Справа № 420/29823/23
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

06 листопада 2023 року м. Одеса

Суддя Одеського окружного адміністративного суду Харченко Ю.В., розглянувши матеріали адміністративного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_4 про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 звернулись до Одеського окружного адміністративного суду з позовом, у якому просять суд визнати протиправною бездіяльність командира ОСОБА_4 зенітно-ракетного дивізону НОМЕР_2 (військова частина НОМЕР_1 ) щодо нарахування та виплати позивачам додаткової винагороди відповідно до пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" у розмірі до 100 000 грн., пропорційно дням їх участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, а саме: виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей: ОСОБА_2 з 04.06.2022 по 04.10.2022 р.; ОСОБА_3 3 27.04.2022 р. по 04.10.2022 р.; ОСОБА_1 з 27.04.2022 р. по 04.10.2022 р.; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_2 додаткову винагороду відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за прийняття в період з 04.06.2022 р. по 04.10.2022 р. безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, а саме: виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей: в розрахунку до 100 000 грн. на місяць, пропорційно часу участі у таких діях та заходах, враховуючи фактично виплачені суми за вказаний період, всього на загальну суму 36 0000 (триста шістдесят тисяч) грн.; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткову винагороду відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за прийняття в період з 27.04.2022 по 04.10.2022 безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, а саме: виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей: в розрахунку до 100 000 грн. на місяць, пропорційно часу участі у таких діях та заходах, враховуючи фактично виплачені суми за вказаний період у загальній сумі, всього на загальну суму 460000 (чотириста шістдесят тисяч) грн.; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_3 додаткову винагороду відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" за прийняття в період з 27.04.2022 по 04.10.2022 безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, а саме: виконання бойових завдань з вогневого ураження повітряних цілей: в розрахунку до 100000 грн. на місяць, пропорційно часу участі у таких діях та заходах, враховуючи фактично виплачені суми за вказаний період, всього на загальну суму 46 0000 (чотириста шістдесят тисяч) грн.

Відповідно до п.п.3, 5, 6 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ознайомившись із позовною заявою, суд дійшов висновку, що вона не відповідає вимогам ст.ст.160, 161 КАС України, з наступних підстав.

Приписами частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно ч.2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

За ч. 3 ст. 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини п`ятої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Водночас, у зазначених положеннях КАС України відсутні норми, що регулювали б порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці.

Усталеною є позиція Верховного Суду щодо застосування приписів КЗпП України у разі неврегульованості нормами спеціального законодавства правовідносин, щодо яких виник спір.

Так, нормами Кодексу законів про працю України, який регулює строки звернення до суду за вирішенням трудових спорів, встановлено інші строки звернення до суду за захистом порушеного права.

Зокрема, до набрання законної сили Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин» від №2352-IX від 01.07.2022 року, яким було внесено зміни до Кодексу законів про працю України, у абз. 2 статті 233 КЗпП України було встановлено, що у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Тобто, до внесення змін до Кодексу законів про працю України право працівників на заробітну плату не обмежувалось будь-яким строком на судовий захист.

Наразі, у редакції КЗпП України із змінами, внесеними від №2352-IX від 01.07.2022 року, частиною 1 статті 233 встановлено, що працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Водночас, ч.1 Прикінцевих положень КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Разом з тим, Постановою Кабінету міністрів України від 27.06.2023 року №651 зазначено про відміну з 24 год. 00 хв. 30.06.2023 року на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Так, питання виплати додаткової винагороди, про яку зазначають позивачі у позові, регламентовано Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", яка набрала чинності 28.02.2022 року. Відповідно до ч. 1-1 Порядку №168 додаткова винагорода у розмірі 100 000, 00 грн. щомісяця виплачується в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Тобто особа, яка підпадає під дію вказаного порядку, мала реальну можливість виявити належну зацікавленість та вчинити активні дії з метою отримання інформації щодо призначення та нарахування їй вказаної додаткової винагороди (враховуючи, що така додаткова винагорода повинна була виплачуватися позивачам щомісяця), а у разі її неотримання вчинити активні дії для з`ясування причин не нарахування зазначеної грошової допомоги.

