Справа № 620/4267/23
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2023-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/4267/23 Головуючий у 1-й інстанції: Житняк Л.О.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 листопада 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом, в якому просив:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 21.01.2023 № 72 про відмову в призначенні пенсії на пільгових умовах;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до стажу роботи, який дає право на пільгову пенсію по списку № 1, періоди роботи з 03.08.2016 по 19.03.2017 на посаді рентгенлаборанта рентгенкабінету Новгород-Сіверської центральної районної лікарні імені І.В. Буяльського, з 20.03.2017 по 13.01.2023 на посаді рентгенлаборанта рентгенкабінету поліклінічного відділення комунального комерційного підприємства «Новгород-Сіверська центральна районна лікарня імені І.В. Буяльського», та призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 з дати подання заяви про призначення пенсії, а саме з 23.11.2020.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 позов задоволено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального та процесуального права, та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

З метою повного та всебічного встановлення обставин справи, колегією суддів ухвалено рішення про продовження апеляційного розгляду даної справи на строк, що не перевищує п`ятнадцяти днів.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 13.01.2023 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1.

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області у порядку екстериторіальності за наслідками розгляду вищезазначеної заяви позивача рішенням від 21.01.2023 № 72 відмовило йому у призначенні пільгової пенсії за віком за списком № 1, оскільки посада рентгенлаборанта не передбачена постановою КМ України від 24.06.2016 № 461.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач звернувся до суду першої інстанції з даним позовом.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області є протиправним та підлягає скасуванню, а позовні вимоги задоволенню, оскільки положеннями законодавства та матеріалами справи підтверджується право рентгенлаборанта, код професії 3229, на пільгове пенсійне забезпечення згідно з списком № 1.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що оскаржуване рішення прийнято судом першої інстанції з ненаданням належної оцінки нормам чинного законодавства, що призвело до прийняття невірного рішення, судом порушено правильність застосування норм матеріального та процесуального права та правової оцінки обставин у справі.

Колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції та вважає доводи апелянта безпідставними, враховуючи наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 114 Закону №1058 право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

За правилами п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі - Порядок), затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 №383 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 01.12.2005 за №1451/11731, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Періоди роботи на пільгових умовах зараховуються відповідно до «Порядку застосування списків № 1 та № 2 виробництв, робіт професій, посад і показників про обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», який передбачає для нарахування пенсії за віком на пільгових умовах обов`язкову атестацію робочих місць та зайнятість працівника повний робочий день на роботах зі шкідливими умовами праці на посадах, передбачених Списками (п.4.2 та п.6 Порядку).

Як вбачається з оскаржуваного рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, позивач станом на час звернення за призначенням пенсії, досяг віку 52 роки, мав страховий стаж 36 років 11 місяців 14 днів. Відповідач визначив його спеціальний стаж - 4 повні роки (згідно з розрахунком стажу - 4 роки 8 місяців за період з 17.02.2012 по 02.08.2016) на посадах рентгенлаборанта стаціонару (для обслуговування туберкульозних хворих (з 17.02.2012 по 07.02.2016) та на посаді рентгенлаборанта ренгенкабінету з 08.02.2016 по 02.08.2016, що відповідає п.19 списку розділу XIX «охорона здоров`я» списку № 1 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461, яка набрала чинності з 03.08.2016, затверджено нова редакція списку № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Зокрема, були внесені зміни до розділу XIX списку №1, а саме у даний розділ включені посади молодших спеціалістів з медичною освітою рентгенівських відділень (кабінетів), а також молодших спеціалістів з медичною освітою, зайняті у відділеннях інтервенційної радіології (рентгенохірургічний блок).

Як вбачається з довідки від 13.01.2023 №04-01/47 (а.с.8) з 03.08.2016 позивач працював на посаді рентгенлаборанта:

- з 03.08.2016 по 19.03.2017 на посаді рентгенлаборанту рентгенкабінету Новгород-Сіверської центральної районної лікарні імені І.В. Буяльського;

- з 20.03.2017 по 13.01.2023 на посаді рентгенлаборанта рентгенкабінету/ поліклінічного відділення Комунального комерційного підприємства Новгород- Сіверська центральна районна лікарня імені І.В. Буяльського.

Однак, до пільгового стажу робіт за списком №1 цей стаж не зарахований через відсутність посади рентгенлаборанта в списку №1 в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461.

З вказаним висновком Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області колегія суддів не погоджується, з огляду на таке.

Відповідно до вимог ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та розділу XIX Охорона здоров`я, списку №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 №461, право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи, за результатами атестації робочих місць та повної трудової зайнятості, мають серед іншого молодші спеціалісти з медичною освітою рентгенівських відділень (кабінетів).

Професійна назва "рентгенлаборант" міститься у Національному класифікаторі професій України ДК 003:2010, затвердженому наказом Держспоживстандарту від 28.07.2010 №327.

В редакції списку № 1, введеному в дію постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 № 461, законодавець пішов шляхом не зазначення в списку №1 конкретних посад згідно з Національним класифікатором професій України ДК 003:2010, а шляхом зазначення всієї номенклатури спеціальностей «молодших спеціалістів з медичною освітою».

Зазначений підхід розкривається в Положенні про атестацію молодших спеціалістів з медичною освітою, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 23.11.2007 №742.

