Справа № 465/5780/19
Суддя: Мартьянова С. М.
Дата ухвалення: 2023-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

Іменем України

08.11.2023 рокум. Львів

Франківський районний суд м. Львова в складі:

головуючого судді Мартьянової С.М.

з участю секретаря судового засідання Сеньків А.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Синини Івана Івановича, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом до відповідачів про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, в якому просив суд визнати протиправною та скасувати постанову від 09.09.2019 року про накладання адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі ДПО 18 №761739 винесену Інспектором роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у закарпатській області Департаменту патрульної поліції Сининою І.І.

В обґрунтування позову посилався на те, що 28.09.2019 року ОСОБА_1 через засоби поштового зв`язку було отриману постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі від 09.09.2019 року серії ДПО 18 № 761739 про що Позивачем проставлено підпис в квитанції про отримання рекомендованого поштового відправлення в поштовому відділенні № 57 ПАТ «Укрпошта» (м.Львів, вул. Коновальця, 97).

Вважає, що відповідно до ст.253, ст.254 Цивільного кодексу України встановлений законом строк для оскарження постанови від 09.09.2019, серії ДПО 18 № 761739 розпочався 28.09.2019 року та закінчився 08.10.2019 року.

Так 11.07.2019 року в селі Нижні Ворота Воловецького району Закарпатської області Інспектором роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Закарпатській області Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції Юрик М.В. винесено відносно Позивача постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі від 11.07.2019 серії ЕАВ № 1318727 на підставі ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено на позивача штраф в розмірі 425 грн.

Підставою для винесення вказаної постанови від 11.07.2019 серії ЕАВ № 1318727, було нібито порушення позивачем п. 9.9.6. «Правил дорожнього руху» затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, а саме через те, що Позивач не ввімкнув аварійну світлову сигналізацію при зупинці працівником поліції.

В подальшому Управлінням патрульної поліції в Закарпатській області було скасовано постанову від 11.07.2019 серії ЕАВ № 1318727, з тих підстав, що диспозиція ч.2 ст.122 КУпАП передбачає з адміністративну відповідальність за з порушення правил користування попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку та не передбачає підстав для притягнення до адміністративної відповідальності з підстав не ввімкнення аварійної сигналізації після зупинки транспортного засобу на вимогу поліцейського, як це було у випадку зупинки Позивача.

Також 09.09.2019 інспектором роти № 2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Сининою І.І. за результатами з скасованої постанови було винесено нову постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серії ДПО 18 № 761739 та накладено на Позивача штраф в розмірі 256,00 грн.

Вважає, постанову від 09.09.2019 серії ДПО 18 № 761739 про накладення на Позивача адміністративного стягнення протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Так 11.07.2019 року Позивач рухався по автомагістралі Київ-Чоп, в селі Нижні Ворота Воловецького району Закарпатської області поблизу стаціонарного поста поліції Позивач був зупинений працівниками поліції ОСОБА_2 та Юрик М.В.

Вказана автомагістраль Київ-Чоп у даному місці має по дві смуги руху в кожному напрямку, які відокремлені дорожньою розміткою. При цьому, Позивач рухався по крайній лівій смузі в напрямку до стаціонарного поста поліції і був позбавлений можливості бачити узбіччя своєї дороги, оскільки по крайній правій смузі рухався вантажний автомобіль.

Дорожній знак 3.41 «Контроль» був встановлений справа на узбіччі автомагістралі по якій рухався Позивач та був закритий попутнім вантажним автомобілем.

Вважає, що оскільки дорожній знак 3.41 «Контроль» був встановлений із порушенням вимог пункту 8.2-1 «Правил дорожнього руху», а саме вказаний дорожній знак 3.41 «Контроль» не дублювався на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги, у діях Позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

Як вбачається із пункту 2 постанови від 09.09.2019 серії ДПО 18 № 761739 вона була винесена 09 вересня 2019 року за адресою: м. Ужгород, вул. Кошового, 2, тобто не за місцем вчинення адміністративного правопорушення та після спливу майже двох місяців після винесення скасованої постанови від 11.07.2019 серії ЕАВ № 1318727.

Проте, ні Кодексом України про адміністративні правопорушення, ні Інструкцією не передбачено винесення постанови із підстав порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП не на місці вчинення адміністративного правопорушення та після спливу двох місяців.

Однак, в порушення положень Інструкції Позивача не було належним чином та завчасно повідомлено про час та місце розгляду адміністративної справи за результатами якої було винесено постанову від 09.09.2019 серії ДПО 18 № 761739.

