Справа № 460/12862/21
Суддя: Кухтей Руслан Віталійович
Дата ухвалення: 2023-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 рокуЛьвівСправа № 460/12862/21 пров. № А/857/12480/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі :

головуючого судді : Кухтея Р.В.,

суддів : Носа С.П., Шевчук С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 22 червня 2023 року про відмову у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення (постановлену головуючим-суддею Дударем О.М. в порядку письмового провадження у м. Рівне) у справі за заявою Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області у справі за адміністративним позовом Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області до Національного університету водного господарства та природокористування про застосування заходів реагування,

в с т а н о в и в :

У вересні 2021 року Головне управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області (далі - ГУ ДСНС, Управління, позивач) звернулося в суд із адміністративним позовом до Національного університету водного господарства та природокористування (далі - НУВГП, відповідач), в якому просило застосувати заходи реагування у виді повного зупинення роботи будівель гуртожитку №1, розташованого за адресою : м. Рівне, вул. Чорновола, 51, гуртожитку №7, розташованого за адресою : м. Рівне, вул. Студентська, 6 та гуртожитку №8, розташованого за адресою : м. Рівне, вул. Студентська, 8 НУВГП шляхом опечатування вхідних дверей та відключення від системи електрозабезпечення, до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 19.09.2022 позовні вимоги були задоволені повністю.

08.05.2023 Управіління подало заяву про зміну способу і порядку виконання судового рішення, у якій просило покласти виконання рішення суду від 19.09.2022 по справі №460/12862/21 на підрозділи державної виконавчої служби Міністерства юстиції, а у разі відмови у задоволенні цієї заяви визначити інший законний та ефективний спосіб виконання рішення суду, не покладаючи його на ГУ ДСНС.

12.05.2023 ГУ ДСНС додатково було подано заяву, в якій висловлено прохання покласти виконання вищевказаного рішення суду на НУВГП.

Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 22.06.2023 у задоволенні заяви було відмовлено повністю.

Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, Управління подало апеляційну скаргу, в якій через порушення норм процесуального права просить її скасувати та задовольнити подану заяву у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає, що рішення суду про вжиття заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг установлює заборону боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, що в розумінні статті 10 Закону України Про виконавче провадження є одним із заходів примусового виконання судового рішення. Також зазначає, що Положенням №1050 від 16.12.2015, не встановлено повноважень ДСНС України вживати заходів, направлених на припинення користування об`єктами, щодо яких судом застосовані заходи реагування у сфері державного нагляду (контролю).

Згідно п.1 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю.

Відповідач не скористався правом подачі відзиву на апеляційну скаргу у встановлений судом строк.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні по справі матеріали та доводи апеляційної скарги в їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції вказав на відсутність передбачених ч.3 ст.378 КАС України підстав та вказав, що виконання судового рішення про застосування заходів реагування покладається на орган, який звернувся з позовом, у цьому випадку на ГУ ДСНС. Також суд зазначив, що у цих правовідносинах ГУ ДСНС діє не як орган, на який покладено виконання судового рішення у контексті норм Закону України Про виконавче провадження, а як суб`єкт владних повноважень, який застосовує/реалізовує санкції за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки на підставі рішення суду.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, вважає їх вірними та такими, що ґрунтуються на правильному застосуванні норм матеріального права та з дотриманням норм процесуального права, а також при повному, всебічному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, виходячи з наступного.

Згідно ч.3 ст.378 КАС України, підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Тобто, передумовою для прийняття судом рішення про зміну способу або порядку виконання судового рішення, є наявність обставин, які унеможливлюють або ускладнюють виконання рішення у спосіб чи порядок, які первинно визначені в рішенні суду.

Разом з тим, зміна, на підставі статті 378 КАС України, способу чи порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права. Зміна способу чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення повинна узгоджуватися з тими обґрунтуваннями судового рішення, на які спираються висновки суду, що містяться в резолютивній частині судового рішення. Ці заходи повинні забезпечити виконання конкретного судового рішення і не можуть змінювати рішення по суті та поширюватися на відносини, які виникли після його ухвалення.

Отже, висновки судового рішення щодо способу і порядку його виконання чітко визначені та не можуть бути змінені іншим судовим рішенням без відповідного обґрунтування виняткової необхідності застосування такої зміни рішення.

Винятковою необхідністю зміни способу чи порядку виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

КАС України не визначено переліку обставин, які свідчать про неможливість виконання рішення чи ускладнення його виконання, у зв`язку з чим суд оцінює такі доводи та докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Дослідивши зміст рішення суду від 19.09.2022 колегією суддів встановлено, що резолютивна частина судового рішення є чіткою та зрозумілою, а застосований захід реагування має тимчасовий характер, період дії якого залежить безпосередньо від факту повного усунення відповідачем усіх порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Відновлення діяльності після її зупинення рішенням суду в силу ч.5 ст.4 Закону України Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності можливе з моменту отримання органом державного нагляду (контролю), який ініціював призупинення, повідомлення суб`єкта господарювання про усунення ним усіх встановлених судом порушень.

Зі змісту заяви позивача видно, що у якості підстави для зміни способу і порядку виконання судового рішення вказується та обставина, що територіальні органи ДСНС не є органами примусового виконання судового рішення, а тому покладання на ГУ ДСНС обов`язку щодо виконання судового рішення є протиправним.