Згідно з п.1.6, п.4.14 Положення про атестацію молодших спеціалістів з медичною освітою та пункту 12 «Рентгенологія» додатку 1 до п.1.6 цього Положення, атестація проводиться за спеціальностями, передбаченими Номенклатурою спеціальностей молодших спеціалістів з медичною освітою (додаток 1) з урахуванням вимог кваліфікаційних характеристик молодших спеціалістів з медичною освітою. При цьому, робота на посаді рентгенлаборанта зараховується до стажу роботи за спеціальністю "рентгенологія", що включена до номенклатури спеціальностей молодших спеціалістів з медичною освітою. Відповідно позиція списку №1 "молодші спеціалісти з медичною освітою рентгенівських відділень (кабінетів)», поширюється на рентгенлаборантів у разі їх зайнятості повний робочий день на роботах і в умовах передбачених цією позицією списку.

З наведеного слідує, що за новою редакцією списку № 1 та Положення про атестацію молодших спеціалістів з медичною освітою, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 23.11.2007 №742, посада ренгенлаборанта відноситься до номенклатури посад молодших спеціалістів з медичною освітою рентгенівських відділень (кабінетів).

Пунктом 3 Порядку № 383 визначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

Згідно з п.10 Порядку для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену п.20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 №637.

Матеріалами справи підтверджується, що згідно з наказом від 26.02.2021 №78 «Про підсумки проведення атестації робочих місць за умовами праці працівників КНП «Новгород-Сіверська ЦМЛ» та згідно з висновком за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці атестаційна комісія підтвердила право рентгенлаборанта, код професії 3229, на пільгове пенсійне забезпечення згідно з списком № 1.

Право на пільгову пенсію підтверджено також довідкою від 13.01.2023 №04-01/47 за формою додатку №5 до Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній.

Враховуючи наведене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області є протиправним та підлягає скасуванню.

Згідно з пп.1 п.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення з пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

З огляду на наведене, оскільки пільговий стаж позивача становить більше 10 років і позивач досяг необхідного віку та враховуючи, що призначення та виплата пенсії здійснюється територіальними органами Пенсійного фонду України за місцем фактичного проживання пенсіонера, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про необхідність зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області зарахувати до стажу роботи, який дає право на пільгову пенсію по списку № 1, періоди роботи з 03.08.2016 по 19.03.2017 на посаді рентгенлаборанта рентгенкабінету Новгород-Сіверської центральної районної лікарні імені І.В. Буяльського, з 20.03.2017 по 13.01.2023 на посаді рентгенлаборанта рентгенкабінету поліклінічного відділення Комунального комерційного підприємства Новгород-Сіверська центральна районна лікарня імені І.В. Буяльського, та призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1 з дати подання заяви про призначення пенсії, а саме з 13.01.2023.

Надаючи оцінку доводам апелянта про те, що покладення судом першої інстанції на нього обов`язку призначити позивачу пенсію є втручанням у дискреційні повноваження органу Пенсійного фонду України, колегія суддів вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до п. п. 2, 4, 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

За правилами ч. ч. 3-4 ст. 245 КАС України у разі скасування нормативно-правового або індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

У випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Зі змісту наведених норм випливає, що втручанням у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень може бути прийняття судом рішень не про зобов`язання вчинити дії, а саме прийняття ним рішень за заявами заявників замість суб`єкта владних повноважень.

Тобто, законодавець передбачив обов`язок суду змусити суб`єкт владних повноважень до правомірної поведінки, а не вирішувати питання, які належать до функцій і виключної компетенції останнього (дискреційні повноваження), тому втручання в таку діяльність є формою втручання в дискреційні повноваження наведеного органу та виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

Згідно судової практики Європейського суду з прав людини (рішення по справі «Олссон проти Швеції» від 24.03.1988) запорукою вірного застосування дискреційних повноважень є високий рівень правової культури державних службовців, водночас, суди повинні відновлювати порушене право шляхом зобов`язання суб`єкта владних повноважень, у тому числі колегіальний орган, прийняти конкретне рішення про надання можливості, якщо відмова визнана неправомірною, а інших підстав для відмови не вбачається.

При цьому, колегією суддів враховується, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникала б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення.

Аналогічна позиція викладена у постановах Верхового Суду України від 16.09.2015 у справі №21-1465а15 та від 02.02.2016 у справі № 804/14800/14.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 45 Закону № 1058-IV документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Матеріали справи свідчать, що за наслідками розгляду поданої ОСОБА_1 заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 1 ГУ ПФ в Харківській області було прийнято рішення про відмову в її призначенні з підстав відсутності посади рентгенлаборанта в постанові КМ України від 24.06.2016 № 461. Разом з тим, указані відповідачем підстави незарахування страхового стажу та призначення пенсії з цих підстав були визнані протиправними. Інших підстав для відмови у призначенні позивачу пенсії відповідачами, зокрема, ГУ ПФ в Харківській області у згаданому рішенні зазначено не було.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що з урахуванням обставин цієї справи, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що належним способом захисту, необхідним для поновлення прав ОСОБА_1 , є зобов`язання ГУ ПФ в Чернігівській області призначити останньому пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 1.

Інші доводи апеляційної скарги є безпідставними та необґрунтованими, носять формальний характер і не ґрунтуються ні на фактичних обставинах, ні на вимогах закону та спростовуються матеріалами справи. Крім того, апеляційна скарга не містить посилань на обставини, передбачені статтями 317-319 КАС України, за яких рішення суду підлягає скасуванню.

Надаючи оцінку всім доводам учасників справи, судова колегія також враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.

Отже, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції прийняв законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області залишити без задоволення, а рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 14.06.2023 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.