Справа № 420/18178/23
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2023-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Єфіменка К.С., розглянувши в письмовому провадженні у порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (вул.Косовська,2Д, м.Одеса, 65074), Управління соціального захисту населення у Київському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (вул.Ак.Корольова,9, м.Одеса, 65114) про зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, Управління соціального захисту населення у Київському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради за результатом якого позивач просить:

Зобов`язати Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради:

- призначити та виплатити субсидію на квартирну плату з 2018 року;

- призначити та виплатити матеріальну допомогу на погашення обов`язкового платежу по квартплаті з 2018 по 2023 рік;

- призначити та виплатити щорічну матеріальну допомогу як інваліду ІІ групи;

- призначити та виплатити компенсацію витрат на придбання життєво необхідних лікарських засобів придбаних за рахунок сім`ї, в повній мірі, з 2018 по 2023 роки.

Стягнути з Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради та Управління соціального захисту населення у Київському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради заподіяну матеріальну шкоду в розмірі:

- за лікарські засоби за 2018 рік 23642,42грн.; за 2019 рік 11605,15 грн.; за 2020 рік. 11563,64 грн.; за 2021 рік 8550,76 грн.; за 2022 рік 21500,50 грн. за 2023 рік 22700,30грн. загальна сума 55362,97 грн.

- на погашення обов`язкового платежу по квартплаті (матеріальну допомогу) щорічно за 2018 рік, 2022 та 2023 роки в сумі 30000грн.

- призначенні і виплаті щорічної матеріальної допомоги як інваліду ІІ групи за 2019 рік 900грн., за 2020 рік 900 грн., за 2022 рік 1100 грн., за 2023 рік 1100 грн. загальна сума 4000грн.

Поновити допомогу по догляду за інвалідом ІІ групи з грудня 2022р. По рішенню суду № 520/773/19 за грудень - 262 грн., січень 262 грн., лютий - 262 грн., березень 262 грн., доплата з вересень 2022 року 60 грн., жовтень 60 грн., листопад - 60 грн. Загальна сума 1300 грн.

Загальна сума матеріальної шкоди 90662,99 грн.

Стягнути з Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради та Управління соціального захисту населення у Київському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради заподіяну моральну шкоду в розмірі 90662,99 грн.

Судові витрати покласти на відповідачів.

Додатково позивач просить зобов`язати Управління соціального захисту населення Київського району м.Одеси надати відповідну документацію до Пенсійного фонду Київського району м.Одеси, для встановлення трудового стажу ОСОБА_1 , 1953 року народження, по догляду за сином ОСОБА_2 , 1977 року народження, інваліда з дитинства безстроково II група і справа ВКК безстроково.

В обґрунтування позовних вимог позивачем зазначено, що відповідачем проігноровано звернення позивача щодо призначення субсидії, матеріальної допомоги та витрат на придбання життєво необхідних лікарських засобів. Вказану бездіяльність позивач вважає протиправною та за захистом своїх прав звернувся до суду.

Ухвалою суду від 24.07.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрити спрощене позовне провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Ухвалою суду від 18.09.2023 року витребувано з Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради та Управління соціального захисту населення у Київському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради належним чином завірені копії звернень/заяв ОСОБА_1 щодо: 1) призначення субсидії на квартирну плату з 2018 року; 2) призначення матеріальної допомоги на погашення обов`язкового платежу по квартплаті з 2018 по 2023 рік; 3) призначення щорічної матеріальної допомоги як інваліду ІІ групи; 4)призначення компенсації витрат на придбання життєво необхідних лікарських засобів придбаних за рахунок сім`ї, в повній мірі, з 2018 по 2023 роки; 5) призначення допомоги по догляду за інвалідом ІІ групи; відповіді/рішення щодо розгляду звернень ОСОБА_1 . Зупинено провадження по справі №420/18178/23.

Статтею 237 КАС України встановлено, що провадження у справі поновлюється за клопотанням учасників справи або за ініціативою суду не пізніше десяти днів з дня отримання судом повідомлення про усунення обставин, що викликали його зупинення. Про поновлення провадження у справі суд постановляє ухвалу. З дня поновлення провадження у справі перебіг процесуальних строків продовжується, провадження у справі продовжується зі стадії, на якій його було зупинено.

З урахуванням викладеного суд дійшов висновку про необхідність поновлення провадження у справі №420/18178/23 та розгляд її за наявними матеріалами справи, у зв`язку з невиконанням відповідачем ухвали суду.

У відзиві на позовну заяву відповідач заперечував проти задоволення позову зазначивши, що позивач не має законних підстав на отримання зазначених у позовній заяві пільг.

Дослідивши матеріали справи, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, відзиву на позовну заяву, оцінивши докази відповідно до вимог ст.ст.72-79 КАС України, судом встановлено наступні факти та обставини.

ОСОБА_1 , 1953 р.н., особа з інвалідністю ІІ групи внаслідок загального захворювання, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , разом із сином. ОСОБА_2 , 1977 р.н., особою з інвалідністю з дитинства I групи.

