Справа № 520/22688/23
Суддя: Горшкова О.О.
Дата ухвалення: 2023-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2023 р. № 520/22688/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Ольги Горшкової, розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 при розгляді рапорту від 19.07.2023 ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 прийняти рішення відповідно до положень чинного законодавства України про переміщення ОСОБА_1 на посаду стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони другого відділу Красноградського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Харківської області оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ ЗСУ, а у разі неможливості, на іншу посаду для обмежено придатних військовослужбовців.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо неприйняття рішення про переміщення позивача для несення військової служби на підставі висновку військово-лікарської комісії від 10.01.2023 №475, оскільки Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 встановлений обов`язок відповідача щодо прийняття рішення про переміщення військовослужбовця за станом здоров`я. Зазначено, що позивач та Харківський обласний ТЦК СП зверталися до командира Військової частини НОМЕР_1 з рапортом про переміщення його за станом здоров`я на нове місце військової служби на посаду стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони другого відділу Красноградського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Харківської області оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ ЗСУ. До рапорту було додано копію висновку військово-лікарської комісії від 21.06.2023 №5337. Однак, відповіді на рапорт військовослужбовця отримано не було.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду відкрито спрощене провадження по справі в порядку, передбаченому статтею 262 Кодексу адміністративного судочинства України та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.

Вказана ухвала була направлена засобами поштового зв`язку на адресу відповідача, зазначену в адміністративному позові. Однак, поштове відправлення було повернуто до суду з зазначення причини - адресат відсутній за вказаною адресою. За приписами ч.11 ст.126 КАС України, у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Крім того, секретарем судового засідання розміщено оголошення на сайті суду про відкриття провадження у справі №520/22688/23 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії та оприлюднено посилання на текст ухвали суду від 23.08.2023 -https://reyestr.court.gov.ua/Review/113022215.

Відповідач правом надання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідно до положень ч.4 ст.159 КАС України, подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Згідно з приписами ч.2 ст.175 КАС України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи. З огляду на викладене, враховуючи пропущення відповідачем строку на подання відзиву, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами.

Відповідно до частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Згідно зі статтею 258 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.

Суд, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є військовослужбовцем ЗСУ військової частини НОМЕР_1 на посаді стрільця 2 роти 1 відділення.

27.12.2022 о 10:35 год. Позивач внаслідок збройного зіткнення в районі населених пунктів Озарянівка та Курдюмівка Донецької області отримав вогнепальне осколкове поранення, сліпе, не проникаюче правої половини грудної клітини, що підтверджується довідкою про обставини травми від 24.01.2023.

Згідно довідки ВЛК №475 від 10.01.2023 отримана травма є тяжкою.

Згідно довідки «Обласної клінічної лікарні» м. Харкова №0175 від 27.04.2023 позивачу встановлений діагноз: заїкання тоно-клонічного типу, артикуляційно- дихальної форми, високого ступеня, ускладнене тяжкими невротичними проявами.

Згідно довідки гарнізонної ВЛК №5337 від 21.06.2023 позивач обмежено придатний до військової служби та не придатний до служби у високомобільних, десантних військ, плавскладі, морській піхоті спецспорудах. Придатний в частинах забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

04.07.2023 Харківський обласний ТЦК СП направив командиру військової частини НОМЕР_1 лист №3094 про згоду розмістити позивача на посаді стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони другого відділу Красноградського районного ТЦК СП Харківської області оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ ЗСУ на наявну вакантну посаду та просив відповідача оформити відповідні документи.

Крім того, позивач 07.19.2023 звернувся до відповідача із відповідним рапортом, де просив про переміщення його Красноградського районного ТЦК СП Харківської області.

Однак, станом на день звернення до суду, відповідач не надав відповіді на вказаний рапорт позивача та не здійснив переміщення військовослужбовця на відповідну посаду.

Не погоджуючись з такою бездіяльністю відповідача, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Cтаттею 65 Конституції України встановлено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

Згідно частини першої пункту 20 статті 106 Конституції України передбачено, що Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.

Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №64/2022 від 24.02.2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» №2102-IX від 24.02.2022, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указами Президента України протягом періоду з 24.02.2022 продовжувався строк дії воєнного стану в Україні. Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, а також визначає загальні засади проходження в Україні військової служби, здійснює Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (надалі також - Закон №2232-XII).