На думку колегії суддів, наведені позивачем доводи не є тими обставинами, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відповідно до ст.66 КЦЗ України, центральний орган виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Частиною першою статті 67 КЦЗ України визначено, що до повноважень центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, належить : 1) здійснення державного нагляду (контролю) у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту щодо виявлення та запобігання порушенням вимог законодавства органами та суб`єктами господарювання, аварійно-рятувальними службами, зазначеними у статті 65 цього Кодексу; 12) звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, експлуатації будівель, об`єктів, споруд, цехів, дільниць, а також машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, зупинення проведення робіт, у тому числі будівельно-монтажних, випуску і реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту, надання послуг, якщо ці порушення створюють загрозу життю та/або здоров`ю людей.

Відповідно до ч.1, 2 ст.68 КЦЗ України, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сфері техногенної та пожежної безпеки, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом. У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, який здійснює державний нагляд у сферах техногенної та пожежної безпеки, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом.

Згідно ч.2 ст.70 КЦЗ України, повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг здійснюється виключно за рішенням адміністративного суду.

Колегія суддів враховує те, що Верховний Суд у постанові від 05.06.2019 по справі №809/421/17 дійшов висновку, що виконання судового рішення про застосування заходів реагування покладається на орган, який звернувся з позовом, у цьому випадку - на ГУ ДСНС. У правовідносинах, які виникають у зв`язку з реалізацією цим органом своїх владних повноважень немає підстав залучати до виконання судового рішення (щодо застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю) органи державної виконавчої служби і покладати на них обов`язок виконати це судове рішення у порядку примусового виконання відповідно до Закону України Про виконавче провадження.

Та обставина, що заходи реагування (у визначених законом випадках) застосовуються на підставі судового рішення не змінює суб`єктного складу і правового статусу учасників цих правовідносин, зокрема, контролюючого органу, який на виконання закону звернувся з позовом і на підставі судового рішення і повинен застосувати до підконтрольного суб`єкта заходи реагування для досягнення мети, яка зумовила їх застосування.

Разом з тим, колегія суддів зазначає, що у даних правовідносинах ГУ ДСНС діє не як орган, на який покладено виконання судового рішення згідно Закону України Про виконавче провадження, а як суб`єкт владних повноважень, який застосовує/реалізовує санкції за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки.

На думку колегії суддів, визначене частиною другою статті 68 та частиною другою статті 70 КЦЗ України право посадових осіб позивача не обмежується лише повноваженнями на звернення до адміністративного суду з позовом про повне або часткове зупинення роботи підприємств, об`єктів, окремих виробництв, цехів, дільниць, експлуатації машин, механізмів, устаткування, транспортних засобів, виконання робіт, надання послуг, оскільки таке право кореспондується з функціональними повноваженнями та обов`язками позивача щодо забезпечення подальшого контролю за вжитими заходами, направленими за дотриманням вимог пожежної та техногенної безпеки, а також використання протипожежної, аварійно-рятувальної або іншої спеціальної техніки або засобів протипожежного захисту не за призначенням.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що судове рішення не містить будь-яких примусових дій, які повинен здійснити державний виконавець, натомість здійснення контролю за виконанням заходів реагування є прямим обов`язком позивача, як контролюючого органу.

Колегія суддів також звертає увагу позивача на положення ст.ст.175, 188-8 КУпАП, які в свою чергу передбачають можливість притягнення громадян та посадових осіб до відповідальності за порушення та за невиконання приписів, розпоряджень та постанов посадових осіб центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань державного нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки.

Натомість, позивачем не надано суду жодних доказів наявності обставин, які вказують на фактичну неможливість забезпечення ним подальшого контролю та відповідного реагування відносно громадян та посадових осіб за належним дотриманням заходів реагування, які вжиті судом з метою направленою на дотриманням вимог пожежної та техногенної безпеки, а також використання протипожежної, аварійно-рятувальної або іншої спеціальної техніки або засобів протипожежного захисту не за призначенням.

При цьому, колегія суддів наголошує, що перекладання такого обов`язку на суб`єкта господарювання, який допустив порушення вимог пожежної та техногенної безпеки не сприяє виконанню, визначених Законом, завдань у сфері пожежної та техногенної безпеки та належної реалізації повноважень позивача, як контролюючого органу.

Отже, в обсязі встановлених у цій справі фактичних обставин, описаних вище, зважаючи на їхній зміст та юридичну природу, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що покладення судом виконання рішення у цій справі саме на ГУ ДСНС відповідає положенням чинного законодавства.

Згідно ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала постановлена відповідно до норм матеріального та процесуального права, а висновки суду першої інстанції ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному з`ясуванні всіх обставин, що мають значення для справи, які не спростовані доводами апеляційної скарги, у зв`язку з чим відсутні підстави для її задоволення.

Керуючись ст.ст.308, 311, 312, 315, 316, 321, 325, 328, 329 КАС України, суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Рівненській області залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 22 червня 2023 року про відмову у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання судового рішення по справі №460/12862/21 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий суддя Р. В. Кухтей
судді С. П. Нос
С. М. Шевчук