Справа № 120/979/23
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2023-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

м. Вінниця

07 листопада 2023 р. Справа № 120/979/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Томчука Андрія Валерійовича, розглянувши в письмовому проваджені звіт про виконання судового рішення за виконанням судового рішення в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням від 19.04.2023 адміністративний позов задоволено.

13.07.2023 від позивача на адресу суду надійшла заява про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення у адміністративній справі № 120/979/23.

Ухвалою від 20.07.2023 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області протягом місяця з дня отримання цієї ухвали подати звіт про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19.04.2023 у справі № 120/979/23.

21.08.2023 на адресу суду від відповідача надійшов звіт про виконання рішення суду від 19.04.2023 у справі № 120/979/23.

Ухвалою від 11.09.2023 вирішено визнати звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області про виконання рішення суду в адміністративній справі № 120/979/23 таким, що не підтверджує виконання судового рішення у повному обсязі. Встановлено відповідачу новий строк для подання звіту про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19.04.2023 у справі № 120/979/23.

11.10.2023 на адресу суду надійшов звіт про виконання рішення суду, в якому представник відповідача вказав, що пенсійним фондом було включено до розрахунку пенсії ОСОБА_1 оскаржуване підвищення, передбачене постановою № 713 у розмірі 2000 грн, починаючи з 01.07.2021. Тобто розмір пенсії заявника з цієї дати склав 31 571,73 грн, де 29 571,73 грн - розмір пенсії заявника, 2000 грн - розмір підвищення згідно з постановою № 713. пенсію в сумі 31571,73 заявник отримає у листопаді 2023 року.

За період з 01.07.2023 по 31.10.2023 позивачу нараховано 56 000 грн і ця заборгованість обліковується ГУ в автоматизованих системах обробки пенсійної документації та на їх підставі в автоматизованій базі даних у підсистемі "Реєстр судових рішень" Інтегрованої комплексної інформаційної системи ПФ України. На підтвердження вказаних обставин до звіту додано розрахунок на доплату пенсії за пенсійною справою № ОСОБА_1 .

Таким чином, на переконання відповідача, судове рішення у справі № 120/979/23 слід вважати виконаним.

23.10.2023 на адресу суду надійшли письмові доповнення до звіту від 11.10.2023, в яких боржник зазначає, що розмір пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.07.2021 склав 31571,73 грн, де: 29 571,73 грн - розмір пенсії заявника, 2000 грн - розмір підвищення згідно з постановою № 713.

Розмір пенсії стягувача з 01.03.2022 склав 35 843,50 грн. Пенсію в сумі 35 843,50 заявник отримає у листопаді 2023 року.

За період з 01.07.2023 по 31.10.2023 позивачу нараховано 56 000 грн і ця заборгованість обліковується ГУ в автоматизованих системах обробки пенсійної документації та на їх підставі в автоматизованій базі даних у підсистемі "Реєстр судових рішень" Інтегрованої комплексної інформаційної системи ПФ України". Така заборгованість буде виплачена після виділення необхідних коштів на фінансування з Державного бюджету України.

Так, представник ГУ ПФУ у Вінницькій області наголосив, що бюджет ПФ України на 2023 рік, затверджений постановою КМУ від 24.06.2023 № 631, в якому передбачено 360 млн грн для погашення заборгованості за судовими рішеннями. З урахуванням виділених коштів ГУ проведено виплату заборгованості за судовими рішеннями в сумі 12,5 млн грн, що набули законної сили в період з 09.07.2020 по 20.09.2020. Разом з тим у ГУ станом на 15.09.2023 обліковується 17 377 судових рішень на суму ,65, на 15.10.2023 - 18389 судових рішень на суму ,90 грн, що підлягають виплаті за окремою бюджетною програмою.

Разом з тим, на переконання відповідача ГУ ПФУ у Вінницькій області виконано рішення суду від 19.04.2023 у справі № 120/979/23 в межах покладених судом зобов`язань та відповідно до норм чинного законодавства.

Ухвалою від 30.10.2023 позивачеві встановлено строк для подання до суду письмових пояснень щодо звіту відповідача стосовно виконання судового рішення у справі № 120/979/23.

03.11.2023 позивачем подано до суду письмові пояснення, в яких останній вказав, що не заперечує проти затвердження судом звіту ГУ ПФУ у Вінницькій області про виконання судового рішення від 19.04.2023 у справі № 120/979/23.

Вивчивши матеріали справи та оцінивши поданий відповідачем звіт, суд зазначає наступне.

Статтею 14 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Відповідно до статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Розділом IV Кодексу адміністративного судочинства України врегульовано окремі процесуальні питання, пов`язані з виконанням судового рішення, та передбачено, що судовий контроль за виконанням судового рішення здійснює суд, який його ухвалив.

Форми судового контролю за виконанням судового рішення встановлені приписами статей 382, 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Деякі особливості встановлення судового контролю за виконанням судових рішень в адміністративних справах визначені статтею 382 Кодексу адміністративного судочинства України.

Так, частиною 1 цієї статті передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (частина 2 статті 382 Кодексу адміністративного судочинства України).

Отже, вказаною нормою передбачено право суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Конституційний Суд України у рішенні від 26 червня 2013 року №1-7/2013 зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

У рішенні від 25 квітня 2012 року 11-рп/2012 Конституційний Суд України зазначив, що невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом.