Сім`я перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України та отримує: заявниця пенсію по інвалідності у сумі 3402,88 грн., син - соціальну пенсію у сумі 2520,00 грн.

ОСОБА_1 має паспорт зразка СРСР. Також у ОСОБА_1 відсутній ідентифікаційний номер або відмітка у паспорті про відмову від нього.

Відповідач зазначає, що ОСОБА_1 перебувала на обліку в управлінні соціального захисту населення в Київському районі та одержувала компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги особам з інвалідністю I та II групи, по 31.12.2022 p.

Судом встановлено, що листом від 11.04.2023р. відповідачем на звернення позивача зареєстровані від 17.03.2023 № 01-Я-8856/1-о а від 29.03.2023 № 01-Я-8856/3-о, стосовно надання довідки із зазначенням сум наданих фінансових документів на отримання матеріальної допомоги за 2021- 2023 роки та надання матеріальної допомоги на компенсацію коштів, витрачених на її лікування та лікування її сина, повідомлено, що згідно інформації КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Київського району міста Одеси» нею були надані фінансові документи про придбання медикаментів та предметів медичного призначення для Вашого лікування та лікування її сина:

- в 2021 році на загальну суму 23301,86 грн;

- в 2022 році на загальну суму 23418,48 грн;

- в 2023 році на загальну суму 5042,24 грн.

Для розгляду питання надання їй матеріальної допомоги в межах Міської цільової програми надання соціальних послуг та інших видів допомоги вразливим верствам населення міста Одеси на 2021-2023 роки, затвердженої рішенням Одеської міської ради від 24.12.2020 № 19-VII, відповідно до Положення про порядок надання адресної допомоги вразливим верствам населення міста Одеси та особам, які опинилися у складних життєвих обставинах, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 03.02.2021 № 44-ІІІ (зі змінами), їй необхідно надати до Департаменту за адресою: АДРЕСА_3 , наступні документи:

- оригінал або копію паспорта громадянина України (ID-картка надається із додатком до неї);

- оригінал або копію витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання (у разі наявності);

- оригінал або копію документа, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, у якому зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків (у разі наявності);

- інформацію з банківської установи про відкритий картковий рахунок (пенсіонерам та одержувачам державних допомог - реквізити рахунка для зарахування соціальних виплат; інших категоріям реквізити відкритого карткового рахунку).

Окремо повідомлено, що у разі надання нею вищезазначених документів, звернення буде розглянуто в установленому порядку.

Із заявою про призначення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, та декларацією про доходи та майновий стан ОСОБА_1 звернулася 04.07.2023 р., компенсація розрахована їй з місяця звернення, а саме: з 01.07.2023 р.

Проте, оскільки, середньомісячний сукупний доход ОСОБА_1 2818,72 грн. перевищує прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць 2589,00 грн., права на призначення вказаної компенсації вона не набула, про що повідомлена листом №16.01.-05/2-2094 від 20.07.2023 р.

Відповідач зазначає, що із заявою про призначення житлової субсидії у 2018 році ОСОБА_1 до управління соціального захисту населення в Київському районі не зверталася.

Із такою заявою та декларацією про доходи і витрати ОСОБА_1 звернулася до управління соціального захисту населення в Київському районі 18.02.2019 p.

Поре відповідач зазначає, що оскільки позивачем не подано всіх необхідних документів заява ОСОБА_1 про призначення субсидії і декларація від 18.02.2019 р. вважаються не поданими.

В свою чергу Управлінням соціального захисту населення в Київському районі позивачу надіслано запрошення від 20.02.2019 р. № 742/2 з питання надання паспорту або іншого документа, що підтверджує особу громадянина України, іноземця або особи без громадянства, яка на законних підставах перебуває на території України.

Дослідивши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 3 статті 24 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, передбачені Конституцією і законами України, та керуються у своїй діяльності Конституцією і законами України, актами Президента України, Кабінету Міністрів України.

Правовідносини сторін, що виникають у сфері умов призначення та порядку надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату управління багатоквартирним будинком, користування житлом або його утримання, послуг з транспортування та розподілу природного газу та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848 та ін.

Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил.

Відповідно до статей 12 та 13 вказаного Закону, надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах.

Питання щодо надання субсидій врегульовано Положенням про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21 жовтня 1995 року №848 (далі - Положення №848).

Відповідно до пунктів 2-4 Положення № 848 право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці тa особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України (далі - громадяни), що проживають у житлових приміщеннях (будинках).

Згідно з пунктом 20 Положення № 848 надання раніше призначеної субсидії припиняється, зокрема: поданням житлово-експлуатаційних органiзацiй, житлово-будівельних (житлових) кооперативів, об`єднань співвласників багатоквартирного будинку та органiзацiй, що надають житлово-комунальні послуги, якщо громадянин, якому призначено субсидію, не сплачує вартість фактично спожитої послуги з урахуванням розміру призначеної субсидії, за винятком випадків, пов`язаних із затримкою виплати заробітної плати, пенсії тощо, яка підтверджується відповідними документами, - з місяця, в якому надійшло таке подання. Подання надається зазначеними організаціями структурним підрозділам з питань соціального захисту населення до 10 числа місяця, що настає за місяцем, в якому виникли такі обставини.

