11183,31 грн. виникла внаслідок нарахувань зазначених у податковій декларації №9282744 від 09.02.2021 на суму 175,11 грн., та податкових повідомленнях-рішеннях:

№4280/13-01-07-14 від 13.06.2022 (штрафні санкції) на суму 2200,47 грн.

№4280/13-01-07-14 від 13.06.2022 (основний платіж) на суму 8801,88 грн. та 5,85 грн. пені.

Заборгованість з податку на доходи фізичних осіб у сумі 136760,89 грн. виникла внаслідок нарахувань самостійно вказаних у податковій декларації №9282744 від 09.02.2021 (термін сплати - 19.02.2021) на суму 2231,12 грн.

Крім цього, за актом перевірки прийнято податкове повідомлення-рішення №4279/13-01-07-14 від 13.06.2022 на суму 107292,75 грн. та донарараховано штрафні санкції на суму 26823,19 грн.

Також, нараховано пеню на суму 73,83 грн. на податкове повідомлення-рішення №4279/13-01-07-14 від 13.06.2022 та штрафні санкції згідно з податковим повідомленням-рішення №4282/13-01-07-14 від 13.06.2022 на суму 340,00 грн.

Заборгованість зі сплати адміністративних штрафів та інших санкцій виникла внаслідок нарахувань зазначених у податковому повідомленні-рішенні №4281/13-01-07-14 від 13.06.2022 на суму 1020,00 грн.

Позивачем виставлено податкову вимогу форми «Ф» №16169-51 від 12.03.2020, яку належним чином надіслано відповідачу за його податковою адресою та отримано ним /арк.спр. 9/.

За таких підстав та у зв`язку із несплатою відповідачем суми грошових зобов`язань у добровільному порядку, позивач звернувся до суду із позовом про їх стягнення в судовому порядку.

Вирішуючи справу суд керується таким.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до частини 1 статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Однією із основних засад (принципів) адміністративного судочинства відповідно до пункту 4 частини 3 статті 2 КАС України є змагальність сторін, диспозитивність та офіційне з`ясування всіх обставин у справі.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначення вичерпного переліку податків та зборів, що справляються в Україні, порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства, регулюються Податковим кодексом України (далі - ПК України).

Відповідно до підпункту 14.1.137 пункту 14.1 статті 14 ПК України орган стягнення уповноважений здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах повноважень, встановлених цим Кодексом та іншими законами України.

Згідно з пунктом 41.2 статті 41 ПК України органами стягнення є виключно контролюючі органи, які уповноважені здійснювати заходи щодо забезпечення погашення податкового боргу в межах їх повноважень, а також державні виконавці в межах своїх повноважень.

У пункті 57.1 статті 57 ПК України зазначено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання декларації, крім випадків, встановленим цим Кодексом.

Відповідно до пункту 57.2 статті 57 ПК України у разі коли відповідно до цього Кодексу або інших законів України контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних з порушенням податкового законодавства, такий платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання у строки, визначені в цьому Кодексі, а якщо такі строки не визначено, - протягом 30 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення про таке нарахування.

Згідно з пунктом 57.3 статті 57 ПК України у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпункті 54.3.1-54.3.6 пункті 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У разі оскарження рішення контролюючого органу про нараховану суму грошового зобов`язання платник податків зобов`язаний самостійно погасити узгоджену суму, а також пеню та штрафні санкції за їх наявності протягом 10 календарних днів, наступних за днем узгодження.

Всупереч викладеним нормам чинного законодавства платник податків не вжив достатніх заходів для погашення податкових зобов`язань.

Судом встановлено, що на даний час суми податків є узгодженими та у встановлені законом строки до бюджету не сплачені. Тобто, є сумою податкового боргу (узгоджена сума податкового зобов`язання, не сплачена платником податків у термін).

У разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби відповідно до вимог пункту 59.1 статті 59 ПК України надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

На виконання статті 59 ПК України Головним управлінням ДПС у Львівській області виставлено податкову вимогу.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

У справі є докази скерування відповідачу зазначеної вище податкової вимоги. Повідомлення про вручення поштового відправлення із власноручним підписом відповідача, спростовують його твердження про те, що він не знав про наявність податкового боргу.

