Справа № 420/17891/23
Суддя: Бойко О.Я.
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд в складі:

Головуючої судді Бойко О.Я.,

розглянувши у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальність 100 шин + до Одеської митниці про визнання противоправним та скасування рішень про коригування митної вартості товарів та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, вирішив адміністративний позов задовольнити.

І. Суть спору

До Одеського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява позивача, Товариства з обмеженою відповідальність 100 шин +, до відповідача, Одеської митниці, в якій позивач просить:

1) скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500490/2023/000174; №UA500490/2023/000175;

2) визнати протиправними та скасувати рішення про корегування митної вартості № UA500490/2023/000025/2 від 06.06.2023; № UA500490/2023/000026/2 від 06.06.2023.

ІІ. Аргументи сторін.

(а) Позиція позивача

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив наступне.

Позивач вважає оскаржувані рішення відповідача незаконними, прийнятими без достатніх правових підстав, оскільки ним поданий вичерпний перелік документів для митного оформлення товарів, які підтверджують митну вартість товарів відповідно до ч.2 ст.53 МКУ, а розбіжності, які були наявні, на думку позивача, фактично відсутні.

При цьому, відповідач в оскаржуваних рішенням не навів достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визначено та не зазначив інформацію, яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішень про коригування митної вартості, заявленої декларантом.

Позивач зазначає, що посилання відповідача в рішеннях про коригування митної вартості товару на відомості з довідкової інформації не є доказом заниження митної вартості товарів в разі наявності у декларанта всіх документів, які підтверджують обґрунтованість заявленої митної вартості товару за ціною договору та не мають розбіжностей, які б не давали можливість визначити вартість товару.

Крім того, відповідач не спростував контрактну ціну оцінюваних товарів, об`єктивну можливість і спроможність відповідача визначити на підставі наданих позивачем документів зазначену ціну товарів, а також рівень митної вартості товарів за ціною договору за правилами, визначеними у ст. 58 Митного кодексу України. При цьому, митний орган не підтвердив належними доказами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

(б) Позиція відповідача

18.09.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник звертає увагу, що на виконання вимог статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI під час здійснення відповідачем митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією (МД) № 23UA75U9 від 31.05.2023 року, 23UA76U8 від 31.05.2023 року було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 оскаржуваних рішень про коригування митної вартості товарів.

При цьому, представник митного органу наголошує, що у оскаржуваних рішеннях наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цих рішеннях про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмно-інформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю.

Таким чином, відповідач під час здійснення контролю митної вартості товарів позивача та прийняття рішень про коригування митної вартості товару UA500490/2023/000025/2 від 06.06.2023 року, UA500490/2023/000026/2 від 06.06.2023 року та карток відмови в прийнятті митних декларацій, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500490/2023/000174 від 06.06.2023 року, UA500490/2023/000148 від 06.06.2023 року діяв у відповідності до вимог законів та інших нормативно-правових актів України, не порушував права та законні інтереси позивача, а тому відсутні підстави для задоволення адміністративного позову.

(в) Відповідь на відзив

20.09.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій він зазначив, що доводи наведені відповідачем у відзиві є необґрунтованими та не спростовують сумі позовних вимог. Також представник повторно наголосив, що виявлені митним органом розбіжності є формальними та несуттєвими, які не впливають на рівень заявленої митної вартості, а тому доводи відповідача про те, що подані позивачем документи не дозволяли у належний спосіб перевірити числове значення складових митної вартості товарів та відомості щодо їх ціни, не відповідають встановленим фактичним обставинам справи.

ІІІ. Процедура та рух справи

31.08.2023 ухвалою Одеський окружний адміністративний суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

ІV. Обставини справи, встановлені судом, та докази на їх підтвердження

24.04.2020 компанія «QINGDAO QJ INDUSTRIAL INC.» (Китай), як продавець, та позивач як покупець, уклали договір закупівлі імпортного товару № 100SH-QJ2020, відповідно до п.1.1 якого за вказаним договором продавець відвантажує товар вантажні шини та легкові шини в асортименті бренду, вказаного в комерційному інвойсі, виробництва компанії «QINGDAO QJ INDUSTRIAL INC.» Китай, адреса: 216#CHANGJIANG ROAD E.T.D.ZONE OF QINGDAO CITY, CHINA (в подальшому товар),а покупець зобов`язується прийняти і оплатити товар у відповідності з комерційним інвойсом, який є невід`ємною частиною даного Контракту.