Інструкцією щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги, затвердженою наказом Мінпраці від 19.09.2006 №345, визначено порядок оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги в управліннях праці та соціального захисту населення районної, районної у містах Києві та Севастополі державної адміністрації, структурних підрозділах з питань праці та соціального захисту населення виконавчого органу міської, районної у місті ради (далі - Управління), які працюють в умовах як централізованої, так і децентралізованої виплати коштів призначеної соціальної допомоги, пільг та компенсацій (далі - допомога), у тому числі: допомоги на оплату житла та комунальних послуг.

Вiдповідно до положень пунктів 5.1, 5.2 Інструкції №345 надання соціальної допомоги припиняється тa поновлюється у випадках, передбачених відповідними нормативно-правовими актами, а також згідно із заявою отримувача допомоги.

Відповідно до пункту 13 Положення № 848 для призначення житлової субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання (орендарі, внутрішньо переміщені особи - за фактичним місцем проживання):

заяву про призначення житлової субсидії за формою, встановленою Мінсоцполітики;

декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за формою, встановленою Мінсоцполітики;

довідки про доходи - у разі зазначення в декларації доходів, iнформація про які відсутня у ДФС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у порядку, встановленому цим Положенням. У разі неможливості підтвердити такi доходи довідкою до декларації додається письмове пояснення із зазначенням їх розміру;

договір найму (оренди) житла (у разі наявності).

Із заявою про призначення субсидії та декларацією про доходи і витрати ОСОБА_1 звернулася до управління соціального захисту населення в Київському районі 18.02.2019p.

Суд звертає увагу, що в декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, затвердженої наказом Міністерства соціальної політики України 02.05.2018 р. № 604 (у редакції, що діяла на той час) передбачено надання інформації щодо серії та номеру паспорта, реєстраційного номеру облікової картки платника податків або серії та номеру паспорта (для осіб, які мають відмітку в паспорт і про право здійснювання платежів за його серією та номером).

Відповідно до Положення про порядок призначення та надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 р. № 848 (у редакції, що діяла на той час) п. 13, заява і декларація вважаються не поданими у разі, коли не внесені у повному обсязі відомості про членів сім`ї осіб із складу домогосподарства, доходи яких враховуються під час призначення субсидії (серія та/або номер паспорта, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за його серією та номером). З

гідно із наказом Міністерства соціальної політики України від 20.04.2015 року № 431/447 затверджено Порядок надання Державною фіскальною службою України інформації з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про доходи фізичних осіб, які звернулись за призначенням житлових субсидій, у якому зазначено, що Органи соціального захисту населення надають запити, а ДФС надає відповідь на запит органам соціального захисту населення виключно в електронній формі з використанням засобів технічного та криптографічного захисту інформації відповідно до вимог законодавства з питань захисту інформації.

Інформація з ДРФО про доходи окремої фізичної особи не надається , якщо:

- реєстраційний номер облікової картки платника податків закрито або фізичну особу за вказаними у запиті серією та номером паспорта знято з обліку у ДРФО;

- у запиті вказано недійсний (помилковий) реєстраційний номер облікової картки платника податків або з вказаними у запиті серією та номером паспорта фізична особа не перебуває на обліку у ДРФО;

- реквізити, зазначені у файлі-запиті, зокрема реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта, прізвище, ім`я, по батькові не відповідають інформації, яка наявна у ДРФО: незаповнені або некоректно заповнені поля. Відповідно до програмного забезпечення, розробленого Державним підприємством «Інформаційно-обчислювальний центр Міністерства соціальної політики України» у файл-запит по доходах до ДФС не вивантажуються дані про осіб, в яких в базі субсидій заведено дані свідоцтва про народження або дані паспорта старого зразка.

Однак, в зазначеній декларації ОСОБА_1 не надала такі дані про себе.

Із вищезазначених причин заява ОСОБА_1 про призначення субсидії і декларація від 18.02.2019 р. вважаються не поданими.

16.09.2022 року Кабінет Міністрів України постановою №1041 прийняв рішення передати повноваження із призначення та виплати житлових субсидій та пільг на житлово-комунальні послуги від міських (міст обласного значення) та районних органів соцзахисту до органів Пенсійного фонду України.

Відповідно до цієї постанови:

ОРГАНИ ПЕНСІЙНОГО ФОНДУ УКРАЇНИ:

- з 1 жовтня 2022 року: забезпечують виплату житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу;

- з 1 грудня 2022 року:

забезпечують призначення та виплату житлових субсидій та пільг на оплату житлово-комунальних послуг, придбання твердого та рідкого пічного побутового палива і скрапленого газу;

отримують від управителів, виконавців комунальних послуг інформацію про ненадання понад 30 днів житлової або комунальної послуги домогосподарствам, які є отримувачами житлових субсидій;

визначають середньомісячний сукупний дохід у розрахунку на одну особу сімей пільговиків;

- з 1 січня 2023 року: розраховують щомісяця суми житлових субсидій та пільг за поточний місяць.