Враховуючи вищенаведене, вважає, що Відповідачем 2 протиправно та всупереч положень КУпАП та Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» винесено постанову від 09.09.2019 серії ДПО 18 № 761739 не за місцем вчинення правопорушення та після спливу майже двох місяців після зупинки Позивача в селі Нижні Ворота Закарпатської області. Також Відповідачем 2 не було завчасно та належним чином повідомлено Позивача про розгляд адміністративної справи за результатами якої було винесено постанову від 09.09.2019 року серії ДПО 18 №761739.

У зв`язку з вищевикладеним позивач і був змушений звернутися до суду з даною позовною заявою.

Справа перебувала в провадженні судді ОСОБА_3 .

Ухвалою судді Дзеньдзюри С.М. від 18.12.2019 року відкрито провадження у справі.

У зв`язку з увільненням судді ОСОБА_3 від виконання обов`язків з 09.03.2022 року у зв`язку з укладенням контракту про проходження служби у військовому резерві ЗСУ (наказ №44/к від 04.03.2022 року) на виконання рішення зборів суддів №1 від 16.01.2023 року, подання помічника судді Максимович М.М. № 7/23 від 21.02.2023 року, з метою дотримання передбаченого законом строку розгляду справи та на підставі розпорядження керівника апарату №635/Р від 23.02.2023 року, згідно протоколу автоматизованого розподілу справи між суддями 23.02.2023 року матеріали справи передані в провадження судді Мартьяновій С.М.

Ухвалою суду від 13.04.2023 року адміністративну справу прийнято до провадження та призначено розгляд справи в судовому засіданні.

Позивач в судове засідання не з`явився, про день час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

Представник відповідачів в судове засідання не з`явився, про день час та місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини не явки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що постановою серії ДПО 18 №761739 від 09.09.2019 року притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КупАП та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу в розмірі 256,00 гривень.

Положеннями ст.280КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ст. 251 КУпАП, доказами у справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до статті 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Перелік справ про адміністративні правопорушення, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, встановлено у частині першій статті 222 КпАП, відповідно до якої Органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил випуску у плавання малих, спортивних суден і водних мотоциклів, правил судноплавства на морських і внутрішніх водних шляхах, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (статті 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частина перша статті 44, стаття 89, частина друга статті 106-1, частини перша, друга, третя, четверта і шоста статті 109, стаття 110, частина четверта статті 116-2, стаття 117, частини перша і друга статті 119, частини перша, друга, третя, п`ята, шоста, восьма, десята і одинадцята статті 121, статті 121-1, 121-2, частини перша і друга статті 121-3, частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122, частина перша статті 123, статті 124-1, 125, частини перша, друга і четверта статті 126, частини перша, друга і третя статті 127, стаття 127-3, частини перша і друга статті 127-4, статті 128-129, частина перша статті 132-1, частини перша і п`ята статті 133, частини третя, шоста, восьма, дев`ята, десята і одинадцята статті 133-1, стаття 135,стаття 136 (за винятком порушень на автомобільному транспорті), стаття 137, частини перша, друга і третя статті 140, статті 148, 151, частини шоста, сьома і восьма статті 152-1, статті 161, 164-4, стаття 175-1 (за винятком порушень, вчинених у місцях, заборонених рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради), статті 176, 177, частини перша і друга статті 178, статті 180, 181-1, частина перша статті 182, статті 183, 192, 194, 195) .

Згідно з частиною другою статті 222 КпАП від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно з пунктом 8.2-1. Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 дорожні знаки застосовуються відповідно до цих Правил і повинні відповідати вимогам національного стандарту.

Дорожні знаки повинні розміщуватися таким чином, щоб їх було добре видно учасникам дорожнього руху як у світлу, так і в темну пору доби. При цьому дорожні знаки не повинні бути закриті повністю або частково від учасників дорожнього руху будь-якими перешкодами.

Дорожні знаки повинні бути видимими на відстані не менш як 100 м за напрямком руху та розміщеними не вище 6 м над рівнем проїзної частини.

Дорожні знаки встановлюються обабіч дороги на тому її боці, що відповідає напрямку руху. Для поліпшення сприйняття дорожніх знаків вони можуть бути розміщені над проїзною частиною. Якщо дорога має більше ніж одну смугу для руху в одному напрямку, установлений обабіч дороги відповідного напрямку дорожній знак дублюється на розділювальній смузі, над проїзною частиною або на протилежному боці дороги (у разі, коли для руху в зустрічному напрямку є не більше ніж дві смуги).