Водночас, до суду позивачі звернулись лише 31.10.2023 року, що свідчить про пропуск встановленого законом тримісячного строку для звернення до суду.

Суд не приймає до уваги доводи представника позивачів зазначених у позовній заяві, як на підставу для поновлення строку звернення до суду із вказаною позовною заявою, оскільки укладання договору про надання правової допомоги з адвокатом чи адвокатським об`єднанням, не змінює момент, з якого позивач повинен був дізнатись про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли позивач почав вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується з початком перебігу строку звернення до суду в даному випадку.

При цьому, до заяви про поновлення строку звернення до суду позивачем не додано будь-яких інших належних доказів на підтвердження того, що введення воєнного стану в Україні вплинуло на можливість позивачів звернутися до суду в строки, визначені КАС України.

До того ж, суд зазначає, що сам факт введення в країні воєнного стану не є безумовною підставою для поновлення строку звернення до суду.

Таким чином, будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження того, що існували поважні причини, наявність котрих перешкоджала позивачам своєчасно звернутися до суду з даним позовом, в заяві про поновлення строку звернення не зазначено, та до суду не надано.

Разом з тим, суд вважає за необхідне вказати, що поважними причинами пропуску строків звернення до суду необхідно розуміти обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій, що підтверджені належними і допустимими доказами. Водночас на законодавчому рівні не регламентується, які причини є поважними, а які ні, а тому питання щодо визначення поважності підстав пропуску строку звернення до суду залишається на розсуд суду.

При цьому, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

При вирішенні питання щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду необхідно чітко диференціювати поняття дізнався та повинен був дізнатись.

Так, під поняттям дізнався необхідно розуміти конкретний час, момент, факт настання обізнаності особи щодо порушених її прав, свобод та інтересів.

При цьому реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від нього самого, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідача. Позивач, необґрунтовано не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена його власною пасивною поведінкою.

Разом з тим позивачі не подали до суду доказів на підтвердження обставин, існування яких значною мірою утруднило або ж унеможливило реалізацію ними права на судовий захист у межах встановленого для цього строку звернення до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Згідно зі ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст. ст. 160, 161 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху, в якій зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення і встановлюється строк, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку щодо необхідності та наявності підстав для залишення без руху адміністративного позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , встановивши позивачам десятиденний строк для усунення недоліків, шляхом надання відповідної заяви про поновлення пропущеного строку звернення до суду, з відповідними належними, достатніми, допустимими доказами на підтвердження поважності причин його пропуску.

При цьому, суд вважає за доцільне зазначити, що у разі своєчасного виконання ухвали суду, та направлення необхідних документів засобами поштового зв`язку, позивачам з метою попередження повернення судом позовної заяви з підстав невиконання вимог Ухвали суду про залишення адміністративного позову без руху, необхідно завчасно повідомити - суд відповідними засобами зв`язку (телефон, факс, електрона пошта, тощо) про надіслання матеріалів, оскільки згідно з п.1 розділу ІІ Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень, затверджених Наказом Міністерства інфраструктури України від 28 листопада 2013року №958, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 28.01.2014року за №173/24950, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв`язку (без урахування вихідних днів об`єктів поштового зв`язку): місцевої - Д+2; у межах області та між обласними центрами України - Д+3, пріоритетної - Д+1, де Д день подання поштового відправлення до пересилання в об`єкті поштового зв`язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання; 2, 3 кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

Керуючись ст.ст.2, 4, 5, 19, 160, 171, 248, 257-262, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Військової частини НОМЕР_1 , ОСОБА_4 про визнання протиправної бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, - залишити без руху.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху невідкладно надіслати особам, що звернулась із позовною заявою та повідомити позивачів про необхідність протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали про залишення позовної заяви без руху усунути, визначенні даним судовим рішенням недоліки, та роз`яснити, що у разі не усунення у визначений судом термін недоліків, позов буде повернуто позивачам відповідно до приписів п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Ухвала окремо від рішення суду оскарженню не підлягає.

Суддя Ю.В. Харченко