З огляду на викладене позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо позовних вимог в частині призначення матеріальної допомоги на погашення обов`язкового платежу по квартплаті з 2018 року по 2023 рік, суд зазначає таке.

Механізм, порядок та умови надання адресної матеріальної допомоги (далі матеріальна допомога) як однієї з форм надання соціальних послуг мешканцям міста Одеси, які перебувають у складних життєвих обставинах і не можуть самостійно їх подолати, з метою розв`язання їхніх життєвих проблем відповідно до статті 5 Закону України «Про соціальні послуги» в межах реалізації Міської цільової програми надання соціальних послуг та інших видів допомоги незахищеним верствам населення міста Одеси на відповідний рік визначається Положенням про порядок надання адресної матеріальної допомоги мешканцям міста Одеси, затвердженим рішення Одеської міської ради № 3994-VII вiд 12.12.2018 р.

Відповідно до вищезазначеного Положення матеріальна допомога мешканцям міста Одеси надається в межах Програми на відповідний бюджетний період:

- одноразово - один раз протягом календарного року на вирішення певних обставин (головним розпорядником бюджетних коштів у межах Програми). У виняткових випадках (надзвичайна подія, тяжке захворювання, iншi поважні обставини) допомога може бути надана повторно, за умови, що сукупний розмір такої допомоги не буде більшим ніж максимальний, який передбачений у підпункті 3.2.5 пункту 3.2 розділу III Положення

- періодично - щомісячно, щоквартально або на термiн, який зазначається в межах Програми на бюджетний період.

Право на отримання матеріальної допомоги мають: зокрема громадяни, які опинились у складній життєвій ситуації, у разі виникнення заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг.

Для отримання матеріальної допомоги громадянин (заявник) або один iз членiв його сім`ї, який передбачений у підпункті 1.5.1 пункту 1.5 розділу 1 Положення, має звернутися з письмовою заявою до:

департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради та комунальних установ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг)» районів міста Одеси у разі наявності обставин, які пов`язані 3 вирішенням соціально-побутових питань: проведення медикаментозного лікування та оперативного втручання або відшкодування витрат проведене лікування; необхідністю проходження медичної за реабілітації, оздоровлення або відшкодування витрат за придбану путівку; витратами на поховання; оплатою житлово-комунальних послуг або погашенням боргів з оплати житлово-комунальних послуг; з питань призначення одноразовоп або перiодичної грошової виплати певним пільговим категоріям громадян, які визначені за Програмою іншими обставинами, які можуть вплинути на вирішення певних для життєдіяльностi речей; проведення ремонту житла для багатодітних родин та дитячих будинків сімейного типу;

районних адміністрацій Одеської міської ради у разі наявності обставин, які пов`язані із необхідністю поліпшення житлових умов проживання: на проведення ремонту будинку (квартири) або компенсацію витрат на його проведения, крiм утеплення зовнішніх стін та балконів у багатоквартирних будинках; придбання сантехнічного обладнання або його компенсацію; у зв`язку з пошкодженням або руйнуванням житла внаслідок пожежі або стихійного лиха; заміною, встановленням або компенсацією газового та електричного обладнання (газова або електрична плита, газова колонка, АОГВ, газовий або електричний лічильник); придбання або компенсація визначеної побутової техніки (холодильник, пральна машина, бойлер) iншими обставинами, які можуть вплинути на поліпшення житлових умов проживання тощо;

служби у справах дітей Одеської міської ради щодо призначення щомісячної матеріальної допомоги для дітей-сиріт.

Для розгляду питання надання матеріальної допомоги в межах Міської цільової програми надання соціальних послуг та інших видів допомоги вразливим верствам населення міста Одеси на 2021-2023 роки, затвердженої рішенням Одеської міської ради від 24.12.2020 № 19-VII, відповідно до Положення про порядок надання адресної допомоги вразливим верствам населення міста Одеси та особам, які опинилися у складних життєвих обставинах, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 03.02.2021 № 44-ІІІ (зі змінами), Позивачу необхідно було надати до Департаменту за адресою: м. Одеса, вул. Косовська, 2-д, наступні документи:

- оригінал або копію паспорта громадянина України (ID-картка надається із додатком до неї);

- оригінал або копію витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання (у разі наявності);

- оригінал або копію документа, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків, у якому зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків (у разі наявності);

- інформацію з банківської установи про відкритий картковий рахунок (пенсіонерам та одержувачам державних допомог - реквізити рахунка для зарахування соціальних виплат; інших категоріям реквізити відкритого карткового рахунку).

Як встановлено судом, позивачем не виконано передбачені у Положенні про порядок надання адресної допомоги вразливим верствам населення міста Одеси та особам, які опинилися у складних життєвих обставинах приписи.

