Справа № 520/27980/23
Суддя: Сліденко А.В.
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про відкриття провадження в адміністративній справі

06 листопада 2023 р. Справа № 520/27980/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Сліденко А.В., розглянувши питання прийняття до розгляду позову

ОСОБА_1 (далі за текстом - позивач, заявник)
до Військової частини НОМЕР_1 (далі за текстом - відповідач, суб"єкт владних повноважень, владний суб"єкт, адміністративний орган, орган публічної адміністрації, Військова частина)
про1) визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо неприйняття рішення про звільнення ОСОБА_1 за рапортом від 30.06.2023; 2) зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 за рапортом від 30.06.2023, у зв`язку з необхідністю здійснення постійного догляду за хворою матір`ю ОСОБА_2 ,-
встановив:

Зі змісту та доводів позову вбачається, що заявник проходить публічну службу в Збройних Силах України і спір склався саме з приводу проходження заявником військової служби під час реалізації наміру на звільнення з військової служби.

Аргументуючи заявлені вимоги, заявник посилається на те, що 30.06.2023 ним подано до відповідача рапорт про звільнення з військової служби. При цьому до теперішнього часу командування Військової частини НОМЕР_1 ніяким чином не розглянуто рапорт про звільнення з військової служби та відповіді не надано.

Позивач не заперечував того, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

При цьому, позивач указував, що триваюча бездіяльність - це проступок, пов`язаний з тривалим, неперервним невиконанням обов`язків, передбачених законом. Тобто, триваючі правопорушення характеризуються тим, що особа і далі перебуває у стані безперервного продовження цих дій та припиняється лише у випадку усунення правопорушення.

З огляду на указане вище, заявник підсумовував, що бездіяльність відповідача є триваючим явищем, строк на звернення до адміністративного суду не пропущений, а у разі якщо суд дійде про пропуск строку позивачем - просив поновити цей строк.

Отже, жодних конкретних доводів стосовно поважності причин пропуску строку на звернення до суду у тексті позову викладено не було.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.102023р. позов було залишено без руху через наявність недоліків за ч.1 ст.123 та ч.6 ст.161 КАС України.

Окрім того, ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.10.2023р. позов було залишено без руху також через наявність недоліків, адже усупереч п. 4 ч. 5 ст. 160 КАС України та ч. 4 ст. 161 КАС України позивачем не додано до матеріалів позовної заяви доказів в обґрунтування позову, а саме: доказів звернення/надіслання у червні місяці 2023 року до відповідача рапорту про звільнення позивача з військової служби та доказів його отримання відповідачем.

03.11.2023р. до суду надійшла заява позивача про поновлення строку на звернення до суду та про витребування низки доказів, серед яких згадано докази безпосередньої та безперервної участі позивача у веденні бойових дій у період з 30.06.2023 по теперішній час; докази отримання Військовою частиною НОМЕР_1 рапорту позивача від 30.06.2023.

Вирішуючи питання про усунення недоліків в оформленні позову та наявності підстав для прийняття позову до розгляду, суд виходить з таких підстав та мотивів.

Позов до суду було подано 02.10.2023р. згідно відбитку штепмелю установи поштового зв`язку на конверті, у якому позов 06.10.2023 р. надійшов до суду.

Згідно з ч.1 ст.118 КАС України процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Відповідно до ч.1 ст.121 та ч.1 ст.123 КАС України умовою для поновлення пропущеного процесуального строку є поважність причини, котра зумовила такий стан практичної реалізації процесуального права чи обов`язку.

Строк звернення до суду у спірних правовідносинах встановлений ч.5 ст.122 КАС України, складає 1 місяць і обчислюється з дня, коли особа дізналася про порушене право або повинна була дізнатися про порушене право.

При цьому "повинна" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені; рішення скероване на її адресу поштовим повідомленням, яке вона відмовилася отримати або не отримала внаслідок неповідомлення відправника про зміну місця проживання; про порушення її прав знали близькі їй особи.

День, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом, апеляційною чи касаційною скаргами обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Аналогічні правові висновки висловлені Верховним Судом у постановах від 28.03.2018 у справі №809/1087/17, від 22.11.2018 у справі №815/91/18 та від 12.04.2023 у справі №380/14933/22.

