Справа № 420/6192/23
Суддя: Танасогло Т.М.
Дата ухвалення: 2023-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/6192/23

Перша інстанція: суддя Катаєва Е.В.,

повний текст додаткового рішення

складено 26.06.2023, м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

судді-доповідача: Танасогло Т.М.,

суддів: Димерлія О.О., Крусяна А.В.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеської митниці на додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ТИТАН-РИ до Одеської митниці про визнання протиправними та скасування рішень.

В С Т А Н О В И В :

У березні 2023 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ТИТАН-РИ» (ТОВ «ТИТАН-РИ», позивач) звернулось до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Одеської митниці, в якому позивач, з вимогами про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів: від 10.03.2023 року №UA500500/2023/000237/2, №UA500500/2023/000238/2, №UA500500/2023/000239/2, №UA500500/2023/000240/2, №UA500500/2023/000241/2 та карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 10.03.2023 року №UА500500/2023/000480, №UА500500/2023/000481, №UА500500/2023/000478, №UА500500/2023/000479, №UА500500/2023/000482.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 31.03.2023р. вказаний позов було залишено без руху.

На виконання вимог зазначеної ухвали адміністративного суду, позивачем 06.04.2023р. до Одеського окружного адміністративного суду було направлено заяву про виправлення недоліків позову з додатком позовна заява в новій редакції з копією для відповідача.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року, адміністративний позов ТОВ ТИТАН-РИ задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів від 10.03.2023 року №UA500500/2023/000237/2, №UA500500/2023/000238/2, №UA500500/2023/000239/2, №UA500500/2023/000240/2, №UA500500/2023/000241/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 10.03.2023 року №UА500500/2023/000480, №UА500500/2023/000481, №UА500500/2023/000478, №UА500500/2023/000479, №UА500500/2023/000482.

Стягнуто з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТИТАН-РИ» витрати зі сплати судового збору в розмірі 11309,96 грн.

19.06.2023 року до суду надійшла заява представника ТОВ «ТИТАН-РИ», адвоката Глазова Олексія Олеговича, про ухвалення додаткового судового рішення, в якій представник просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «ТИТАН-РИ» судові витрати, понесені ним за надану правничу допомогу у справі №420/6192/23 у розмірі 20000 грн.

26.06.2022р. у даній справі Одеським окружним адміністративним судом ухвалено додаткове рішення, яким стягнуто з Одеської митниці за рахунок бюджетних асигнувань на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТИТАН-РИ» витрати зі сплати професійної правничої допомоги у розмірі 10000 грн.

Не погоджуючись з прийнятим додатковим рішенням, Одеською митницею подано на зазначене додаткове рішення апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апелянт просить скасувати це додаткове рішення суду першої інстанції повністю та ухвалити нове рішення, яким зменшити розмір витрат на правничу допомогу.

В обґрунтування скарги апелянт вказує, що гонорар представника позивача за надану правову допомогу у розмірі 10 000,00 грн. є завищеним, становить 3,72 прожиткові мінімуми на працездатних осіб з 01.01.2023р., та становить надмірний тягар для відповідача. стягнення судом першої інстанції адвокатських витрат у зазначеній сумі не відповідало критеріям розумності, співрозмірності, тощо.

На підставі ст. 311 КАС України, справу розглянуто судом апеляційної інстанції в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами.

За приписами ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість додаткового судового рішення в межах вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 252 КАС України, суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Ухвалюючи додаткове рішення у даній справі, суд першої інстанції, проаналізувавши приписи ст.ст.132, 134, 139 КАС України, прийнявши до уваги надані позивачем письмові докази на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, врахувавши критерії обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, враховуючи фактичний об`єм наданих адвокатом Глазовим О.О. послуг, в розрізі критеріїв їх реальності та необхідності, суд першої інстанції дійшов висновку, що співмірним розміром судових витрат пов`язаних з витратами на професійну правничу допомогу у даному випадку є 10 000,00 грн, які суд стягнув за рахунок бюджетних асигнувань Одеської митниці на користь позивача.

Надаючи оцінку обґрунтованості висновку суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як визначено ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Колегія суддів враховує, що вирішуючи спір по суті, суд першої інстанції задовольнив позов ТОВ «ТИТАН-РИ» відтак позивач має право на відшкодування понесених ним судових витрат, пов`язаних із розглядом справи.

У відповідності до ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п.1 ч.3 ст.132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Компенсація витрат на професійну правничу допомогу здійснюється у порядку, передбаченому ст.134 КАС України.

В силу приписів ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Для результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Як свідчать матеріали справи та було вірно встановлено судом першої інстанції, представником позивача на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано копії документів, укладених між ТОВ «ТИТАН-РИ» та адвокатом Глазовим О.О., а саме: договору про надання правової допомоги від 20.03.2023 №20/03/23/АО; - додаткового погодження до договору від 20.03.2023 №20/03/23/АО про надання правової допомоги від 20.03.2023; - акту виконаних робіт від 15.06.2023 (а.с.231-234).

Відповідно до встановлених судом першої інстанції обставин справи, які підтверджуються дослідженими апеляційним судом документами, згідно з п.3.1. договору про надання правової допомоги від 20.03.2023 №20/03/23/АО сторони домовились, що вартість правової допомоги встановлюється у додатковому погодженні до цього договору.

Пунктом 2 додаткового погодження до договору від 20.03.2023 №20/03/23/АО передбачено, що сторони визначили фіксований розмір гонорару адвоката, зокрема, за підготовку правової позиції, підготовку позовної заяви, збір та підготовку документів та доказів для участі у судовому розгляді за відповідним позовом, участь у судових засіданнях в суді першої інстанції, кількістю не більше трьох судових засідань складає 20000 грн.

