Справа № 160/5104/23
Суддя: Дурасова Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 листопада 2023 року м. Дніпросправа № 160/5104/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Дурасової Ю.В. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Лукманової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.05.2023 року (головуючий суддя Букіна Л.Є.)

в адміністративній справі №160/5104/23 за позовом ОСОБА_1 до відповідачів: Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про скасування рішення, визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся 15.03.2023 до рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до відповідачів Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (відповідач-2), в якій просив:

- визнати протиправними дії відповідачів щодо відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2;

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області від 31.05.2022 р. №33 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати відповідачів повторно розглянути заяву ОСОБА_1 за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №2 від 24.05.2022 року відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду;

- зобов`язати відповідачів визначити, що станом на день досягнення пенсійного віку для призначення дострокової пенсії на пільгових умовах за списком №2 (25.09.2017 р.) пільговий стаж роботи ОСОБА_1 становив 14 років 04 місяців 08 днів, а загальний страховий стаж становив 27 років 05 місяців 02 днів;

- зобов`язати відповідачів повторно розглянути заяву позивача та визначити дату призначення пенсії саме з 24 травня 2022 року відповідно до ст, 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В обґрунтування позову позивач посилався на протиправність дій та оскарженого рішення, яким йому безпідставно відмовлено у призначенні пільгової пенсії за наявності у нього необхідного загального та пільгового стажу, що надавало йому право на таке призначення.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.05.2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про відмови у призначенні пенсії від 31.05.2022 р. №33.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області повторно розглянути заяву позивача ОСОБА_1 про призначення пенсії від 24 травня 2022 року та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Рішення суду першої інстанції обґрунтоване тим, що саме трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника та на підставі трудової книжки визначається трудовий стаж позивача за спірний період, тоді як власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, щодо якої такі порушення було вчинено, а отже, й не може впливати на її особисті права. Вказав, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом зобов`язання відповідача-2, тобто органу, який прийняв протиправне рішення, повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні. При цьому, повноваження щодо обрахунку страхового стажу особи знаходяться у площині дискреційних повноважень органу ПФУ, а тому вимоги позивача про зобов`язання відповідачів визначити, що станом на день досягнення пенсійного віку для призначення дострокової пенсії на пільгових умовах за списком №2 (25.09.2017 р.) пільговий стаж роботи ОСОБА_1 становив 14 років 04 місяців 08 днів, а загальний страховий стаж становив 27 років 05 місяців 02 днів, а також зобов`язати відповідачів повторно розглянути заяву позивача та визначити дату призначення пенсії саме з 24 травня 2022 року відповідно до ст. 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» задоволенню не підлягає.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Рівненській області подано апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити.

Вказує, що пільговий стаж у позивача узагалі відсутній, при цьому, що до його складу не зараховано періоди роботи, зазначені в уточнюючій довідці про пільговий характер роботи від 01.12.2017 року № 3, а саме: з 07.02.84 р. по 01.03.90 р. з підстав відсутності акту зустрічної звірки. Зазначає, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі з 05.03.1990 по 12.11.1990 відповідно до трудової книжки, оскільки заявником не надана довідка про періоди роботи на підставі записів про трудову участь з урахуванням виробленого мінімуму. Вказує, що стаж позивача становить 27 років 05 місяців 02 дні пільговий стаж роботи по Списку №2 відсутній.

В частині відмови у задоволенні позову рішення суду першої інстанції не оскаржується.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає розгляду справи по суті спору.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає про наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що 24 травня 2022 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області із заявою про призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Рішенням відповідача-2 від 31.05.2022 р. №33 відмовлено позивачеві у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового та загального страхового стажу.

Позивач вважає протиправним таке рішенням.

Суд першої інстанції позов задовольнив частково.

Досліджуючи правильність прийняття судом першої інстанції рішення, колегія суддів апеляційної інстанції вважає за необхідне дослідити ряд норм законодавства, що регулюють дані правовідносини та обставини справи.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що до даних правовідносин слід застосовувати норми Конституції України, Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Так, стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Отже, суб`єкти владних повноважень (до яких відноситься відповідач) мають діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Таким чином межі дій відповідача чітко визначені Конституцією та законами України.