У поданій до суду заяві від 02.11.2023р. про поновлення строку звернення до суду позивач зазначає, що позивач перебуває у лавах Збройних Сил України та в зоні ведення бойових дій, бере участь у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави. Також ОСОБА_1 вказано, що військові документи та інформація, яка б могла підтвердити дату звернення до відповідача із рапортом, можуть бути подані відповідачем на вимогу суду, оскільки такі документи визнані відповідачем державною таємницею, містять позначку "таємно" та на вимогу позивача не видаються.

Стосовно клопотання позивача про витребування доказів у зв`язку із відмовою відповідача у їх наданні суд та посиланням на те, що докази, які суд просить надати позивача, є доказами у справі та стосуються предмету доказування суд визнає юридично неспроможними, оскільки до кола поважних причин пропуску процесуального строку можуть бути віднесені реально існуючі обставини фактичної дійсності, які не залежать від внутрішньої волі заінтересованої особи, мали місце протягом перебігу пропущеного строку і створюють істотні та обєктивно непереборні чи нездоланні перешкоди або труднощі у виконанні конкретної процесуальної дії у межах встановленого законом проміжку часу, у тому числі і дії з подання позову (постанова Верховного Суду від 21.04.2021р. у справі №640/25046/19, постанова Верховного Суду від 06.04.2023р. у справі №320/7204/21).

Докази існування цих обставин про поважні причини пропуску строку звернення до суду відповідно до ч.1 ст.77, ч.2 ст.79, ч.1 ст.123, ч.2 ст.123, ч.4 ст.161, ч.6 ст.161 КАС України повинні бути подані до суду разом із позовом, бо на етапі відкриття провадження у справі у суду відсутні повноваження витребовувати будь-які докази.

Такий висновок цілком корелюється із правовою позицією постанови Верховного Суду від 31.03.2021р. по справі №520/3047/2020 та постанови Верховного Суду від 19.12.2022р. у справі №420/13281/20, де указано, зокрема, що суд вивчає лише ті докази, що надійшли разом з позовною заявою.

Указане обумовлено тим, що згідно з п.5 ч.1 ст.171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує - чи подано позов у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними і у силу ч.2 ст.19 Конституції України не має повноважень діяти у будь-який інший спосіб, у тому числі витребовувати докази з власної ініціативи або відкладати вирішення даного питання на подальше з метою пересвідчення в обізнаності позивача як учасника суспільних відносин із станом власних прав (інтересів) та обовязків.

Отже, саме на стадії вирішення питання про прийняття позову до розгляду суд повинен визначитись із достатністю підстав для визнання причин пропуску строку на звернення до суду поважними, для чого повинен дослідити та оцінити саме надані позивачем докази виключно у контексті подання позову із дотриманням вимог ч.2 ст.122, ч.1 ст.123, ч.6 ст.161, ч.1 ст.169, ч.2 ст.171 КАС України.

Використані заявником доводи для обгрунтування причин пропуску строку на звернення до суду є юридично неспроможними, позаяк повноваження та обов`язок суду на витребовування доказів із власної ініціативи виникає після прийняття процесуального рішення про прийняття позову до розгляду та про відкриття провадження в адміністративній справі, а таке рішення за змістом ч.1 ст.171 КАС України може бути прийнято виключно за належно оформленим позовом, котрий не має жодних суттєвих та істотних недоліків.

Суд наголошує, що під час вирішення питання про поважність причин пропуску особою строку звернення до суду необхідно одночасно забезпечити як відсутність надмірного формалізму, так і відсутність надмірної гнучкості.

Також суд наголошує, що суть спору полягає у реалізації наміру заявника припинити проходження військової служби, а указане прямо суперечить змісту усіх наведених заявником у заяві про поновлення строку на звернення до суду доводів, хоча не може і не повинно позбавляти права на доступ до суду.

Докази, витребувані судом від заявника ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 09.10.2023р. по справі №520/27980/23, у дійсності є доказами існування або відсутності поважних причин пропуску строку на звернення до суду та факторами належності оформлення позову, а не доказами по суті предмету спору, на чому помилково наполягає заявник.

Між тим, у заяві про поновлення пропущеного строку на звернення до суду викладено власне твердження заявника про прийняття особистої активної участі саме у бойових діях на захист України.

Даний довід був відсутній у тексті позову.