На підставі вищезазначеного суд вважає, що підстави для задоволення позовних вимог стосовно призначення матеріальної допомоги на погашення обов`язкового платежу по квартплаті з 2018 року по 2023 рік відсутні.

Щодо позовних вимог про призначення та виплату щорічної матеріальної допомоги як інваліду ІІ групи, суд зазначає наступне.

Ч. 2 ст. 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові відносини надання соціальних послуг із догляду та виплати компенсації надавачам цих послуг регулюються Законом України «Про соціальні послуги» від 17.01.2019 № 2671-VIII, Постановою Кабінету Міністрів України якою затверджено «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі» від 23.09.2020 № 859.

Закон України «Про соціальні послуги» (далі Закон № 2671-VIII) визначає основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг, спрямованих на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах.

П.17 ст.1 Закону № 2671-VIII передбачено, що соціальні послуги - дії, спрямовані на профілактику складних життєвих обставин, подолання таких обставин або мінімізацію їх негативних наслідків для осіб/сімей, які в них перебувають. Особі/сім`ї можуть надаватися одна або одночасно декілька соціальних послуг. Порядок організації надання соціальних послуг затверджується Кабінетом Міністрів України.

Суб`єктами системи надання соціальних послуг є, зокрема, надавачі соціальних послуг (п.3 ч.1 ст.8 Закону № 2671-VIII).

Відповідно до ч.3 ст.8 Закону № 2671-VIII до надавачів соціальних послуг недержавного сектору належать підприємства, установи, організації, крім визначених частиною другою цієї статті, громадські об`єднання, благодійні, релігійні організації, фізичні особи - підприємці та фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності.

Згідно п.1 ч.6 ст.8 Закону № 2671-VIII фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є особами з інвалідністю I групи.

За правилами ч.7 ст.8 Закону фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, виплачується компенсація за догляд.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23.09.2020 року № 859 «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі» затверджено Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі. (далі - Порядок № 859).

Цей Порядок встановлює механізм призначення і виплати компенсації за догляд (далі - компенсація), що призначається фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на непрофесійній основі, без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг (далі - фізична особа, яка надає соціальні послуги) особам із числа членів своєї сім`ї, які спільно з нею проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки (далі - соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі) та є: особами з інвалідністю I групи; дітьми з інвалідністю; громадянами похилого віку з когнітивними порушеннями; невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися; дітьми, яким не встановлено інвалідність, але які є хворими на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дітьми, які отримали тяжку травму, потребують трансплантації органа, потребують паліативної допомоги відповідно до переліку тяжких захворювань, розладів, травм, станів, що дають право на одержання державної допомоги на дитину, якій не встановлено інвалідність, надання такій дитині соціальних послуг, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 р. № 1161

П. 2 Порядку №859 визначає категорії осіб, яким компенсація не призначається. Зокрема, компенсація не призначається: 1) фізичним особам, які надають соціальні послуги особам, зазначеним у пункті 1 цього Порядку, якщо такі особи отримують: соціальні послуги з догляду вдома, паліативного, стаціонарного догляду; виплати на догляд відповідно до Законів України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» (крім осіб з інвалідністю з дитинства I групи); 2) фізичним особам, які надають соціальні послуги та отримують допомогу на догляд відповідно до Закону України «Про психіатричну допомогу»; 3) фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на професійній основі.

Відповідно до п.3 Порядку № 859 компенсація призначається і виплачується структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних у м. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад (далі - уповноважені органи) за місцем проживання / перебування осіб, яким надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Згідно п.5 Порядку № 859 до складу сім`ї фізичної особи, яка звертається за призначенням компенсації, включаються чоловік, дружина, діти віком до 18 років, а також діти, які навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти (в тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених закладів освіти і вступом до іншого закладу або в період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем і продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців) до досягнення 23 років і не мають власних сімей; жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі, але проживають однією сім`єю. При цьому діти, які навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти до досягнення 23 років і не мають власних сімей, включаються до складу сім`ї незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування. До складу сім`ї фізичної особи, яка надає соціальні послуги, що звертається за призначенням компенсації, не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні, та непрацездатні особи.

Ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.

Згідно абз.5 п.6 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 03.06.1999 № 5-рп/99 у справі про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї» членами сім`ї є, зокрема, особи, які постійно з ним мешкають і ведуть спільне господарство. До таких осіб належать не тільки близькі родичі (рідні брати, сестри, онуки, дід і баба), але й інші родичі чи особи, які не перебувають з особою у безпосередніх родинних зв`язках (брати, сестри дружини (чоловіка); неповнорідні брати і сестри; вітчим, мачуха; опікуни, піклувальники, пасинки, падчерки й інші). Обов`язковими умовами для визнання їх членами сім`ї, крім спільного проживання, є: ведення спільного господарства, тобто наявність спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівля майна для спільного користування, участь у витратах та утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин.

Отже, законодавство не передбачає вичерпного переліку членів сім`ї та визначає критерії, за наявності яких особи складають сім`ю. Такими критеріями віднесення до кола членів однієї сім`ї є спільне проживання (за винятком можливості роздільного проживання подружжя з поважних причин і дитини з батьками), спільний побут і взаємні права й обов`язки осіб, які об`єдналися для спільного проживання.