За приписами пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Такими законами є Закон України «Про пенсійне забезпечення» Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV, який діє з 01.01.2004.

Згідно із ст.24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV Розділу XIV-1 «Пенсійне забезпечення окремих категорій громадян», право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

На пільгових умовах пенсія за віком призначається:

2) працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону:

чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи;

жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи

Відповідно до п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, наведені у цьому пункті, в тому числі: документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637.

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Положенням ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено, що основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж для призначення пенсій є трудова книжка.

Така ж норма міститься і в п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.

Отже, основним документом для призначення пенсії на пільгових умовах є трудова книжка.

Матеріалами справи підтверджується, що досягнувши 59 річного віку, позивач звернувся до Пенсійного органу із заявою про призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 зі зменшенням пенсійного віку при наявності 14 років 04 місяців 08 днів пільгового та 27 років 05 місяців 02 днів загального страхового стажу, як про це зазначає сам позивач у поданому позові.

Колегія суддів апеляційної інстанції бере до уваги, що у рішенні відповідача-2 також зазначено, що страховий стаж позивача становить 27 років 05 місяців 02 дні, при цьому, до його складу не зараховано період роботи в колгоспі з 05.03.90 р. по 12.11.90 р., оскільки заявником не надана довідка про періоди роботи на підставі записів про трудову участь з урахуванням виробленого мінімуму.

На думку колегії суддів апеляційної інстанції період роботи позивача в колгоспі з 05.03.90 р. по 12.11.90 р. має бути зарахований до страхового стажу оскільки саме трудова книжка є основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж для призначення пенсій, водночас трудова книжка позивача (та записи в ній) не містить будь-яких дефектів, при цьому, матеріали справи не містять будь-яких доказів (відповідачем-2 не надано) які б спростовувати записи, що містяться в трудовій книжці позивача.

Повноваження щодо обрахунку страхового стажу особи знаходяться у площині дискреційних повноважень органу ПФУ.

Колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії відповідач припустився порушень вимог законодавства України, зокрема, стосовно пільгового стажу відповідач-2 у рішенні зазначив, що такий стаж у позивача узагалі відсутній, при цьому, що до його складу не зараховано періоди роботи, зазначені в уточнюючій довідці про пільговий характер роботи від 01.12.2017 року № 3, а саме: з 07.02.84 р. по 01.03.90 р. з підстав відсутності акту зустрічної звірки.

Проте, рішення відповідача-2 не містить мотивів відмови у зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи позивача, які підтверджені записами трудової книжки, зокрема:

- з 04.08.1980 по 15.10.1981 електрозварювальником ручної електродугової зварки 3 розряду Будівельно-монтажний трест «Нікопольбуд» Комбінат «Дніпрометалургбуд»;

- з 12.08.1992 по 30.06.1994 електрозварювальником Виробничо-комерційна фірма «АЕЛІТА»;

- з 03.09.2003 по 10.11.2003 газоелектрозварювальником Товариство з обмеженою відповідальністю Виробничо-комерційна фірма «Південь-Сервіс»;

- з 01.08.2005 по 06.09.2006 зварювальником цеху переробки зерна Дочірнє підприємство «Ера-1»;

- з 01.12.2006 по 28.05.2007 зварювальником цеху переробки зерна Дочірнє підприємство «Ера-1».

Разом з цим, зважаючи, що рішення відповідача-2 містить виключні мотиви щодо відсутності підстав для зарахування періоду роботи, зазначеного в уточнюючій довідці про пільговий характер роботи від 01.12.2017 року № 3, а саме: з 07.02.84 р. по 01.03.90 р., а також зважаючи, що у такому рішенні зазначено про відсутність у позивача пільгового стажу узагалі, суд доходить висновку, що ці періоди навіть не аналізувались відповідачем-2 та їм узагалі не надавалася будь-яка оцінка.