На виконання умов зазначеного контракту компанія «QINGDAO QJ INDUSTRIAL INC.» поставило позивачу партії товару, які позивач задекларував:

- у МД № 23UА75U9 від 31.05.2023: шини пневматичні гумові нові для вантажних автомобілів з індексом навантаження більш як 121, тип протектора дорожній (всесезонний); камерні та безкамерні: - 315/70R22.5 18PR мод. HD159 240 шт. індекс навантаження 151/148; індекс швидкості L, посадочний діаметр 22,5. Загальна кількість 240 шт. Виробник «QINGDAO QJ INDUSTRIAL INC.» Торговельна марка: HAIDA. Країна виробник CN;

- у МД № 23UА76U8 від 31.05.2023: шини пневматичні гумові нові для вантажних автомобілів з індексом навантаження більш як 121, тип протектора дорожній (всесезонний); камерні та безкамерні: - 315/70R22.5 18PR мод. HD159 240 шт. індекс навантаження 151/148; індекс швидкості L, посадочний діаметр 22,5. Загальна кількість 240 шт. Виробник «QINGDAO QJ INDUSTRIAL INC.» Торговельна марка: HAIDA. Країна виробник CN.

Позивач до митного оформлення разом із вказаними митними деклараціями подав наступні документи: - Пакувальний лист (Packing list) Б/Н від 25.02.2023; - Рахунок-проформа (Proforma invoice) № QJM-DS0S+ від 02.12.2022; -Рахунок-фактура (iнвойс) (Commercial invoice) №TBR-QJ-23XY027 від 25.02.2023; - Коносамент (Bill of lading) № SZX230268225 від 25.02.2023; - Накладна УМВС (SMGS consignment note (rail)) .05.2023/№ 33947312 від 13.05.2023; - Сертифiкат про походження товару (Certificate of origin) №23C3702M8457/00103 від 04.05.2023; - Банківський платіжний документ, що стосується товару №000867859 від 31.01.2023; - Банківський платіжний документ, що стосується товару №18121 від 08.12.2022; - Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №FSESGA/2023/04/00000515 від 24.05.2023; - Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги №UA00075061 від 15.05.2023; - Банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг № 11971 від 26.05.2023; - Банківський платіжний документ, що підтверджує факт оплати транспортно-експедиційних послуг №55 від 27.04.2023; - Документ, що підтверджує вартість перевезення товару №SIEV0009934 від 15.05.2023; - Документ, що підтверджує вартість перевезення товару Б/Н від 27.04.2023; - Прейскурант (прайс-лист) виробника товару Б/Н від 25.02.2023; - Розрахунок ціни (калькуляція) № TBR-QJ-23XY027 від 25.02.2023; - Зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу, № 100SH-QJ2020 від 24.04.2020 (з додатками); - Договір (контракт) про перевезення №GC-020147 від 22.03.2023; - Договір (контракт) про перевезення Б/Н від 11.08.2022; - Копія митної декларації країни відправлення 00139928 від 25.02.2023.

02.06.2023 на підставі вимоги відповідача про надання додаткових документів, позивач надав:

- Лист пояснення ТОВ « 100 ШИН +» б/н від 02.06.2023;

- Лінійний коносамент № MEDUQ9929686;

- Рахунок на оплату від 15.05.2023 № UA00075061;

- Прайс-лист виробника товарів;

- Додаткову угоду від 26.10.2020 до контракту від 24.04.2020 № 100SH-QJ2020.

06.06.2023 відповідач виніс оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів за № UA500490/2023/000025/2 та № UA500490/2023/000026/2.

У графі 33 вказаних рішень в якості підстав для їх прийняття зазначено:

- ???рахунок на оплату ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» від 15.05.2023 № UA00075061 та довідка про вартість перевезення до митного кордону України ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» від 15.05.2023 № SIEV0009934 містять відомості про коносамент № MEDUQ9929686, який до митного оформлення не надавався;

- рахунок на оплату ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» від 15.05.2023 UA00075061 не містить наступних реквізитів: особистий підпис уповноваженої особи, печатка організації, яка видала документ, хоча у довідці про вартість перевезення до митного кордону України ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» від 15.05.2023 № SIEV0009934 зазначені реквізити наявні;

- калькуляція вартості вантажних шин (Calculation of cost truck tires) виданий без номеру та дати, не містить відомостей, які б дозволили визначити термін або строк дії даного документу, а також стосується інвойсу від 25.02.2023 № TBR-QJ-23XY003, який до митного оформлення не надавався та імовірно не стосується поставки даних товарів;

- під виглядом прайс-листа виробника товарів декларантом надано пакувальний лист від 25.02.2023 б/н;

- у комерційних документах та документах, які надані для підтвердження оплати товарів наявні розбіжності щодо адреси покупця товарів: «UKRAINE, 07455,KYIV REGION, BROVARSKY DISTRICT, KNIAZHYCHI VILLAGE, KYTV-CHERNIHIV-NOVI YARYLOVYCHI ROAD, 25 KILOMETER» у відповідності із інвойсом від 25.02.2023 № TBR-QJ-23XY027 та наданими додатковими угодами б/н від 24.05.2022, 15.11.2022, 01.09.2021, 02.09.2021 до договору закупки імпортного товару від 24.04.2020 100SH- QJ2020, - тa «UA/KYIV 02094 PROSP. YURIIA HAHARINA STR. 23» y відповідності із SWIFT від 08.12.2022 та SWIFT від 31.01.2023 № 000867859 № 18121;

- враховуючи, що оплата товарів була здійснена покупцем 31.01.2023 (відповідно до SWIFT від 08.12.2022 та SWIFT від 31.01.2023), наявні порушення 90-денного строку поставки товарів на території України (15.05.2023 відповідно до накладної УМВС від 13.05.2023 № 33947311), який визначений пунктом 4.2. договору закупки імпортного товару від 24.04.2020 № 100SH-QJ2020 (пункт 4.2. із змінами, які внесені відповідно до додаткової угоди від 24.05.2022 б/н).

Також відповідач склав оскаржувані картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500490/2023/000174; №UA500490/2023/000175, зазначивши: у зв`язку з тим, що митну вартість товарів не можна визначити шляхом послідовного використання методів зазначених у ст. 58,59,60,61,62,63 МКУ, митна вартість оцінюваних товарів, буде визначена з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі (GATT), другорядним методом - резервним.

V. Джерела права та висновки суду

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митна вартість товарів - це вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно з частинами 4 та 5 статті 58 Митного кодексу України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті. При цьому ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.

У відповідності до частини 3 статті 318 Митного кодексу України, митний контроль передбачає виконання митними органами мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.

Статтею 50 Митного кодексу України визначено, що відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів; застосування інших заходів державного регулювання зовнішньоекономічної діяльності України; ведення митної статистики; розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Частиною 1 статті 51 Митного кодексу України встановлено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 52 Митного кодексу України декларант який заявляє митну вартість товару зобов`язаний подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Стаття 57 Митного кодексу України передбачає, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу. Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Таким чином, митні органи мають виключну компетенцію в питаннях перевірки та контролю правильності обчислення декларантом митної вартості. Однак, дискреційні повноваження митних органів мають законодавчі обмеження у випадках незгоди із задекларованою митною вартістю. До таких, зокрема, належать процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до шостого) визначення митної вартості товарів.

При декларуванні товару позивач визначив його митну вартість виходячи саме з ціни угоди, що підлягала сплаті згідно до умов контракту, інвойсів та інших документів постачальника.

Згідно з частиною 1 статтею 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Частиною 2 встановлений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів.

Відповідно до частин 1, 2 статті 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.

Зокрема, статтею 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів. Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу.

Відповідно до частин 1-3 статті 55 Митного кодексу України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до частини 3 статті 53 Митного кодексу України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Також згідно з частиною 6 вищевказаної статті, декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.

В той же час, витребуванню підлягають лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а визначення митної вартості не за першим методом можливе тільки тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Таким чином, витребування додаткових документів можливе лише у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. При цьому, сумніви митниці є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відтак, наведені приписи зобов`язують Митницю зазначити конкретні обставини, які викликали вiдповiднi сумніви, причини неможливості їх перевірки на пiдставi наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.

Встановивши вiдсутнiсть достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, Митниця повинна вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи необхiднi для підтвердження того чи іншого показника.

Суд наголошує, що основними документами, які підтверджують митну вартість товару, є зовнішньоекономічний договір (контракт), рахунок-фактура (інвойс), якщо рахунок сплачено, та банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару. Вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, не передбачені Митним кодексом України (ст. 53) заборонено.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові від 05.03.2019 року по справі №815/5791/17.

Із матеріалів справи суд встановив, що з метою підтвердження заявленої митної вартості товарів позивач подав до відповідача повний пакет документів для підтвердження визначеної ним митної вартості товару, передбачений статтею 53 Митного кодексу України.

Відповідач в оскаржуваних рішеннях зазначив, що подані документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, які підтверджують митну вартість товарів.

Проте суд критично оцінює зазначені висновки відповідача з огляду на таке.

Так, щодо посилань в оскаржуваному рішенні рахунок на оплату ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» від 15.05.2023 № UA00075061 та довідка про вартість перевезення до митного кордону України ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» від 15.05.2023 № SIEV0009934 містять відомості про коносамент № MEDUQ9929686, який до митного оформлення не надавався, суд зазначає наступне.

Суд встановив, що на підтвердження транспортних та супутніх витрат за маршрутом Гданськ (Польща)- з/д перехід Мостиська - Медика (Україна) позивач надав Довідку про транспортні витрати № SIEV0009934 від 15.05.2023 та рахунок на оплату транспортних та супутніх послуг № UA00075061 від 15.05.2023. В довідці про транспортні витрати № SIEV0009934 від 15.05.2023 та рахунку на оплату транспортних та супутніх послуг № UA00075061 від 15.05.2023 наявне посилання на номер Лінійного коносаменту (MEDUQ9929686), який був наданий відповідачу разом з листом пояснення б/н від 02.06.2023.

Щодо посилань митного органу, що рахунок на оплату ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» від 15.05.2023 UA00075061 не містить наступних реквізитів: особистий підпис уповноваженої особи, печатка організації, яка видала документ, хоча у довідці про вартість перевезення до митного кордону України ТОВ «ДСВ ЛОГІСТИКА» від 15.05.2023 № SIEV0009934 зазначені реквізити наявні, то суд встановив, що позивач надавав митному органу вказаний документ з підписом уповноваженої особи та печатка організації, яка його видала разом з листом пояснення б/н від 02.06.2023.

Щодо посилань митного органу в оскаржуваному рішенні, що від виглядом прайс-листа виробника товарів декларант надав пакувальний лист від 25.02.2023 б/н, то суд зазначає, що наголошений прайс-лист виробника товарів надавався відповідачу разом із листом пояснення б/н від 02.06.2023.

З урахуванням зазначеного, зазначені зауваження митного органу спростовуються матеріалами справи.

Щодо посилань в оскаржуваному рішенні на те, що калькуляція вартості вантажних шин (Calculation of cost truck tires) виданий без номеру та дати, не містить відомостей, які б дозволили визначити термін або строк дії даного документу, а також стосується інвойсу від 25.02.2023 № TBR-QJ-23XY003, який до митного оформлення не надавався та імовірно не стосується поставки даних товарів, суд зазначає наступне.

Позивач по митного оформлення надав Розрахунок ціни (калькуляція) № TBR-QJ-23XY027 від 25.02.2023.

При цьому, калькуляція - це розрахунково-вартісна методика обліку, за допомогою якого обраховується планова собівартість продукції. Всі види калькуляції є попередніми, їх розробляють до початку виробництва продукції та використовують при складанні кошторису.

Положеннями п.4 ч.1 ст.3 Цивільного кодексу України закріплено таку загальну засаду цивільного законодавства, як свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом та з якої випливає свобода способів ініціювання підприємницьких цивільних правовідносин, у тому числі свобода форми розрахунку ціни (калькуляції). Отже, з огляду на засаду свободи підприємницької діяльності наявність чи відсутність у калькуляції певних відомостей (реквізитів), не може свідчити про заниження позивачем митної вартості товарів. Обов`язкової вимоги щодо отримання від суб`єкта зовнішньоекономічної діяльності - виробника товару вказаної вище документації, чи вимог до її складання чинним законодавством, що регулює порядок виконання зовнішньоекономічних операцій, не передбачено.

Калькуляція - документ, який складається постачальником до Інвойс №TBR-QJ-23XY027 від 25.02.2023, та позивач не має впливу на його зміст. Тобто, постачальник самостійно вирішує, які саме витрати включити до калькуляції, виходячи з фактично понесених ним видатків у зв`язку з поставкою товару позивачу.

Крім того, суд погоджується з доводами позивача, що калькуляція виробника не є документом, який підтверджує митну вартість товарів, що передбачені частиною другою статті 53 Митного кодексу України, а тому не впливає на визначення митної вартості товару.

Щодо зауважень митного органу, що у комерційних документах та документах, які надані для підтвердження оплати товарів наявні розбіжності щодо адреси покупця товарів: «UKRAINE, 07455,KYIV REGION, BROVARSKY DISTRICT, KNIAZHYCHI VILLAGE, KYTV-CHERNIHIV-NOVI YARYLOVYCHI ROAD, 25 KILOMETER» у відповідності із інвойсом від 25.02.2023 № TBR-QJ-23XY027 та наданими додатковими угодами б/н від 24.05.2022, 15.11.2022, 01.09.2021, 02.09.2021 до договору закупки імпортного товару від 24.04.2020 100SH- QJ2020, - тa «UA/KYIV 02094 PROSP. YURIIA HAHARINA STR. 23» y відповідності із SWIFT від 08.12.2022 та SWIFT від 31.01.2023 № 000867859 № 18121, суд зазначає наступне.

Суд встановив, що позивач до митного оформлення надав банківський платіжний документ №18121 08.12.2022 та № 000867859 від 31.01.2023 на загальну суму 82 080,00 Доларів США, що підтверджує 100% оплату за Товар , поставлений за Інвойс TBR-QJ-23XY027 від 25.02.2023.

При цьому, суд приймає до уваги доводи позивача, що при складанні банківських платіжних документів №18121 08.12.2022 та № 000867859 від 31.01.2023 була допущена технічна помилка в зазначенні адреси платника ТОВ « 100 ШИН+», зазначена адреса KYIV 02094 PROSP. YURIIA HAHARINA STR. 23, замість вірної адреси «UKRAINE,07455,KYIV REGION, BROVARSKY DISTRICT, KNIAZHYCHI VILLAGE, KYIV-CHERNIHIV-NOVI YARYLOVYCHI ROAD, 25 KILOMETER» ( 07455, Київська обл., Броварський р-н, сільрада Княжицька, автодорога Київ-Чернігів-Нові Яриловичі 25км).

Суд звертає увагу, що вірну адресу позивача можливо встановити з решти документів , що були подані до митного оформлення, зокрема, адреса зазначена в таких документах: зовнішньоекономічному договорі № 100SH-QJ2020 від 24.04.2020; Інвойс № TBR-QJ-23XY027 від 25.02.2023; митній декларації № 23UA75U9 від 31.05.2023.

Щодо зауважень митного органу, що враховуючи, що оплата товарів була здійснена покупцем 31.01.2023 (відповідно до SWIFT від 08.12.2022 та SWIFT від 31.01.2023), наявні порушення 90-денного строку поставки товарів на території України (15.05.2023 відповідно до накладної УМВС від 13.05.2023 № 33947311), який визначений пунктом 4.2. договору закупки імпортного товару від 24.04.2020 № 100SH-QJ2020 (пункт 4.2. із змінами, які внесені відповідно до додаткової угоди від 24.05.2022 б/н), суд зазначає наступне.

Суд встановив, що продавець товару («QINGDAO QJ INDUSTRIAL INC. ») порушив умови зовнішньоекономічного договору, в частині термінів поставки товару . Здійснення поставки товару пізніше узгодженої договором дати - є свідчення порушення зовнішньоекономічного договору в частині термінів поставки, проте не може свідчити про заниження митної вартості. При цьому, виконання чи не виконання умов зовнішньоекономічного договору виходить з договірних правовідносин між позивачем як покупцем та продавцем. В свою чергу відповідач не є тим органом на якого законодавством покладено обов`язок здійснювати контроль за виконанням цивільно-правових угод . Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року, № 815/137/17 .

Щодо посилань в оскаржуваному рішенні, що джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товару, суд зазначає наступне.

Рішення про коригування митної вартості товару не може базуватися виключно на інформації баз даних, зокрема, АСМО «Інспектор» та ЄАІС Держмитслужби, оскільки порядок її формування, ведення, отримання інформації, а також порядок використання її даних суб`єктами господарських відносин при здійсненні ними зовнішньоекономічної діяльності МК України не передбачено. Також слід врахувати, що в ЄАІС Держмитслужби України відсутня інформація про коригування заявленої митної вартості товарів, а також інформація щодо судових рішень з питань визначення митної вартості товарів та методів її визначення, у зв`язку з чим така інформаційна база не містить всіх об`єктивних даних щодо імпортованих в Україну товарів, які підтверджуються документально та підлягають обчисленню.

Наведена позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду в аналогічних (подібних) правовідносинах, викладених, зокрема, у постановах Верховного Суду від 30.06.2022 у справі № 280/1824/19, від 25 листопада 2020 року у справі № 1.380.2019.001657, від 19.02.2019 у справі № 805/2713/16-а та від 08.02.2019 року у справі № 825/648/17 тощо.

При цьому, торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).

Суд звертає увагу, що формально нижчий рівень митної вартості імпортованих позивачем товарів від рівня митної вартості іншого митного оформлення, не може розцінюватись як заниження позивачем митної вартості, не є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за основним методом визначення його митної вартості.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до ч. 2 ст. 55 МК України та наказу Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору», рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обґрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються. Зазначення в рішенні лише формальних посилань на неможливість перевірки задекларованої митної вартості суперечить наведеним вимогам законодавства.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 04.09.2018 у справі № 808/9123/15.

Таким чином, дослідивши надані позивачем для митного оформлення документи, копії яких містяться у матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позивач надав усі документи, необхідні для визначення митної вартості, документи містять повну інформацію про митну вартість та її складові частини.

У свою чергу, відповідач не підтвердив належними доказами та аргументованими доводами обставин надання неповних відомостей, а також існування розбіжностей, неточностей, які б впливали на рівень митної вартості товарів, ознак підробки цих документів або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Враховуючи викладене, на підставі наданих доказів у їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, суд вважає, що позовна заява обґрунтована та належить до задоволення.

VI. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач сплатив судовий збір у загальній сумі 6441,60 грн.

Таким чином, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача сплачений судовий збір у зазначеному розмірі.

У процесі розгляду справи не встановлено інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2,77,139, 244-246 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

1.Адміністративний позов задовольнити.

2.Визнати протиправними та скасувати картки відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500490/2023/000174; №UA500490/2023/000175.

3.Визнати протиправними та скасувати рішення про корегування митної вартості № UA500490/2023/000025/2 від 06.06.2023; № UA500490/2023/000026/2 від 06.06.2023.

4.Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « 100 шин +» судовий збір в розмірі 6441,60 грн. (шість тисяч чотириста сорок одну грн. 60 коп.).

Відповідно до статті 255 КАС України рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Згідно з частиною першою статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на постанову суду подається протягом тридцяти днів. Якщо розглянуто справу в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

Апеляційна скарга подається учасниками справи відповідно до П`ятого апеляційного адміністративного суду.

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю « 100 шин +», адреса: 07455, Київська обл., Броварський р-н., сільрада Княжицька, автодорога Київ-Чернігів-Нові Яриловичі 25 км, .

Відповідач: Одеська митниця, адреса: 65078, м. Одеса, вул. Лип Івана та Юрія, буд.21 А, код ЄДРПОУ ВП 44005631.

Суддя Оксана БОЙКО