Суд враховує, що за зустрічним позовом у даній справі ОСОБА_3 оскаржив податкову вимогу, однак зауважує, що за заявою позивача зустрічний позов ухвалою суду від 18.10.2023 залишено без розгляду.

Вказані обставини, з позиції суду, додатково підтверджують той факт, що заборгованість є узгодженою.

Матеріли справи також містять докази скерування позивачу податкових повідомлень-рішень, на підставі яких зокрема виникла заборгованість /арк.спр. 11, 25, 27, 53/.

Наявність заборгованості у позивача відображена на звороті облікових карток платника податків /арк.спр. 117-124/.

Відповідно до пункту 59.5 статті 59 ПК України у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Тобто, податкова вимога є дійсною протягом усього терміну безперервного існування податкового боргу платника податків з моменту його утворення до моменту, зокрема, повного погашення податкового боргу платником за всіма видами податків і зборів. При цьому податковим законодавством не передбачено необхідності повторного направлення платнику податків податкової вимоги у разі зміни (крім зменшення до нуля) суми його податкового боргу.

Щодо доводів відповідача про порушення, допущені при проведенні перевірки суд окремо зазначає таке.

Згідно із підпунктами 20.1.4, 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення; здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Статтею 20 ПК України визначено права контролюючих органів.

Згідно з підпунктами 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Згідно з підпунктами 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 ПК України документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: розпочато процедуру реорганізації юридичної особи (крім перетворення), припинення юридичної особи або підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця, закриття постійного представництва чи відокремленого підрозділу юридичної особи, в тому числі іноземної компанії, організації, порушено провадження у справі про визнання банкрутом платника податків або подано заяву про зняття з обліку платника податків.

Відповідно до пункту 79.1 статті 79 ПК України документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.

Пунктом 79.2 статті 79 ПК України передбачено, що документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.

Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.

На підставі пункту 79.3 статті 79 ПК України присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.

Отож, як встановлено судом, працівниками ГУ ДПС у Львівській області відповідно до наказу від 24.12.2021 №4419-ПП проведено документальну позапланову невиїзну перевірку суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи ОСОБА_3 .

Копія наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки №4419-ПП від 24.12.2021 року та письмове повідомлення №1097/13-01-07-14-08 від 24.12.2021 скеровано ФОП ОСОБА_3 поштовим відправленням №580.

Відповідно до повідомлення про вручення вказане поштове відправлення вручене ОСОБА_3 особисто 30.12.2021 /арк.спр. 149/. Тому, ОСОБА_3 , з позиції суду, був належним чином повідомлений про час та місце проведення перевірки.

Згідно з підпунктом 20.1.34 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи маюсь право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, обслуговуючих такого платника, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до пункту 95.1 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 60 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

Стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини (підпункту 95.2, 95.3 статті 95 ПК України).

Згідно з пунктом 95.4 статті 95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення податкового боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків. Стягнення готівкових коштів здійснюється у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Законом України Про внесення змін до ПК України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні від 21.12.2016 №1797-VІІІ внесені зміни до ПК України та статті 19-1 Кодексу викладено в новій редакції, відповідно до якої функції з погашення податкового боргу закріплено за ГУ ДПС у Львівській області.

Відповідно до статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд, згідно з статтею 90 цього Кодексу, оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з частиною 2 статті 73 КАС України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Станом на день розгляду справи у суді відповідач доказів сплати податкового боргу не надав. Натомість позивач довів правомірність своїх дій при нарахуванні податкових зобов`язань.

Враховуючи викладене суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є доведеними, обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення у повному обсязі.

Відповідно до приписів статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки позивач не надав доказів понесення таких судових витрат, суд не має підстав вирішувати питання про їх розподіл.

Керуючись статтями 19, 22, 25, 72-77, 90, 139, 241-246, 250, 263, 294-295 КАС України, суд,-

в и р і ш и в :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ) до бюджету податковий борг в сумі 161346 (сто шістдесят одна тисяча триста сорок шість) грн. 01 коп.

3. Судові витрати не стягувати.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повний текст складений 07.11.2023.

Суддя Кравців О.Р.