Крім того, Конституційний Суд України у рішенні від 30 червня 2009 року №16-рп/2009 наголосив, що метою судового контролю є своєчасне забезпечення захисту та охорони прав і свобод людини і громадянина, та зауважив, що виконання всіма суб`єктами правовідносин приписів, викладених у рішеннях суду, які набрали законної сили, утверджує авторитет держави як правової.

Так, вище вже йшлося про те, що рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 19.04.2023 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області з 01.07.2021 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

З матеріалів, доданих до звіту та додаткових пояснень вбачається, що ГУ ПФУ у Вінницькій області проведено перерахунок пенсії стягувача, так розмір пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.07.2021 склав - 31571,73 грн, де: 29 571,73 грн - розмір пенсії заявника, 2000 грн - розмір підвищення згідно з постановою № 713.

Розмір пенсії стягувача з 01.03.2022 склав 35 843,50 грн. Пенсію в сумі 35 843,50 заявник отримає у листопаді 2023 року.

За період з 01.07.2023 по 31.10.2023 позивачу нараховано 56 000 грн і ця заборгованість обліковується ГУ в автоматизованих системах обробки пенсійної документації та на їх підставі в автоматизованій базі даних у підсистемі "Реєстр судових рішень" Інтегрованої комплексної інформаційної системи ПФ України".

Як зазначає відповідач у звіті про виконання судового рішення у справі № 120/979/23, виплата нарахованої доплати пенсії в сумі 56 000 грн, на виконання вказаного судового рішення буде здійснюватися в межах затверджених бюджетних призначень для здійснення відповідних виплат та у порядку черговості, у разі наявності відповідного фінансування з Державного бюджету України.

Згідно зі статтями 23, 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства. Органи Пенсійного фонду України здійснюють виплату пенсій лише у межах видатків, встановлених Кабінетом Міністрів України, виходячи з наявних фінансових ресурсів Державного бюджету та бюджету Пенсійного фонду України.

Отже, невиконання судового рішення управлінням Пенсійного фонду України в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатись невиконанням судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні Закону України «Про виконавче провадження» можуть вважатись об`єктивні причини, що унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення. Причиною невиконання рішення суду у справі № 120/979/23 є дефіцит фінансування, який, у свою чергу, не залежить ні від Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, ні від Пенсійного фонду України.

Так, суд зважає на обставини викладені боржником у звіті та додаткових поясненнях, відносно того, що з урахуванням виділених коштів ГУ проведено виплату заборгованості за судовими рішеннями в сумі 12,5 млн грн, що набули законної сили в період з 09.07.2020 по 20.09.2020.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2023 № 631 затверджено бюджет Пенсійного фонду України на 2023 рік, яким передбачено кошти Державного бюджету на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду 360 млн грн.

Разом з тим, у ГУ станом на 15.09.2023 обліковується 17 377 судових рішень на суму ,65, на 15.10.2023 - 18389 судових рішень на суму ,90 грн, що підлягають виплаті за окремою бюджетною програмою.

Отже відсутність коштів Державного бюджету на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду є об`єктивною, поважною причиною, яка унеможливлює своєчасність здійснення виплати боргу позивачу.

Отже, рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09.04.2023 у справі № 120/979/23 в частині виплати нарахованих сум заборгованості виконується згідно відповідної бюджетної програми.

Верховний Суд, розглядаючи аналогічне питання в ухвалі від 04.10.2022 у справі №200/3958/19-а, зазначив, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи. Це не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Як встановлено вище, нарахована на виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 09.04.2023 у справі № 120/979/23 доплата до пенсії за період з 01.07.2021 по 31.10.2023 не виплачена, отже вказане судове рішення не виконано у повному обсязі.

Проте фактична невиплата позивачу такої доплати зумовлена не протиправними діями відповідача, а недостатністю виділених бюджетних коштів на виконання судових рішень, боржником у яких є Пенсійний фонд України.

Разом з тим, у додаткових поясненнях позивач самостійно підтвердив, що у листопаді 2023 року вже отримав пенсію з урахуванням спірної доплати у розмірі 2000 грн.

Враховуючи вищезазначене, невиконання судового рішення ГУ ПФ України у Вінницькій області в частині виплати заборгованості за відсутності відповідного фінансового забезпечення та без фактичної наявності коштів з бюджету не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Положеннями КАС України дійсно встановлено право, а не обов`язок суду, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, зобов`язати суб`єкта владних повноважень, проти якого ухвалено судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання такого рішення.

При цьому, застосування судового контролю є наслідком обґрунтованого припущення про невиконання судового рішення зі сторони суб`єкта владних повноважень або достовірно підтвердженого під час розгляду заяви факту невиконання судового рішення.

Водночас, правове значення для наслідків застосованого судового контролю матимуть причини невиконання судового рішення (зокрема, об`єктивна неможливість чи допущене зволікання зі сторони боржника).

Верховний Суд у постановах від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а, від 07.11.2019 у справі №420/70/19, від 23.04.2020 у справі №560/523/19 дійшов висновку про те, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Враховуючи обставини справи, характер спірних правовідносин, предмет та категорію спору, приписи статті 382 КАС України, зважаючи на висловлену позивачем позицію щодо відсутності заперечень останнього з приводу затвердження судом відповідного звіту пенсійного органу, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для прийняття звіту Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 382 КАС України, -

УХВАЛИВ:

Прийняти звіт Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 10.10.2023, з урахуванням додаткових пояснень до звіту від 23.10.2023, про виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19.04.2023 в адміністративній справі № 120/979/23.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Томчук Андрій Валерійович