Справа № 380/18642/23
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2023-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2023 року м. Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом першого заступника керівника Золочівської окружної прокуратури Львівської області в інтересах держави до Підкамінської селищної ради Львівської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій,

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява першого заступника керівника Золочівської окружної прокуратури до Підкамінської селищної ради Львівської області, у якій позивач просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Підкамінської селищної ради Львівської області щодо утворення у складі виконавчих органів ради спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини;

- зобов`язати Підкамінську селищну раду Львівської області утворити у складі виконавчих органів ради спеціально уповноважений орган охорони культурної спадщини.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач покликається на те, що Підкамінською селищною радою не утворено виконавчого органу з охорони культурної спадщини, та упродовж часу роботи Підкамінської селищної ради з моменту її утворення не вжито заходів щодо погодження питання утворення такого виконавчого органу у складі селищної ради з Міністерством культури та інформаційної політики України, що суперечить вимогам ч. 3 ст. 3 Закону України «Про охорону культурної спадщини», що нівелює виконання селищною радою обов`язків та повноважень, визначених цим Законом.

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом справи, слід зазначити, що ухвалою судді від 14.08.2023 відкрито провадження в адміністративній справі за цим позовом; ухвалено розглянути цю справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами.

Ухвала про відкриття провадження у справі отримана відповідачем 15.08.2023, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа в електронний кабінет відповідача.

Відповідач правом на подання відзиву не скористався, заяви про продовження процесуального строку для подання відзиву не подав.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

З матеріалів справи судом встановлено, що згідно інформації Підкамінської селищної ради Львівської області №03-15/298 від 08.05.2023, спеціально уповноважений орган у сфері охорони культурної спадщини (відповідний виконавчий орган охорони культурної спадщини) Підкамінською селищною радою не утворений у зв`язку з відсутністю кадрів у штатному розписі, які мають відповідну фахову освіту. Звернення та пропозиції до Львівської обласної державної адміністрації чи безпосередньо до Міністерства культури щодо погодження на створення спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини, селищною радою не скеровувались.

На запит окружної прокуратури № 14.54/05-45-1784ВИХ-23 від 03.05.2023 Львівська обласна державна адміністрація листом №16-1401/0/2-23 від 17.05.2023 повідомила, що звернення від Підкамінської селищної ради щодо надання погоджень на призначення керівників спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини до департаменту Львівської обласної державної адміністрації не надходили.

З огляду на те, що відповідачем не утворено спеціально уповноважений орган охорони культурної спадщини відповідно до вимог Закону України «Про охорону культурної спадщини» позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд керувався такими нормами законодавства та виходить з таких мотивів.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У відповідності до ст. 131-1 Конституції України в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Право на звернення прокурора або його заступника до адміністративного суду в інтересах держави передбачено ст. 24 Закону України «Про прокуратуру» від 14.10.2014 №1697-VII (далі Закон №1697-VII) та ст. 53 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

Частиною 3 ст. 23 Закону №1697-VII передбачено, що підставою представництва у суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 КАС України, у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Згідно з ч. 4 ст. 53 КАС України, прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

Враховуючи зазначене та доводи, наведені першим заступником керівника Золочівської окружної прокуратури в позовній заяві, суд вказує, що звернення прокурора з даним позовом зумовлено неналежним виконанням уповноваженим органом своїх функцій та необхідністю врегулювання відносин у сфері охорони культурної спадщини.

Відповідно до статті 54 Конституції України охорона культурної спадщини, збереження історичних пам`яток та інших об`єктів, що становлять культурну цінність, є обов`язком держави.

Преамбулою Закону України «Про охорону культурної спадщини» визначено, що об`єкти культурної спадщини, які знаходяться на території України, у межах її територіального моря та прилеглої зони, охороняються державою. Охорона об`єктів культурної спадщини є одним із пріоритетних завдань органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону України «Про охорону культурної спадщини» державне управління у сфері охорони культурної спадщини покладається на Кабінет Міністрів України, спеціально уповноважені органи охорони культурної спадщини, до яких, серед інших, належать виконавчі органи сільської, селищної, міської ради.

