Справа № 420/10403/23
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2023-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/10403/23

Категорія:106000000 Головуючий в 1 інстанції: Іванов Е.А.

Місце ухвалення: м. Одеса

Дата складання повного тексту: 13.07.2023 р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, яке ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), справа розглянута за правилами п.3 ч.1 ст. 311 КАС України,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 липня 2023 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И Л А :

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції (далі ГУНП) в Одеській області (з урахуванням уточнених позовних вимог) про:

- визнання протиправною бездіяльності ГУНП в Одеській області підчас розгляду та інформування ОСОБА_1 щодо невиплати одноразової грошової допомоги (далі ОГД) у зв`язку із інвалідністю унаслідок травми, отриманої під час виконання службових обов`язків згідно із заявою від 31 березня 2023 року;

- зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 31 березня 2023 року для вирішення питання щодо виплати ОГД у зв`язку із інвалідністю унаслідок травми, отриманої під час виконання службових.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що згідно свідоцтва про хворобу №125/2 від 11 травня 2016 року, військово-лікарська комісія ДУ ТМО МВС України по Одеській області за розпорядженням начальника відділу УКЗ ГУНП України в Одеській області здійснила медичний огляд позивача та встановила, що ним отримано травму, пов`язану з виконанням службових обов`язків та захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ. Відповідно до наказу відповідача від 18 травня 2016 року №356 о/с внесено зміни до пунктів наказу відповідача від 14 березня 2016 року №108 о/с в частині звільнення позивача зі служби та зазначено уважати звільненим позивача відповідно до п.2 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу). Та наказом від 17 травня 2019 року №502о/с, скасовано наказ №356-о/с від 18 травня 2016 року. В 2016 році позивачу встановлено III групу інвалідності, проте ОГД не сплачено. Позивачу встановлено II групу інвалідності (згідно довідки МСЕК серія 12 ААГ №451168 від 15 лютого 2023 року) у зв`язку із отримання травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків. 07 березня 2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги (далі ОГД) у зв`язку із втратою працездатності. Повторно позивач звернувся 31 березня 2023 року із заявою щодо виплати йому ОГД. 14 квітня 2023 року за №14/630 позивачу було відмовлено в призначенні ОГД, що мотивовано датою отримання III групи інвалідності в 2016 році без видання висновку.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що позивач звертався до суду (справа №1540/4207/18) з приводу виплати йому ОГД у зв`язку з встановлення III групи інвалідності визначеному ст. 99 Закону України "Про Національну поліцію" в розмірі 440 500 грн. та йому у задоволенні позовних вимог було відмовлено.

Також відповідач вказав на те, що ОСОБА_1 звільнено з поліції за п.7 ч.1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України "Про Національну поліцію" (з урахуванням наказів №356-о/с від 18 травня 2016 року та від 17 травня 2019 року №502о/с). Відповідач вказував, що однією з умов для призначення та виплати одноразової грошової допомоги, відповідно до п.3 або п.4 ч.1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію", є дотримання зв`язку із причиною/підставою звільнення особи з поліції внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції, тобто згідно п.2 ч.1 ст. 77 цього Закону "через хворобу" за рішенням ВЛК про непридатність до служби в поліції, а тому, оскільки позивача фактично було звільнено зі служби в поліції на підставі п.7 ч.1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію") (за власним бажанням), то відповідно відсутні підстави для призначення йому спірної ОГД.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 липня 2023 року у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до ГУНП в Одеській області про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального та з порушенням норм процесуального права, з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також у зв`язку з тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 10 березня 2015 року у справі №21-563а14, про те, що у разі встановлення військовослужбовцю більшого відсотка втрати працездатності або у разі встановлення групи інвалідності, яка дає право на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі, у нього виникає право на отримання відповідної допомоги, яка виплачується йому з урахуванням виплаченої раніше суми обов`язкового особистого державного страхування або одноразової грошової допомоги. У разі встановлення більшого відсотка втрати працездатності або у разі встановлення групи інвалідності, яка дає право на отримання одноразової грошової допомоги у більшому розмірі, у позивача виникає право на отримання відповідної допомоги, яка виплачується йому з урахуванням виплаченої раніше суми обов`язкового особистого державного страхування або одноразової грошової допомоги.

У відзиві ГУНП в Одеській області на апеляційну скаргу вказується, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, тоді як доводи апеляційної скарги не спростовують висновків зроблених судом першої інстанції, а тому не підлягають задоволенню.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 , перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

14 березня 2016 року наказом начальника ГУНП в Одеській області №108-о/с майора поліції ОСОБА_1 з 18 березня 2016 року звільнено зі служби в поліції за п.7 ч.1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України "Про Національну поліцію".