Відповіднодо частини першої статті 2 Закону №2232-XII військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Частиною чотирнадцятою статті 2 Закону №2232-XII визначено, що виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями, визначеними цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Згідно частин першої, тринадцятої статті 6 Закону №2232-XII військові посади (штатні посади, що підлягають заміщенню військовослужбовцями) і відповідні їм військові звання передбачаються у штатах (штатних розписах) військових частин, кораблів, органів військового управління, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів та військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти.

Військовослужбовці у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби, можуть бути направлені для подальшого проходження військової служби з одного військового формування до іншого з виключенням із списків особового складу формування, з якого вибули, та включенням до списків особового складу формування, до якого прибули.

У відповідності до частини четвертої статті 2 Закону №2232-XII порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до пункту 12 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 (надалі також - Положення №1153/2008), встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку, призупинення контракту та військової служби тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Порядок підготовки та видання наказів з питань проходження військової служби встановлюється Міністерством оборони України.

Відповідно до пункту 82 Положення №1153/2008 призначення військовослужбовців на посади здійснюється на рівнозначні посади за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії.

Відповідно до пункту 112 Положення №1153/2008, військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення.

Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків: неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії; неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують; потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.

Відповідно до пункту 113 Положення №1153/2008, переміщення військовослужбовця за станом здоров`я або за станом здоров`я членів його сім`ї здійснюється за рапортом військовослужбовця та за наявності відповідного медичного висновку.

Статтею 115 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, затвердженого Законом України від 24.03.1999 №551-XIV, передбачено, що вимоги до звернення військовослужбовця, порядок розгляду пропозицій, заяв та скарг, строки розгляду, права військовослужбовця під час розгляду заяви чи скарги, обов`язки командирів, органів військового управління щодо розгляду звернень військовослужбовців регулюються законодавством України про звернення громадян, нормативно-правовими актами Кабінету Міністрів України, Міністерства оборони України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України.

Інструкція про організацію виконання Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затверджена наказом Міністра оборони України від 10.04.2009 №170 визначає механізм реалізації та порядок організації у Збройних Силах України, Державній спеціальній службі транспорту виконання вимог Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10.12.2008 №1153.

Відповідно до підпункту 4.17 Інструкції від 10.04.2009 №170 зарахування військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби) наказами по особовому складу в розпорядження посадових осіб здійснюється з урахуванням, серед визначених, таких особливостей: у порядку переміщення по службі звільнення з посади однієї номенклатури посад і зарахування військовослужбовців у розпорядження іншої номенклатури посад, між якими немає взаємин підпорядкованості, проводяться наказом вищої посадової особи.

Згідно статті 28 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України єдиноначальність є одним із принципів будівництва і керівництва Збройними Силами України і полягає в: наділенні командира (начальники) всією повнотою розпорядчої влади стосовно підлеглих і покладенні на нього персональної відповідальності перед державою за всі сторони життя та діяльності військової частини, підрозділ) і кожного військовослужбовця; наданні командирові (начальникові) права одноособово приймати рішення, віддавати накази; забезпеченні виконання зазначених рішень (наказів), виходячи із всебічної оцінки обстановки та керуючись вимогами законів і статутів Збройних Сил України.

Згідно пункту 90 Положення від 10.12.2008 №1153/2008, необхідність і терміновість переміщення військовослужбовців, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі і визнані військово-лікарською комісією за станом здоров`я обмежено придатними до військової служби, з посад, що вони займають, на інші посади, на яких вони можуть виконувати обов`язки військової служби з урахуванням стану здоров`я, підготовки і досвіду служби, визначаються командирами (начальниками), які мають право призначати військовослужбовців на відповідні посади.

З огляду на вищенаведене, командир (начальник), який має право призначати військовослужбовця на відповідну посаду, за результатом розгляду рапорту про переміщення військовослужбовця за станом здоров`я, на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії, повинен прийняти відповідне рішення.