Такий правовий висновок висловлено Верховним Судом у постановах від 31.03.2020 у справі № 205/4245/17 та від 23.04.2020 у справі № 686/8440/16-ц.

Відповідно до абз.1,2 п.6 Порядку №859 для отримання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги, подаються до уповноваженого органу заява про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та документи/відомості у паперовій або електронній формі, зазначені в пункті 7 цього Порядку.

Особою/законним представником особи, яка потребує надання соціальних послуг, подається заява про згоду отримувати соціальні послуги.

За змістом п.7 Порядку № 859 призначення і виплата компенсації здійснюються уповноваженим органом з місяця подання фізичною особою, яка надає соціальні послуги, таких документів: 1) у паперовій формі: заяви про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі; заяви про згоду отримувати соціальні послуги; копії свідоцтва про народження дитини (у разі надання дитині соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі); декларації про доходи та майновий стан (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї) за формою, затвердженою Мінсоцполітики. У декларації також зазначається інформація про склад сім`ї фізичної особи, яка надає соціальні послуги; копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (для осіб з інвалідністю); висновку лікарської комісії медичного закладу щодо потреби в догляді громадян похилого віку внаслідок когнітивних порушень за формою, затвердженою МОЗ; висновку лікарської комісії медичного закладу щодо потреби в догляді невиліковно хворих осіб, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися, за формою, затвердженою МОЗ; копії медичного висновку про дитину з інвалідністю віком до 18 років за формою, затвердженою МОЗ; довідки про захворювання дитини на тяжке перинатальне ураження нервової системи, тяжку вроджену ваду розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічне, онкогематологічне захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкий психічний розлад, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гостре або хронічне захворювання нирок IV ступеня, про те, що дитина отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що видана лікарсько-консультативною комісією лікувально-профілактичного закладу в порядку та за формою, встановленими МОЗ; копії рішення суду про обмеження цивільної дієздатності або визнання недієздатною особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі (для недієздатних осіб та осіб, цивільна дієздатність яких обмежена); копії рішення суду або органу опіки та піклування про призначення опікуна або піклувальника особі, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі (для опікунів або піклувальників). Копії поданих документів засвідчуються посадовими особами уповноваженого органу або центру надання адміністративних послуг, який прийняв заяви про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та про згоду отримувати соціальні послуги.

Згідно п.14 Порядку № 859 компенсація призначається з місяця звернення за нею, якщо протягом місяця з дня звернення подано всі необхідні документи. Рішення про призначення компенсації або про відмову в її наданні приймається уповноваженим органом протягом 10 днів з дати подання документів, зазначених у пункті 7 цього Порядку, і наступного дня після його прийняття надсилається фізичній особі, яка надає соціальні послуги.

Із заявою про призначення компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, та декларацією про доходи та майновий стан ОСОБА_1 звернулася 04.07.2023 р., компенсація розрахована їй з місяця звернення, а саме: з 01.07.2023 р.

Проте відповідачем не надано доказів належного розгляду заяви позивача з прийняттям відповідного рішення з дотриманням норм Порядку виплати одноразової матеріальної допомоги непрацюючим малозабезпеченим особам, особам з інвалідністю та дітям з інвалідністю, суд дійшов висновку, що належним та ефективним способом захисту порушених прав позивача буде визнати протиправною відмову Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради у наданні ОСОБА_1 одноразової матеріальної допомоги особам з інвалідністю з 2019 року та зобов`язання Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради прийняти рішення про надання ОСОБА_1 одноразової матеріальної допомоги особам з інвалідністю з 2019 року.

Щодо позовної вимоги про призначення та виплати компенсації витрат на придбання життєво необхідних лікарських засобів придбаних за рахунок сім`ї, в повній мірі, з 2018 по 2023 роки, суд зазначає наступне.

Адресна грошова допомога на придбання медикаментів та вирішення інших гострих та невідкладних соціальних потреб незахищеним верствам населення та пільговим категоріям громадян надається, відповідно до Міської цільової програми надання соціальних послуг та інших видів допомоги незахищеним верствам населення міста Одеси на 2018-2020 роки, затвердженої рішенням Одеської міської ради № 2742 -VII від 14.12.2017 р.

Координацію та контроль за виконанням Програми здійснює департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради та постійна комісія Одеської міської ради з питань соціальної політики та праці.

З метою координації роботи щодо вирішення питань надання різних видів соціальної допомоги та послуг малозабезпеченим і пільговим категоріям громадян міста Одеси, а також сім`ям (особам), які опинилися в складних життєвих обставинах та не в змозі самостійно їх подолати, керуючись Положенням про департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради (з відповідними змінами та доповненнями до нього) і Міськими цільовими соціальними програмами на відповідний бюджетний період, рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради №130 від 31.07.2014 року затверджено Положення про Піклувальну раду департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради.