Дорожні знаки розміщуються таким чином, щоб інформацію, яку вони передають, могли сприймати саме ті учасники руху, для яких вона призначена.

Відповідно до п.п. 33.1 ПДР України попереджувальний знак 3.41 "Контроль". Забороняється проїзд без зупинки перед контрольними пунктами (дорожня станція патрульної поліції, карантинний пост, прикордонна зона, закрита територія, пункт оплати проїзду на платних дорогах тощо).

Позивачем зазначено, що він рухався по автомагістралі Київ-Чоп, в селі Нижні Ворота Воловецького району Закарпатської області поблизу стаціонарного поста поліції позивач був зупинений працівниками поліції ОСОБА_2 та Юрик М.В. Вказана магістраль Київ-Чоп у даному місці має по дві смуги руху в кожному напрямку, які відокремлені дорожньою розміткою. При цьому позивач рухався по крайній лівій смузі в напрямку стаціонарного поста поліції і був позбавлений можливості побачити узбіччя своєї дороги, оскільки по крайній правій смузі рухався вантажний автомобіль. Дорожній знак 3.41 «Контроль» був встановлений справа на узбіччі автомагістралі по якій рухався позивач та був закритий попутнім вантажним автомобілем.

Згідно з п.1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення.

Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Положеннями пункту 8 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Відповідно до пункту 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію», встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань, регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Згідно зі статтею 31 Закону України «Про Національну поліцію», поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про Національну поліцію», встановлено, зокрема,що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення: фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень;

Положеннями ст.245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно з ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

В силу ч. 1ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими, електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно положень ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановленихст. 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» № 14 від 23.12.2005, зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями283і284 КУпАП. У ній зокрема потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Згідно з ч.1 ст.77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За правилами ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Наведена норма передбачає покладення на відповідача, як суб`єкта владних повноважень, тягаря доказування наявності складу адміністративного правопорушення у діях особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, яка у протилежному випадку вважається добросовісною.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду справа №660/575/16-а від 31.01.2018 року.

Відповідачем будь-яких доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення суду надано не було, відзиву на позову заяву на адресу суду не надходило.

Окрім того, графа 8 постанови: «до постанови додаються …» інспектором не заповнена, що свідчить про відсутність будь-яких доказів, отриманих в порядку, визначеному чинним законодавством України, щодо вчинення водієм адміністративного правопорушення.

Крім того, Конституційний Суд України в рішенні від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 дійшов до висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні (п. 4.1).

У рекомендації № R (91)1 Комітету Ради Європи Державам-членам стосовно адміністративних санкцій від 13 лютого 1991 року рекомендовано урядам держав-членів керуватися у своєму праві та практиці принципом, згідно з яким обов`язок забезпечення доказів покладається на адміністративний орган влади (принцип 7).

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відповідно до вимог статті 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, визначає Інструкція з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 7 листопада 2015 року № 1395 (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853).

Відповідно до п. 2 Розділу ІІІ Інструкції Постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 1211, 1212, частинами першою, другою, третьою і п`ятою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 1241, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 1321, частинами шостою і одинадцятою статті 1331, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою статті 1521 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Так, позивача було зупинено 11.07.2019 року під час руху по автомагістралі Київ Чоп в с. Нижні Ворота Воловецького району Закарпатської області поблизу стаціонарного поста поліції, проте постанова серії ДПО 18 була винесена не за місцем вчинення адміністративного правопорушення, а лише 09.09.2019 року, тобто майже після спливу двох місяців з моменту зупинення позивача 11.07.2019 року, що суперечить Інструкції.

За правилами ч. 3ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи вище наведене, суд вважає, що адміністративний позов ОСОБА_1 є обґрунтованим, тому постанову серії ДПО 18 №761739 від 09.09.2019, якою притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП слід скасувати, і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 6, 8,9,20,44,47,77,90,139, 143, 192,210-211,241-246,250 КАС України -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, інспектора роти № 2 батальйону № 1 Управління патрульної поліції у Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Синини Івана Івановича, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову серії ДПО 18 №761739 від 09.09.2019 року про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст.122 КУпАП та провадження у справі про адміністративне правопорушення - закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції у Закарпатській області, місцезнаходження: м. Ужгород, вул. Кошового, 2.

Відповідач: Інспектор роти №2 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Закарпатській області Департаменту патрульної поліції Синина Іван Іванович, місцезнаходження: м. Ужгород, вул. Кошового, 2.

Cуддя Мартьянова С.М.