Відповідно до правових висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 23.12.20І9 у справі № 535/103/17. від 27.03.2020 у справі № 607/1266/17, згідно із єдиного тарифно-кваліфіканійного довідника робіт та професій робітників, затвердженого постановою Держкомпрапі СРСР і ВЦРПС 16 січня 1985 року № 17/2-54, професія зварника не визначена, як окрема професія, є загальною професією, яка об`єднує назви професій, пов`язаних зі зварюванням металів і є загальним поняттям для електрозварника ручного зварювання, електрогазозварника, газозварника і електрозварника на напівавтоматичних і автоматичних машинах. Вказаний нормативно-правовий акт дає підстави для ствердження, шо професія зварника, електрозварника та газоелектрозварника с тотожною професією, тому не може бути підставою для відмови у зарахуванні до спеціального стажу.

Суд досліджуючи записи трудової книжки позивача зазначає, що відповідні періоди роботи навпроти попередньо зазначених професій, а саме: з 04.08.80 по 15.10.81, з 12.08.92 по 30.06.94, з 03.09.2003 по 10.11.2003, з 01.08.2005 по 06.09.2006, з 01.12.2006 по 28.05.2007, а також за період з 07.02.84 р. по 01.03.90 р. містять усі необхідні відомості, які визначають право позивача на зарахування вказаних періодів саме до пільгового стажу за Списком № 2, тоді як відповідач-2 розглядаючи подану позивачем заяву узагалі не надав цим періодом будь-якої оцінки, чим припустився порушень вимог законодавства України.

Крім того, матеріали справи містять докази того, що у період 27.10.81 р. по 20.12.83 р. позивач проходив військову службу у КДБ СРСР (Радянській Армії).

При цьому, до початку виконання означеного обов`язку відповідач з 04.08.1980 по 15.10.1981 працював на посаді електрозварювальника ручної електродугової зварки 3 розряду Будівельно-монтажний трест «Нікопольбуд» Комбінат «Дніпрометалургбуд» та уже за встановленою судовою практикою цей період також має бути зарахований до пільгового стажу позивача за Списком № 2.

Між тим, знову ж таки, через не надання відповідачем-2 будь-яких мотивів із приводу визначення права позивача на зарахування до його пільгового стажу періоду роботи з 04.08.1980 по 15.10.1981, орган ПФУ також не надав оцінки періоду служби позивача в армії в призмі визначення права зарахування цього періоду до його пільгового стажу.

Посилання відповідача на відсутність даних про періоди роботи на підставі записів про трудову участь з урахуванням виробленого мінімуму позивача за період з 05.03.90 р. по 12.11.90 р. як на підставу для не зарахування цього періоду до його страхового стажу є безпідставними, оскільки саме трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника та на підставі трудової книжки визначається трудовий стаж позивача за спірний період, тоді як власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, щодо якої такі порушення було вчинено, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.08.2019 року по справі № 654/890/17 (провадження № К/9901/22832/18).

Таким чином, зазначений вище період підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача, а рішення відповідача-2 скасуванню відповідно.

Разом з тим, зважаючи на обраний позивачем спосіб відновлення порушеного права, з урахуванням встановлених у цій справи обставин, дискреційністю повноважень відповідача щодо розгляду поданих особою документів у взаємозв`язку з поверхневим розглядом відповдіачем-2 поданої позивачем заяви про призначення пенсії 24 травня 2022 року, суд у спірному випадку не вправі здійснити вихід за межі позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню шляхом зобов`язання відповідача-2, тобто органу, який прийняв протиправне рішення, повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії та прийняти відповідне рішення з урахуванням висновків суду, викладених у цьому рішенні.

Вищезазначене є мотивом для відхилення судом апеляційної інстанції аргументів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки аргументи позивача та норми законодавства України, що регулюють дані правовідносини спростовують доводи скаржника.

Доводи апеляційної скарги щодо суті спору не спростовують правове обґрунтування, покладене в основу рішення суду першої інстанції, тому не можуть бути підставою для його скасування.

Дана справа є справою незначної складності, тому рішення суду апеляційної інстанції не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволенні позову позивачем не оскаржувалось, тому в цій частині апеляційний перегляд не здійснювався.

Керуючись 241-245, 250, 311, 316, 321, 322, 327, 328, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 16.05.2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття 01.11.2023 та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, зазначених в підпунктах: «а», «б», «в», «г» пункту 2 ч. 5 статті 328 КАС України.

В силу п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом 30 днів згідно ст. 329 КАС України з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Головуючий - суддя Ю. В. Дурасова

суддя Л.А. Божко

суддя О.М. Лукманова