Вiдповiдно до Положення про піклувальну раду. Піклувальна рада департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (далі - Піклувальна рада) є колегіальним органом, утвореним з метою координації роботи щодо вирішення питань надання різних видів соціальної допомоги та послуг малозабезпеченим і пільговим категоріям громадян міста Одеси та сім`ям (особам), які опинилися в складних життєвих обставинах та не в змозі самостійно їх подолати, та діє в межах повноважень, наданих Положенням про Піклувальну раду департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради.

До складу Піклувальної ради, крiм голови, заступника та відповідального секретаря, входять представники департаменту охорони здоров`я Одеської міської ради, структурних підрозділів департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради та соціальних установ, Одеського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, депутати Одеської міської ради, представники громадських і благодійних органiзацiй міста та органiв самоорганізації населення. Кількісний склад Піклувальної ради повинен налічувати не менше 11-ти осіб.

Рішення Піклувальної ради приймаються більшістю голосів присутніх на засіданні її членiв та оформлюються протоколом, який підписується головою та секретарем Піклувальної ради, у разі відсутності голови - заступником та секретарем.

При ухваленні рішення Піклувальною радою про надання будь-якого виду соціальної допомоги та послуг малозабезпеченим і пільговим категоріям громадян міста Одеси та сім`ям (особам), які знаходяться у складних життєвих обставинах та не в змозі самостійно їх подолати, враховуються наступні фактори:

- соціальний статус;

- рівень матеріальної забезпеченості;

- стан здоров`я;

- умови проживання;

- наявність працездатних дітей (для відповідних категорій громадян);

- клопотання, характеристика з місця роботи, навчання щодо надання допомоги;

- певні життєві обставини особи, що потребує допомоги (визначаються в акті обстеження соціальних та матеріально-побутових умов проживання, письмових підтвердженнях громадських організацій, сусідів та ін.);

- акти оцінки потреб сім`ї (особи), яка опинилась у складних життєвих обставинах, у наданні соціальних послуг (при затвердженні цих актів Міністерством соціальної політики України).

У листі від 29.12.2022р. відповідач повідомив позивача, що її заяву від 27.12.2022 року № 01-Я-7520/9т.д. щодо виплати адресної матеріальної допомоги на компенсацію витрат на купівлю життєво-необхідних ліків за 2018 рік розглянуто та повідомлено наступне.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 23.07.2021 року Піклувальна рада Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради на засіданні 02.09.2022 року прийняла рішення про надання Вам адресної матеріальної допомоги на компенсацію витрат на купівлю життєво-необхідних ліків за 2018 рік у розмірі 2500 грн, яке оформлене протоколом № 33.

Листом відповідача від 08.12.2021р. повідомлено позивача, що її звернення до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради, зареєстроване від 16.11.2021 № 01-Я-24658/3-0, стосовно надання інформації щодо суми чеків, які вона надавала за період 2017-2021 роки, та повернення чеків за 2018-2018 роки повідомлено, що згідно інформації КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Київського району міста Одеси», повідомлено наступне:

- у 2017 році надано фінансових документів на суму 13191,78 грн;

- у 2018 році надано фінансових документів на суму 10176,03 грн;

- у 2019 році надано фінансових документів на суму 18039,77 грн, у т.ч. за 2018 рік - 13466,39 грн. , а за 2019 рік - 4573,38 грн;

- у 2020 році надано фінансових документів на суму 12454,76 грн, у т.ч. за 2019 рік - 7031,77 грн, а за 2020 рік - 5422,99 грн;

- у 2021 році надано фінансових документів на суму 14692,41 грн, у т.ч. за 2020 рік - 6141,65 грн, а за 2021 рік - 8550,76 грн.

Крім того, листом від 11.04.2023 р. відповідачем підтверджено, що згідно інформації КУ «Територіальний центр соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Київського району міста Одеси» позивачем були надані фінансові документи про придбання медикаментів та предметів медичного призначення для її лікування та лікування її сина:

- в 2021 році на загальну суму 23301,86 грн;

- в 2022 році на загальну суму 23418,48 грн;

- в 2023 році на загальну суму 5042,24 грн.

Проте заяву позивача не розглянуто. Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем було відмовлено у наданні допомоги у зв`язку із тим, що позивачем було надано паспорт громадянина СРСР.

Однак суд вважає необхідним вказати, що Постановою Одеського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2018 року по справі №520/977/17 зазначено, що згiдно норм чинного законодавства, питання про відповідність паспорта ОСОБА_1 зразку паспорта громадянина України взагалі не є підставою для припинення/зупинення виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги.

Тому суд вважає безпідставною відмову відповідача в наданні вказаної допомоги через відсутність паспорта громадянина України.

У зв`язку з викладеним, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправною відмову Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради у наданні ОСОБА_1 матеріальної допомоги на компенсацію витрат на купівлю життєво-необхідних ліків з 2019 по 2023 роки та зобов`язання Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради прийняти рішення про надання ОСОБА_1 матеріальної допомоги на компенсацію витрат на купівлю життєво-необхідних ліків за 2019 по 2023 роки.