Частиною 3 статті 3 Закону України «Про охорону культурної спадщини» визначено, що відповідний виконавчий орган сільської, селищної, міської ради населеного пункту, занесеного до Списку історичних населених місць України, утворюється місцевою радою за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини.

У відповідності до постанови Кабінету Міністрів України від 26.07.2001 № 878 «Про затвердження Списку історичних населених місць України» до Списку історичних населених місць по Львівській області, серед інших, включено смт. Підкамінь (дата заснування 1441 рік).

Згідно ч. 5 ст. 3 Закону України «Про охорону культурної спадщини» виконавчий орган сільської, селищної, міської ради з питань, передбачених підпунктом 5 пункту "б" частини першої статті 31 (організація охорони, реставрації та використання пам`яток історії і культури, архітектури та містобудування, палацово-паркових, паркових і садибних комплексів, природних заповідників) і підпунктом 10 пункту "б" статті 32 (забезпечення охорони пам`яток історії та культури, збереження та використання культурного надбання) Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», підконтрольний відповідним органам виконавчої влади.

Відповідно до ч. 6 ст. 3 Закону України «Про охорону культурної спадщини», рішення (розпорядження, дозволи, приписи, постанови) органів охорони культурної спадщини, прийняті в межах їхньої компетенції, є обов`язковими для виконання юридичними і фізичними особами.

Частиною 2 статті 6 Закону України «Про охорону культурної спадщини» передбачено повноваження районних державних адміністрацій, виконавчого органу сільської, селищної, міської ради відповідно до їх компетенції у сфері охорони культурної спадщини.

Крім того, ч. 3 ст. 6 Закону України «Про охорону культурної спадщини» встановлено, що відповідний виконавчий орган сільської, селищної, міської ради щорічно звітує перед центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини та громадськістю про стан збереження об`єктів культурної спадщини

Частиною 4 ст. 6 Закону України «Про охорону культурної спадщини» встановлено, що голови обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій та сільські, селищні, міські голови призначають на посаду і звільняють з посади керівників відповідних органів охорони культурної спадщини за погодженням з органом охорони культурної спадщини вищого рівня відповідно до закону.

Також, ст. 44 Закону України «Про охорону культурної спадщини» закріплено, що відповідний орган охорони культурної спадщини накладає на юридичну особу, яка є власником або уповноваженим ним органом чи замовником робіт, відповідні фінансові санкції за порушення законодавства про охорону культурної спадщини.

Відповідно до ст. 45 Закону України «Про охорону культурної спадщини» фінансові санкції, передбачені статтею 44 цього Закону, накладаються керівником, заступниками керівника центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони культурної спадщини, органу виконавчої влади Автономної Республіки Крим, головою чи заступником голови обласної, районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, головою чи заступником голови відповідної місцевої ради після розгляду матеріалів, які засвідчують факт правопорушення.

Про вчинення правопорушення, зазначеного у статті 44 цього Закону, особою, уповноваженою органом охорони культурної спадщини, складається акт. Акт разом з іншими документами, що стосуються справи, у десятиденний термін з моменту складення акта надсилається посадовій особі, яка має право накладати фінансові санкції.

Таким чином, наведені вище положення Закону України «Про охорону культурної спадщини» закріплюють імперативну норму щодо утворення органом місцевого самоврядування спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини (відповідних виконавчих органів охорони культурної спадщини) у складі виконавчих органів сільської, селищної, міської ради, зокрема у випадку занесення населеного пункту до Списку історичних населених місць України.

Разом з тим, згідно інформації Підкамінської селищної ради Львівської області №03-15/298 від 08.05.2023, спеціально уповноважений орган у сфері охорони культурної спадщини (відповідний виконавчий орган охорони культурної спадщини) Підкамінською селищною радою не утворений у зв`язку з відсутністю кадрів у штатному розписі, які мають відповідну фахову освіту. Звернення та пропозиції до Львівської обласної державної адміністрації чи безпосередньо до Міністерства культури щодо погодження на створення спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини, селищною радою не скеровувались.