Відповідно до частин першої, другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Як встановлено судом, станом на час розгляду даної справи відповідачем не доведено наявності обставини з прийняття рішення, за результатом розгляду рапорту позивача від 19.07.2023 та листа Харківського обласного ТЦК СП про переміщення позивача з військової служби на посаду стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони другого відділу Красноградського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Харківської області оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ ЗСУ за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії від 21.06.2023 №5337.

Оскільки, командир (начальник), який має право призначати військовослужбовця на відповідну посаду, за результатом розгляду рапорту про переміщення військовослужбовця за станом здоров`я, на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії, повинен прийняти відповідне рішення, то враховуючи вищенаведене, відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо неприйняття рішення, за результатом розгляду рапорту позивача від 19.07.2023 про переміщення позивача з військової служби у Військовій частині НОМЕР_1 на посаду стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони другого відділу Красноградського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Харківської області оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ ЗСУ за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії від 21.06.2023 №5337.

Щодо твердження представника позивача про те, що Положенням про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженим Указом Президента України від 10.12.2008 №1153/2008 встановлений обов`язок відповідача щодо прийняття рішення про переміщення військовослужбовця за станом здоров`я, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства, згідно з частиною першою статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 Кодексу адміністративного України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання щодо тлумачення частини 2 статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина 2 статті 3 Конституції України). Для здійснення такої діяльності органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові і службові особи наділені публічною владою, тобто мають реальну можливість на підставі повноважень, встановлених Конституцією і законами України, приймати рішення чи вчиняти певні дії. Особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

Утвердження правової держави відповідно до приписів статті 1, другого речення частини третьої статті 8, статті 55 Основного Закону України полягає, зокрема, у гарантуванні кожному судового захисту прав і свобод, а також у запровадженні механізму такого захисту. Конституційний Суд України у своїх рішеннях послідовно підкреслював значущість положень статті 55 Конституції України щодо захисту кожним у судовому порядку своїх прав і свобод від будь-яких рішень, дій чи бездіяльності органів влади, посадових і службових осіб, а також стосовно неможливості відмови у правосудді.

Відносини, що виникають між фізичною чи юридичною особою і представниками органів влади під час здійснення ними владних повноважень, є публічно-правовими і поділяються, зокрема, на правовідносини у сфері управлінської діяльності та правовідносини у сфері охорони прав і свобод людини і громадянина, а також суспільства від злочинних посягань. Діяльність органів влади, у тому числі судів, щодо вирішення спорів, які виникають у публічно-правових відносинах, регламентується відповідними правовими актами.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 6 Кодексу адміністративного судочинства України.

Таким чином, суд зазначає, що судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи та інтереси позивача.

Однак, як встановлено, відповідач не приймав рішення про переміщення ОСОБА_1 з Військової частини НОМЕР_1 на посаду стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони другого відділу Красноградського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Харківської області оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ ЗСУ за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії від 21.06.2023 №5337, а допустив протиправну бездіяльність щодо неприйняття рішення, за результатом розгляду рапорту позивача від 19.07.2023 про переміщення позивача з військової служби.

Таким чином, позовні вимоги позивача про зобов`язання Військової частину НОМЕР_1 прийняти рішення відповідно до положень чинного законодавства України про переміщення ОСОБА_1 на посаду стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони другого відділу Красноградського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Харківської області оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ ЗСУ, а у разі неможливості, на іншу посаду для обмежено придатних військовослужбовців, задоволенню не підлягають.

Вітдак, задля ефективного та належного захисту прав позивача, позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню, шляхом зобов`язання Військової частини НОМЕР_1 розглянути рапорт від 19.07.2023 про переміщення ОСОБА_1 з бойової посади на не бойову за станом здоров`я, по суті, з урахуванням висновків суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 14, 243-246, 293, 295-296 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії -задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо нерозгляду рапорта від 19.07.2023 про переміщення ОСОБА_1 на посаду стрільця відділення охорони взводу охорони роти охорони другого відділу Красноградського районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Харківської області оперативного командування « ІНФОРМАЦІЯ_1 » Сухопутних військ ЗСУ за станом здоров`я на підставі висновку військово-лікарської комісії від 21.06.2023 №5337.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) розглянути рапорт від 19.07.2023 про переміщення ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) з бойової посади на не бойову за станом здоров`я, по суті, з урахуванням висновків суду.

В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ольга ГОРШКОВА