11 травня 2016 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про хворобу №125/2, з якого вбачається, що Військово-лікарська комісія ДУ ТМО МВС України по Одеській області за розпорядженням начальника відділу УКЗ ГУ НП України в Одеській області здійснила медичний огляд ОСОБА_1 та встановила, що ним отримано травму, пов`язану з виконанням службових обов`язків, тобто це захворювання, пов`язане з проходженням служби в органах внутрішніх справ.

18 травня 2016 року наказом ГУНП в Одеській області №356-о/с внесено зміни до попереднього наказу ГУНП в Одеській області від 14 березня 2016 року №108-о/с в частині підстав звільнення позивача зі служби та зазначено "уважати ОСОБА_1 звільненим з ОВС відповідно до п.2 ч.1 ст. 77 (через хворобу) Закону України "Про Національну поліцію". Підстава: заява ОСОБА_1 від 12 травня 2016 року та свідоцтво про хворобу №1251/2, видане ВЛК ДУ ТМО МВС України по Одеській області 11 травня 2016 року.

23 травня 2016 року ОСОБА_1 у зв`язку із отриманням травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, була встановлена ІІІ група інвалідності, ступінь втрати професійної працездатності 60%, що підтверджується випискою з акту огляду МСЕК.

Наказом від 17 травня 2019 року №502о/с скасовано наказ ГУНП в Одеській області №356-о/с від 18 травня 2016 року (в частині зміни підстав звільнення ОСОБА_1 ).

15 лютого 2023 року позивачу згідно довідки до акту огляду МСЕК №451168 встановлено II групу інвалідності, безстроково (а.с.13).

07 березня 2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із втратою працездатності з відповідними додатками (а.с.14).

24 березня 2023 року позивач звернувся до відповідача та просив не розглядати та повернути йому вищенаведену заяву від 07 березня 2023 року.

Надалі ОСОБА_1 31 березня 2023 року повторно звернувся до відповідача із заявою про виплату йому одноразової грошової допомоги у зв`язку із втратою працездатності з відповідними додатками.

13 квітня 2023 року начальником ГУНП в Одеській області був затверджений висновок про призначення одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 , відповідно до якого останньому було відмовлено у нарахуванні та виплаті одноразової грошової допомоги.

Листом від 14 квітня 2023 року №14/630 про результати розгляду заяви, відповідачем повідомлено позивача про те, що його заяву розглянуто та підстав для нарахування та виплати йому ОГД в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського відсутні.

Також матеріалами справи підтверджено, що позивач отримав вищенаведеного листа 19 квітня 2023 року, про що свідчить його підпис на копії листа, який наявний в матеріалах справи.

Також судом апеляційної інстанції встановлено наступне.

28 вересня 2016 року позивач звернувся до ГУНП в Одеській області із заявою про виплату йому ОГД у зв`язку із втратою працездатності, до якої надав копію виписки МСЕК №799225, копію свідоцтва про хворобу №125/2, копію посвідчення "ветерана війни" та копію паспорта.

30 вересня 2016 року ГУ НП в Одеській області за результатами розгляду вказаної вище заяви надано відповідь №14/1-К-377, якою роз`яснено позивачу про необхідність звернення з вказаним питанням із заявою встановленого зразку та наданням всіх документів, які передбачені "Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) або втрати працездатності поліцейського" (затв. наказом МВС від 11 січня 2016 року №4).

06 грудня 2017 року позивач повторно звернувся до відповідача із аналогічною заявою (рапортом) про виплату йому ОГД у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності, в якій просив виплатити йому одноразову грошову допомогу у зв`язку з тим, що отримав травму в період проходження служби в ОВС Київський ВП ГУНП в Одеській області. До повторної заяви ОСОБА_1 надав копію паспорта, копію ідентифікаційного коду, копію акту огляду, копію свідоцтва про хворобу та оригінал довідки МСЕК.

15 грудня 2017 року відповідачем, за результатами розгляду повторної заяви позивача, складено Висновок про призначення останньому ОГД, який, в свою чергу, був затверджений начальником ГУ НП в Одеській області 18 грудня 2017 року, зі змісту якого вбачається, що позивачу, у зв`язку з інвалідністю ІІІ групи, призначено ОГД в розмірі 400 000 грн.