З огляду на положення ст.17 та 65 Конституції України суд засвідчує повагу до військовослужбовців, котрі ціною власного життя та здоров"я у спосіб особистої участі саме у веденні бойових дій проти ворога здійснюють захист суверенітету України, захист незалежності України, захист територіальної цілісності України.

Використання заявником саме цього доводу сприймається судом у якості виключного випадку справедливого і розумно прийнятного відступлення від обов"язку суду вирішити питання достатності підстав для визнання поважними причин пропуску строку на звернення до суду саме на стадії відкриття провадження в адміністративній справі і вирішення даного питання під час розгляду справи по суті.

Згідно з ч.4 ст.12 та ч.4 ст.257 КАС України на ініційований спір не поширюється дія імперативного правила відносно форми адміністративного судочинства.

Ознак існування значного суспільного інтересу до розгляду справи не виявлено.

Предмет доказування у спорі про визнання протиправним бездіяльності суб"єкта владних повноважень визначений ч.2 ст.2 КАС України.

Указане зумовлює прийняття рішення про відкриття провадження у справі. З урахуванням усіх юридично значимих факторів спір підлягає вирішенню у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання та без повідомлення (виклику) осіб.

Також, з огляду на доводи позивача, зазначені у заяві від 02.11.2023р., з урахуванням предмету позову, з метою повного та всебічного з`ясування обставин у справі суд вважає, що слід витребувати у відповідача докази, зазначені у резолютивні частині даного судового акту.

Керуючись ст.ст.8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст.4, 12, 80, 118-123, 160, 161, 171, 173, 175, 241-243, 248, 256, 257, 262, 295 КАС України, суддя

ухвалив:

1. Прийняти позов до розгляду та відкрити провадження в адміністративній справі. Копії даної ухвали направити учасникам справи з урахуванням належності до кола суб`єктів владних повноважень та відомостей про офіційні адреси в ЄСІТС. Роз`яснити, що надсилання процесуальних документів буде здійснюватись за указаними у позові адресами сторін. Сповістити, що інформація відносно справи може бути отримана за посиланням: http://court.gov.ua/fair/sud2070.

2. Здійснювати розгляд та вирішення справи одноособовим складом суду у порядку спрощеного позовного провадження без призначення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін.

3. Зобов`язати відповідача подати до суду: 1) докази реєстрації власної офіційної електронної адреси в ЄСІТС; 2) відзив на позов, де чітко та однозначно зазначити про те, які з викладених у позові обставин визнаються, а які заперечуються; 3) усі докази на підтвердження власних аргументів проти позову, а також повного, вичерпного і всебічного висвітлення обставин спору і спростування доводів заявника, зокрема, але не виключно: документи про проходження заявником військової служби; докази умов проходження заявником військової служби; документи про безпосередню участь заявника у веденні бойових дій протягом періоду 30.06.2023р.-02.10.2023р.; докази місця дислокації підрозділу позивача у період 30.06.2023р.-02.10.2023р.; докази отримання рапорту позивача від 30.06.2023р. із зазначенням дати його отримання; докази розгляду зазначеного рапорту від 30.06.2023р. про звільнення позивача з військової служби; докази відповідності реально вчиненого управлінського волевиявлення суб`єкта владних повноважень вимогам ч.2 ст.2 КАС України, тощо); 3) письмові пояснення та докази з приводу існування поважних причин ненадання відзиву на позов, 4) заяви про наявність наміру на вчинення відповідної процесуальної дії, котра залежить виключно від розсуду особи (подання відповіді на відзив та заперечень); 4) визначитись стосовно загального позовного провадження/усного слухання справи - у строк не пізніше 15 днів з дати одержання цієї ухвали.

4. Запропонувати подати до суду відповідь на відзив та заперечення протягом трьох календарних днів від одержання відповідних процесуальних документів разом з доказами про таку дату. Роз`яснити, що про неможливість подання доказів слід письмово повідомити суд протягом п`яти днів з дня вручення цієї ухвали.

5. Роз`яснити наявність процесуальних прав і обов`язків, передбачених ст.44, 45, 47, 60, 131 КАС України та неприпустимість як зловживання процесуальними правами, так і недобросовісного виконання процесуальних обов`язків.

6. Роз`яснити, що ухвала набирає законної сили з моменту підписання, оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Сліденко