На запит окружної прокуратури № 14.54/05-45-1784ВИХ-23 від 03.05.2023 Львівська обласна державна адміністрація листом №16-1401/0/2-23 від 17.05.2023 повідомила, що звернення від Підкамінської селищної ради щодо надання погоджень на призначення керівників спеціально уповноважених органів охорони культурної спадщини до департаменту Львівської обласної державної адміністрації не надходили.

Відтак, на даний час Підкамінською селищною радою не утворено виконавчого органу з охорони культурної спадщини, та упродовж часу роботи Підкамінської селищної ради з моменту її утворення не вжито заходів щодо погодження питання утворення такого виконавчого органу у складі селищної ради з Міністерством культури та інформаційної політики України, що суперечить вимогам ч. 3 ст. 3 Закону України «Про охорону культурної спадщини», що нівелює виконання селищною радою обов`язків та повноважень, визначених цим Законом.

Статтею 140 Конституції України передбачено, що місцеве самоврядування здійснюється територіальною громадою в порядку, встановленому законом, як безпосередньо, так і через органи місцевого самоврядування: сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи.

Згідно статті 26 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання: затвердження за пропозицією сільського, селищного, міського голови структури виконавчих органів ради, загальної чисельності апарату ради та її виконавчих органів відповідно до типових штатів, затверджених Кабінетом Міністрів України, витрат на їх утримання; утворення за поданням сільського, селищного, міського голови інших виконавчих органів ради.

Статтею 31 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» передбачено, що до повноважень виконавчого органу сільської, селищної, міської ради належить організація охорони, реставрації та використання пам`яток історії і культури, архітектури та містобудування, палацово-паркових, паркових і садибних комплексів, природних заповідників

Згідно із ст. 32 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад, серед іншого, належить забезпечення охорони пам`яток історії та культури, збереження та використання культурного надбання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчі органи рад - це органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

Згідно із ст. 5 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до системи місцевого самоврядування входять виконавчі органи рад.

Частиною 1 статті 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи (ч. 1 ст.11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні»).

Таким чином, спеціально уповноважений орган охорони культурної спадщини Підкамінської селищної ради повинен бути утворений радою у складі її виконавчих органів у формі відділу, управління або іншого органу.

Неутворення відповідного спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини та недотримання порядку призначення його керівника може стати передумовою визнання винесених, прийнятих, виданих неуповноваженим органом/особами (в даному випадку Підкамінською селищною радою) розпоряджень, рішень, приписів, постанов, незаконними, а відтак відсутності державних механізмів захисту об`єктів культурної спадщини.

Таким чином, Підкамінська селищна рада, як орган місцевого самоврядування, допустила у спірних правовідносинах протиправну бездіяльність, оскільки всупереч вимог згаданих нормативно-правових актів у складі виконавчих органів міської ради, як населеного пункту, занесеного до Списку історичних населених місць України, не утворила спеціально уповноважений орган охорони культурної спадщини - відповідний виконавчий орган.

При цьому, на запити окружної прокуратури селищною радою не наведено об`єктивних причин неутворення спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини та не надано доказів того, що такий орган буде утворений.

Зважаючи на вищенаведене, суд доходить висновку про протиправність бездіяльності відповідача щодо утворення у складі виконавчих органів ради спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини та вважає за доцільне зобов`язати відповідача утворити у складі виконавчих органів ради спеціально уповноважений орган охорони культурної спадщини.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз. Оскільки позивач не надав доказів понесення таких судових витрат, суд не має підстав вирішувати питання про їх розподіл.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-77, 90, 139, 242-246, 255, 293, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

позов першого заступника керівника Золочівської окружної прокуратури (вул. Поштова, 7, м. Золочів, Львівська область, 80700, код ЄДРПОУ )до Підкамінської селищної ради Львівської області (вул. Івана Франка,1, смт. Підкамінь, Золочівський район, Львівська область, 80670, ) про визнання бездіяльності протиправної та зобов`язання до вчинення дій, задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Підкамінської селищної ради Львівської області щодо утворення у складі виконавчих органів ради спеціально уповноваженого органу охорони культурної спадщини.

Зобов`язати Підкамінську селищну раду Львівської області утворити у складі виконавчих органів ради спеціально уповноважений орган охорони культурної спадщини.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Сидор Н.Т.