Відповідно до акту виконаних робіт від 15.06.2023 адвокатом Глазовим О.О. було надано ТОВ «ТИТАН-РИ» наступну правову допомогу: підготовка правової позиції, підготовка позовної заяви, інших процесуальних документів (клопотань, заяв), збір та підготовку документів та доказів для участі у судовому розгляді за відповідним позовом складає 20000 грн.

Дослідивши наявні у справі докази, надані в обґрунтування й доведення витрат на правничу допомогу, які позивач поніс у зв`язку із розглядом цієї справи в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що ТОВ ТИТАН-РИ підтвердив фактичне надання йому правничої допомоги, пов`язаної з представництвом інтересів позивача в судів щодо розгляду цієї справи (зокрема у вигляді складання заяв, процесуальних документів, тощо), обсяг виконаних робіт/наданих послуг.

Слід зазначити, що розмір витрат на правничу допомогу, який позивач просив стягнути з суб`єкта владних повноважень у сумі 20 000,00 грн. був узгоджений умовами відповідного договору, підтверджений складеними та підписаними на виконання Договору №20/03/23/АО про надання правової допомоги та Додаткового погодження до вказаного договору відповідними документами, зокрема актом виконаних робіт.

Дослідивши надані Товариством документи наявні у справі, апеляційний суд вважає їх такими, що доводять факт понесення позивачем витрат на правову допомогу адвоката в розглядуваній справі, розкривають зміст та обсяг наданих послуг.

Водночас, в контексті надання оцінки доводам апеляційної скарги, судова колегія зауважує, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Розглядаючи заяву про розподіл судових витрат, та вирішуючи її по суті, суд має детально визначити чи підтверджуються вони документально (реально понесені) чи заявлених розмір відповідає визначеним приписами КАС України критеріям та чи є такі витрати співмірними зі складністю справи та здійсненими стороною діями під час розгляду спору, а не автоматично стягувати увесь заявлений стороною до відшкодування розмір витрат на професійну правничу допомогу.

Як свідчать встановлені обставин справи, суд першої інстанції ухвалюючи додаткове рішення детально дослідив надані позивачем документи в частині вирішення питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, оцінив заявлені витрати позивачем з урахуванням їх обґрунтованості та необхідності.

На думку апеляційного суду, ухвалюючи додаткове рішення у даній справі, суд першої інстанції дотримався вищенаведених вимог та врахувавши складність справи, задоволення позовних вимог, виходячи з принципу обґрунтованості та пропорційності розміру судових витрат до предмета спору, співмірності розміру судових витрат зі складністю справи та наданих адвокатом послуг, часом, витраченим адвокатом на надання відповідних послуг, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони, дійшов обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у розмірі 10000,00 грн.

Зокрема, проаналізувавши кожну із складових правової допомоги, суд першої інстанції зазначив, що додатковим погодженням до договору від 20.03.2023 №20/03/23/АО про надання правової допомоги від 20.03.2023 визначено фіксований розмір правничої допомоги у розмірі 20000 грн, з урахуванням до трьох судових засідань. При цьому, згідно акту виконаних робіт від 15.06.2023 адвокатом Глазов О.О. не брав участь у судових засіданнях по справі №420/6192/23, розгляд якої здійснювався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, проте розмір правничої допомоги не змінився, та залишився на рівні 20000 грн, визначений з урахуванням до трьох судових засідань.

Надаючи критичну оцінку окремо заявленим у акті - послуги із підготовки правової позиції, збору та підготовки доказів, суд першої інстанції ґрунтовно зазначив, що такі послуги фактично охоплюються послугою з підготовки позовної заяви, для оформлення якої необхідна визначена правова позиція та докази на підтвердження викладених обставин справи.

Також, суд першої інстанції вірно виснував, що особа може сплатити адвокату в якості гонорару будь-яку суму, але відшкодуванню за нормами КАС України підлягають лише ті витрати на професійну правничу допомогу, які є реальними, необхідними, фактичними та доведеними належними доказами.

Стягнута судом першої інстанції на користь позивача сума у відшкодування витрат позивача на правничу допомогу, на переконання колегії суддів, є цілком ґрунтовною та не є такою, яка могла б за даний спірних обставин справи вважатись неспівмірною, що спростовує відповідні доводи апеляційної скарги митного органу.

Скаржником не конкретизовано належним чином неспівмірності стягнутої суми з обсягом (об`ємом) виконаних адвокатом робіт/наданих послуг.

Посилання апелянта у скарзі на документи, якими має бути підтверджено надання правничої допомоги для можливості її відшкодування на користь сторони за рахунок суб`єкта владних повноважень, у разі задоволення позову, апеляційний суд оцінює критично, оскільки до матеріалів справи ТОВ «ТИТАН-РИ» надало усі необхідні докази, якими доведено як надання правничої допомоги, так і її обсяг, обґрунтовану оцінку співмірності якої було надано у додатковому рішенні судом першої інстанції.

Інші (та загалом) доводи апеляційної скарги є несуттєвими, встановлених обставин справи та висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання щодо відшкодування витрат на правничу допомогу.

З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив додаткове судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків цього рішення суду, а тому підстав для скасування додаткового рішення колегія суддів не вбачає і вважає, що апеляційну скаргу на нього слід залишити без задоволення.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Враховуючи все вищевикладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, відповідно до ст.316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає розглядувану апеляційну скаргу Одеської митниці без задоволення, а додаткове рішення суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 241-243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326, 328 КАС України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеської митниці залишити без задоволення.

Додаткове рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року у справі № 420/6192/23 залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач Т.М. Танасогло
Судді О.О. Димерлій А.В. Крусян