18 червня 2018 року, після проведення інвентаризації питань, пов`язаних із призначенням ОГД, начальником ГУНП в Одеській області було затверджено новий висновок від 12 червня 2018 року, яким визнано попередній висновок про призначення ОСОБА_1 ОГД від 18 грудня 2017 року недійсним, та відповідно, відмовлено останньому у призначенні та виплаті ОГД.

11 липня 2018 року відповідачем на чергову заяву позивача надано відповідь №14/634, в якій вказано, що оскільки позивача було звільнено зі служби в поліції "за власним бажанням", то відповідно, законних підстав для нарахування та виплати йому ОГД в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського не має, у зв`язку з чим, подані ним документи для отримання цієї допомоги були повернуті позивачу.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року у справі №1540/4207/18 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність ГУНП в Одеській області щодо неприйняття у встановлений п.3 Розділу 4 "Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського" (затв. наказом МВС України від 11 січня 2016 року №4) строк наказу або направлення повідомлення за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 від 06 грудня 2017 року. Визнано протиправним та скасовано висновок про призначення ОГД, складений 12 червня 2018 року та затверджений начальником ГУНП в Одеській області 18 червня 2018 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у призначенні ОГД. Зобов`язано ГУНП в Одеській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 ОГД, у зв`язку з встановленням ІІІ групи інвалідності у відповідності до висновку про призначення ОГД, складеного 15 грудня 2017 року та затвердженого Начальником ГУНП в Одеській області 18 грудня 2017 року. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2019 року у справі №1540/4207/18 апеляційну скаргу Національної поліції України задоволено. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 жовтня 2018 року скасовано ти прийнято нове судове рішення, яким у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 відмовлено.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачу взагалі не виплачувалась вперше ОГД, що також підтверджується обставинами встановленими у постанові П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2019 року у справі №1540/4207/18, якою зокрема позивачу було відмовлено у задоволенні позову щодо не виплати йому ОГД вперше.

Таким чином, враховуючи вказані вище обставини та вимоги п.4 ч.1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію", суд першої інстанції, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, вважав, що оскільки на даний час позивач ОСОБА_1 фактично вважається звільненим з органів поліції за п.7 ч.1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України "Про Національну поліцію", має чинний негативний висновок від 13 квітня 2023 року про відмову у призначенні йому ОГД та взагалі не отримував первинну грошову допомогу, то відповідно у нього на цей час відсутні законні підстави як для отримання спірної ОГД з підстав встановлення II групи інвалідності, так і для задоволення позовних вимог.

Колегія суддів вважає ці висновки суду першої інстанції правильними і такими, що відповідають вимогам ч.2 ст. 19 Конституції України, ст.ст. 2, 6-12, 77, ч.4 ст. 78 КАС України, п.4 ч.1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію", п.5 Розділу І, п.1 Розділу ІІ, п.3 Розділу ІІІ Наказу МВС "Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського" від 11 січня 2016 року №4.

Колегія суддів не приймає до уваги доводи апелянта, виходячи з наступного.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закону України "Про Національну поліцію"

З метою врегулювання питання щодо порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського, відповідно до статей 97-101 Закону України "Про Національну поліцію", прийнято Порядок № 4, який визначає механізм оформлення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського.

Пунктом 5 Розділу І Наказу МВС "Про затвердження Порядку та умов виплати одноразової грошової допомоги в разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського" від 11 січня 2016 року №4 (далі Порядок №4) доповнено підпунктом 4, яким передбачено призначення поліцейському одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності, чи втрати працездатності, яка виникла внаслідок отриманого поліцейським захворювання або поранення (контузії, травми, каліцтва) під час проходження служби в органах внутрішніх справ.

Згідно п.1 Розділу ІІ Порядку №4 днем виникнення права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення поліцейському інвалідності або ступеня втрати працездатності без установлення інвалідності є дата встановлення втрати працездатності, що зазначена в довідці медико-соціальної експертної комісії.

Заява (рапорт) про виплату одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті) чи втрати працездатності поліцейського подається Голові Національної поліції (керівнику міжрегіонального, територіального органу поліції) за останнім місцем служби поліцейського (п.3 Розділу ІІІ Порядку №4).

Відповідно п.4 ч.1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію" одноразова грошова допомога є соціальною виплатою, гарантованою допомогою з боку держави, яка призначається і виплачується особам, які за цим Законом мають право на її отримання, у разі визначення поліцейському інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції, протягом шести місяців після звільнення його з поліції внаслідок причин, зазначених у цьому пункті.

Таким чином, зазначене положення Закону застосовується виключно за обов`язкової одночасної наявності, щонайменше, трьох умов (причина інвалідності, час настання інвалідності та причина звільнення):

1) причиною інвалідності є захворювання, поранення (контузія, травма або каліцтво), пов`язані з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції;

2) інвалідність повинна бути встановлена до моменту звільнення або не пізніше, ніж протягом шести місяців після звільнення особи з поліції;

3) причина звільнення такої особи з поліції повинна бути зумовлена захворюванням або пораненням, пов`язаним з проходженням служби в органах внутрішніх справ або поліції.

Аналогічна правова позиція у подібних правовідносинах викладена Верховним Судом у постановах від 19 вересня 2018 року у справі №373/1188/16-а, від 20 вересня 2018 року у справі №296/9456/16-а, від 01 листопада 2018 року у справі №822/3788/17, від 23 листопада 2018 року у справах №822/962/18, №822/1872/18, від 22 січня 2019 у справі №2340/2663/18, від 15 квітня 2019 року у справі №823/1798/18, від 05 лютого 2020 року у справі №810/836/18, від 23 квітня 2020 року у справі №822/999/18.

Відповідно ч.4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 04 вересня 2019 року у справі №1540/4207/18 встановлено, що:

- 23 травня 2016 року ОСОБА_1 , у зв`язку із отриманням травми, пов`язаної з виконанням службових обов`язків, МСЕК була встановлена ІІІ група інвалідності;

- 15 грудня 2017 року року відповідачем, за результатами розгляду повторної заяви позивача, складено висновок про призначення останньому одноразової грошової допомоги, який, в свою чергу, був затверджений начальником ГУНП в Одеській області 18 грудня 2017 року, зі змісту якого вбачається, що позивачу, у зв`язку з інвалідністю ІІІ групи, призначено одноразову грошову допомогу в розмірі 400 000 грн.;

- 18 червня 2018 року, після проведення інвентаризації питань, пов`язаних із призначенням ОГД, начальником ГУНП в Одеській області було затверджено новий висновок від 12 червня 2018 року, яким визнано попередній висновок про призначення ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги від 18 грудня 2017 року недійсним, та відповідно, відмовлено останньому у призначенні та виплаті одноразової грошової допомоги.

Крім того, колегія суддів акцентує увагу на тому, що факт відсутності правових підстав для видання наказу ГУНП в Одеській області №356-о/с від 18 травня 2016 року, яким було внесено зміни щодо підстави звільнення позивача з органів поліції, в подальшому було підтверджено висновком службового розслідування, затвердженим 06 червня 2019 року ГУНП України та його наказами від 17 травня 2019 року №502о/с, яким скасовано наказ ГУНП в Одеській області №356-о/с від 18 травня 2016 року (в частині зміни підстав звільнення ОСОБА_2 ), та від 20 червня 2019 року №1152, яким притягнено до дисциплінарної відповідальності юрисконсульта відділу правового забезпечення ГУНП в Одеській області, який супроводжував дану справу в суді.

З урахуванням вищенаведених обставин, колегія суддів констатує, що ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п.7 ч.1 ст. 77 (за власним бажанням) Закону України "Про Національну поліцію", таким чином він, відповідно до положень п.4 ч.1 ст. 97 Закону України "Про Національну поліцію", не набув права на отримання одноразової грошової допомоги у разі встановлення йому інвалідності внаслідок захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва), пов`язаних з проходженням ним служби в органах внутрішніх справ або поліції.

Крім того, колегія суддів акцентує увагу на тому, що оскільки позивач взагалі не отримував первинну одноразову грошову допомогу, то, відповідно, у нього відсутні законні підстави для отримання спірної одноразової грошової допомоги з підстав встановлення II групи інвалідності.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач правомірно відмовив позивачу у виплаті одноразової грошової допомоги про що належним чином повідомив позивача, відповідно суд першої інстанції правильно відмовив ОСОБА_1 у задоволені позову.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а наведені в скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують, відповідно, апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Колегія суддів не змінює розподіл судових витрат відповідно ст. 139 КАС України.

Оскільки дана справа правомірно віднесена судом першої інстанції до категорії незначної складності та розглядалась за правилами спрощеного провадження, постанова суду апеляційної інстанції відповідно до ч.5 ст. 328 КАС України в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 308, 311, п.1 ч.1 ст. 315, ст.ст. 316, 321, 322, 325, ч.5 ст. 328 КАС України, колегія суддів,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 13 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків передбачених п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Повне судове рішення складено 07 листопада 2023 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.