Щодо стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди суд вказує наступне.

Статтею 56 Конституції України передбачено, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Загальні підстави відшкодування моральної шкоди визначені Цивільним кодексом України.

Частинами 1 та 2 ст.22 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що особа, якій завдано збитків (майнової шкоди) у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Так, відповідно до ч.2 ст.23 ЦК України, моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно зі ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування як запобіжного заходу тримання під вартою або підписки про невиїзд, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" розмір відшкодування моральної шкоди суд повинен визначати залежно від характеру та обсягу страждань, немайнових витрат, які зазнав позивач.

Під моральною шкодою необхідно розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб (п. 3 вказаної постанови).

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Однак, позивач стверджуючи про те, що відповідачем завдано йому моральну шкоду, не доведено факту завдання немайнових втрат, спричинених моральними та фізичними стражданнями, які спричинили негативні зміни у житті особи, як і не доведені самі негативні зміни у житті.

За сукупністю наведених обставин, суд вважає, що підстави для задоволення позову в частині стягнення моральної шкоди на користь позивача відсутні, тому в цій частині позовні вимоги до задоволення не підлягають.

Окремо суд зазначає, що згідно із статті 55 Конституції України, кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Відповідно до статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 Кодексу адміністративного судочинства України, визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Аналіз наведених норм свідчить, що адміністративне судочинство спрямоване на захист порушених прав осіб у сфері публічно-правових відносин; задоволенню в адміністративному судочинстві підлягають лише ті вимоги, які відновлюють порушені права чи інтереси особи в сфері публічно-правових відносин. При зверненні до суду позивачеві необхідно обирати такий спосіб захисту, який би міг відновити його становище та захистити порушене, на його думку право. Застосування конкретного способу захисту права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулась особа, так і від характеру його порушення.

Відсутність порушеного права або неправильний спосіб захисту встановлюються при розгляді справи по суті і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у свої рішеннях від 01.02.2018 у адміністративній справі № 800/502/17 та від 08.02.2018 адміністративній справі № 800/191/17.

Адміністративне судочинство спрямоване на захист саме порушення прав осіб у сфері публічно-правових відносин, тобто для задоволення позову адміністративний суд повинен установити, що в зв`язку з прийняттям рішення чи вчиненні дій (допущення бездіяльності) суб`єктом владних повноважень порушуються права, свободи чи охоронювані законом інтереси позивача.

З огляду на викладене позовна вимога про зобов`язання Управління соціального захисту населення Київського району м.Одеси надати відповідну документацію до Пенсійного фонду Київського району м.Одеси, для встановлення трудового стажу ОСОБА_1 , 1953 року народження, по догляду за сином ОСОБА_2 , 1977 року народження, інваліда з дитинства безстроково II група і справа ВКК безстроково не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не надано доказів звернення до відповідача з відповідною заявою.

Таким чином дослідивши всі обставини справи, суд вважає, що належним способом захисту прав позивача буде визнати протиправною відмову Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради у наданні ОСОБА_1 одноразової матеріальної допомоги особам з інвалідністю з 2019 року та зобов`язання Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради прийняти рішення про надання ОСОБА_1 одноразової матеріальної допомоги особам з інвалідністю з 2019 року, а також визнати протиправною відмову Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради у наданні ОСОБА_1 матеріальної допомоги на компенсацію витрат на купівлю життєво-необхідних ліків з 2019 по 2023 роки та зобов`язання Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради прийняти рішення про надання ОСОБА_1 матеріальної допомоги на компенсацію витрат на купівлю життєво-необхідних ліків за 2019 по 2023 роки.

Решта позовних вимог є необґрунтованою, а тому задоволенню не підлягає.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі Серявін та інші проти України від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно ч.ч.1,3 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 7, 9, 241-246, 250, 255, 262, 295 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Поновити провадження в адміністративній справі №420/18178/23.

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (вул.Косовська,2Д, м.Одеса, 65074), Управління соціального захисту населення у Київському районі Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради (вул.Ак.Корольова,9, м.Одеса, 65114) про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради у наданні ОСОБА_1 одноразової матеріальної допомоги особам з інвалідністю з 2019 року.

Зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради (вул.Косовська,2Д, м.Одеса, 65074, ) прийняти рішення про надання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) одноразової матеріальної допомоги особам з інвалідністю з 2019 року по 2023 роки.

Визнати протиправною відмову Департаменту праці та соціальної політики Одеської міської ради у наданні ОСОБА_1 матеріальної допомоги на компенсацію витрат на купівлю життєво-необхідних ліків з 2019 по 2023 роки

Зобов`язати Департамент праці та соціальної політики Одеської міської ради (вул.Косовська,2Д, м.Одеса, 65074, ) прийняти рішення про надання ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) матеріальної допомоги на компенсацію витрат на купівлю життєво-необхідних ліків за 2019 по 2023 роки.

В решті позову - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в місячний строк з дня отримання повного тексту судового рішення, в порядку п.15.5 Перехідних положень КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко