Справа № 341/2484/23
Суддя: МЕРГЕЛЬ М. Р.
Дата ухвалення: 2023-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Єдиний унікальний номер 341/2484/23
Номер провадження 2-а/341/14/23
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про залишення позовної заяви без руху

08 листопада 2023 року м. Галич

Суддя Галицького районного суду Івано-Франківської області Мергель М. Р., вивчив матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ВП № 3 (м. Галич) ГУНП в Івано-Франківській області, старшого сержанта поліції Куриляка Володимира Володимировича про скасування постанови від 04.02.2023 серії ГАБІ № 807485 у справі про адміністративне правопорушення.

у с т а н о в и в :

08.11.2023 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ВП № 3 (м. Галич) ГУНП в Івано-Франківській області, старшого сержанта поліції Куриляка Володимира Володимировича про скасування постанови від 04.02.2023 серії ГАБІ № 807485 (далі Постанова), якою на нього накладено адміністративне стягнення у розмірі 850,0 гривень за порушення статті 183 КУпАП.

У позовній заяві також просив поновити строк на оскарження постанови. Вважає, що пропустив строк на оскарження постанови з поважних причин, оскільки про її існування дізнався від виконавчої служби лише 02.09.2023. Зазначає, що 07.09.2023 звертався до Галицького районного суду з позовною заявою про скасування Постанови, проте ухвалою судді позовну заяву повернуто через невиконання вимог ухвали про залишення позову без руху. Вказує, що ухвалу про залишення позову без руху не отримував, а дізнався про таку лише 01.11.2023.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим ст. ст. 160, 161, 172 цього Кодексу.

При вирішенні питання про прийняття позовної заяви до провадження, досліджуючи зміст та обґрунтованість позовної заяви та наданих документів до позовної заяви, суддя дійшов висновку, що позовна заява підлягає залишенню без руху, виходячи з наступного.

Відповідно до частини першої статті 46 КАС України сторонами в адміністративному процесі є позивач та відповідач.

Частиною четвертою статті 46 КАС України встановлено, що відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Разом з цим, відповідно до пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єкт владних повноважень - орган державної влади (у тому числі без статусу юридичної особи), орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Відповідно до статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема за частиною першою статті 183 КУпАП.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

При розгляді справ про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачених статтею 183 КУпАП, інспектори відповідного органу діють не як самостійний суб`єкт владних повноважень, а від імені органів Національної поліції.

Отже, відповідні інспектори виступають як самостійний відповідач у таких справах, оскільки є тими посадовими особами, які самостійно розглядають справи про адміністративні правопорушення і мають право накладати адміністративні стягнення.

Використання у зазначених вище нормах формулювань «органів Національної поліції», «розгляд яких віднесено до відання органів» вказує на те, що відповідачем у таких справах, які розглядаються судом в порядку, визначеному КАС України, є також орган державної влади - суб`єкт владних повноважень, окрім особи, яка перебуває з цим органом у трудових відносинах та від його імені здійснює розгляд справ про адміністративні правопорушення та накладає адміністративні стягнення.

Відповідно до пункту 2 частини п`ятої статті 160 КАС України в позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Таким чином, суддя дійшов висновку про те, що позивач не виконав вимоги пункту 2 частини п`ятої статті 160 КАС України, а саме не зазначив належні сторони (відповідачів) з їх реквізитами, оскільки у позовній заяві не зазначено повного найменування посади старшого сержанта поліції ОСОБА_2 . Тоді як ВП № 3 (м. Галич) ГУ НП в Івано-Франківській області не може бути відповідачем у цій справі, оскільки не є самостійною юридичною особою, тобто не має статусу юридичної особи, у зв`язку з чим не може брати участі у справі як відповідач.

Крім цього, суддя звертає увагу на таке.

Частиною 1 ст. 122 КАС України передбачено, що позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 2 ст. 286 КАС України позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Згідно зі статтею 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такої постанови. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Тобто, законодавцем чітко визначено, що для звернення до адміністративного суду з позовом щодо оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності законодавством встановлено спеціальний 10-денний строку, який обчислюється з дня вручення постанови.

Згідно з приписами ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Одночасно із поданням заяви про поновлення процесуального строку має бути вчинена процесуальна дія (подана заява, скарга, документи тощо), стосовно якої пропущений строк. Про поновлення або продовження процесуального строку, відмову у поновленні або продовженні процесуального строку суд постановляє ухвалу, яка не пізніше наступного дня з дня її постановлення надсилається особі, яка звернулася із відповідною заявою.

Завданням адміністративного судочинства в силу частини першої статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частин першої, другої статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачено, що суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно до правових висновків ЄСПЛ право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (рішення у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").

Також, у рішенні ЄСПЛ у справі «Устименко проти України» суд наголосив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним із основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності.

ЄСПЛ у рішенні від 28 березня 2006 року у справі «Мельник проти України» зазначив, що норми, які регламентують строки подання скарг, безумовно, передбачаються для забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності. Зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані. У той же час такі норми або їх застосування мають відповідати принципу юридичної визначеності та не перешкоджати сторонам використовувати наявні засоби.

Тобто, інститут строків в адміністративному судочинстві сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Отже, встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій і стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Підстави пропуску строку можуть бути визнані поважними, а строк поновлено лише у разі, якщо вони пов`язані з непереборними та об`єктивними перешкодами, труднощами, які не залежать від волі особи та унеможливили своєчасне, тобто у встановлений законом процесуальний строк, звернення до суду.

Поняття поважних причин пропуску процесуальних строків є оціночним, а його вирішення покладається на розсуд суду. До таких причин відносяться обставини непереборної сили та обставини, які об`єктивно унеможливлюють вчинення процесуальної дії у встановлений строк. Вказані обставини підлягають підтвердженню шляхом подання відповідних документів або їх копій.

Отже, у контексті забезпечення реалізації права на звернення до суду та вирішення питання поновлення строків на таке звернення поновлення строків може бути виправданим, якщо пропуск строку є поважний, об`єктивно незалежний від волі та поведінки особи.

Зі змісту оскаржуваної Постанови суддя установив, що така прийнята у присутності ОСОБА_1 , із занесенням його даних, із відміткою про його відмову від підпису та отримання копії вказаної постанови.

Водночас, позивач до матеріалів справи не долучив жодного доказу того, що постанову про накладення на нього адміністративного стягнення від отримав саме 02.09.2023. Те, що особі стало відомо про направлення постанови до органу виконавчої служби не є підставою для поновлення пропущеного строку на оскарження такої постанови.

Приписами до ч. 2 ст. 286 КАС України та статті 289 КУпАП імперативно установлено, що позовну заяву щодо оскарження відповідної постанови може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення такої постанови, а не отримання її копії чи примірника.

За змістом статті 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку.

Відсутність бажання особи отримати таку постанову під час її прийняття, відсутність бажання особи отримати постанову шляхом звернення до органу, який її прийняв більш як пів року, не свідчить про поважність причин пропущення строку на оскарження такої постанови.

Крім того, суддя звертає увагу на те, що згідно з частиною першою статті 286 КАС України адміністративна справа з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності вирішується місцевими загальними судами як адміністративними судами протягом десяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Відповідно до частини 8 статті 171 КАС України питання про відкриття провадження в адміністративній справі суддя вирішує протягом п`яти днів з дня надходження до адміністративного суду позовної заяви.

Згідно з даними, які містяться на офіційному порталі «Судова влада України» (https://court.gov.ua/) 07.09.2023 ОСОБА_1 звертався до суду з позовом про скасування Постанови. Такий позов повернуто 18.10.2023, тобто через 40 днів.

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Практика Європейського суду з прав людини визначає, що сторона, яка задіяна у ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. Як зазначено у рішенні цього суду у справі «Пономарьов проти України» від 03 квітня 2008 року, сторони мають вживати заходи, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З огляду на те, що з урахуванням строку на відкриття провадження і розгляд справи позовна заява ОСОБА_1 від 07.09.2023 могла бути розглянута не пізніше п`ятнадцяти днів, тобто до 23.09.2023, його посилання на неможливість усунути недоліки ухвали про залишення позову без руху суддя вважає необґрунтованими. Так, звернувшись до суду з позовом 07.09.2023, ОСОБА_1 як добросовісний учасник процесу зобов`язаний був до 18.10.2023 поцікавитись розглядом його позовної заяви. Проте, цього не зробив. При цьому ОСОБА_1 не позбавлений був можливості оскаржити відповідну ухвалу судді про повернення йому позовної заяви від 18.10.2023, чого теж не зробив.

Таким чином, за вказаних обставин суддя у цій справі не встановив поважних причин пропущення строку звернення до суду з позовом про оскарження Постанови від 04.02.2023.

Відповідно до ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Відповідно до ст. 169 КАС України суд, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст. 160, 161, 169, 171, 286 Кодексу адміністративного судочинства України,

п о с т а н о в и в :

Залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до ВП № 3 (м. Галич) ГУНП в Івано-Франківській області, старшого сержанта поліції Куриляка Володимира Володимировича про скасування постанови від 04.02.2023 серії ГАБІ № 807485 у справі про адміністративне правопорушення.

Позивачу надати строк десять днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків, зазначених в ухвалі судді, шляхом вказання інших підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду з посиланням на належні докази та шляхом визначення належних відповідачів із зазначенням їхніх реквізитів, передбачених у частині п`ятій статті 160 КАС України.

Роз`яснити позивачеві, що у випадку не усунення недоліків позовної заяви у встановлений судом строк, позовна заява і додані до неї документи будуть повернуті без розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

СуддяМикола МЕРГЕЛЬ