Справа № 520/20302/23
Суддя: Мар'єнко Л.М.
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

про прийняття уточнення позовних вимог та продовження розгляду справи

"06" листопада 2023 р. справа № 520/20302/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Лариси Мар`єнко, розглянувши в порядку спрощеного провадження без виклику сторін у судове засідання заяву позивача про уточнення позовних вимог та заяву про поновлення строку звернення до суду у справі за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області, Державної судової адміністрації України, третя особа - Державна казначейська служба України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В :

Позивач - ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області, Державної судової адміністрації України, третя особа - Державна казначейська служба України, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 суддівської винагороди та суддівської винагороди при звільненні, допомоги на оздоровлення за період з 01 січня 2021 року по 21 лютого 2023 року, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102,00 грн;

- стягнути з Державної судової адміністрації України на користь ОСОБА_1 недонараховану та невиплачену суддівську винагороду та суддівську винагороду при звільненні, допомогу на оздоровлення за період з 01 січня 2021 року по 21 лютого 2023 року (з утриманням із цих сум, передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті, шляхом безспірного списання коштів з бюджетної програми КПВК 0501150 "Виконання рішень судів на користь судів та працівників апарату судів");

- допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення грошової винагороди в межах суми стягнення за один місяць.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 02.08.2023 року відкрито спрощене провадження у справі без виклику сторін у судове засідання.

Ухвалою суду від 23.10.2023 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу час для усунення недоліків позовної заяви.

Через канцелярію суду від позивача надійшла про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить суд:

- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Харківській області щодо нарахування та виплати судді Комінтернівського районного суду м.Харкова ОСОБА_1 суддівської винагороди та суддівської винагороди при звільненні, допомоги на оздоровлення за період з 01 січня 2021 року по 02 лютого 2023 року, виходячи із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді у розмірі 2102,00 грн;

- стягнути з Державної судової адміністрації України на користь ОСОБА_1 недонараховану та невиплачену суддівську винагороду та суддівську винагороду та допомогу на оздоровлення за період з 01 січня 2021 року по 21 лютого 2023 року у розмірі 257043,75 грн, з утриманням із цих сум, передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті, шляхом безспірного списання коштів з бюджетної програми КПВК 0501150 "Виконання рішень судів на користь судів та працівників апарату судів";

- допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення грошової винагороди в межах суми стягнення за один місяць.

Суд приходить до висновків, що заява про уточнення позовних вимог, подана згідно вимог ч. 1 ст. 47 КАС України та ч. 3 ст. 262 КАС України, а отже підлягає прийняттю до провадження.

Також, позивачем до канцелярії суду подано заяву про поновлення строку звернення до суду, в якій посилаючись на положення частини 1 статті 233 КЗпП України, зазначає, що нею не порушено строк звернення до суду, оскільки його відлік слід обчислювати з 01.07.2023 року.

Згідно частини 1 та 2 статті 122 позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до частини 2 статті 233 Кодексу законів про працю України (у редакції, яка діяла до 19.07.2022) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Таким чином до 19.07.2022 звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати не було обмежено строками.

Однак, 19.07.2022 набув чинності Закон України від 01.07.2022 №2352-IX "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин", яким внесено ряд важливих змін до діючого законодавства про працю. Зокрема, змін зазнали норми законодавства щодо порядку звернення громадян до суду у разі виникнення трудових спорів в частині строків таких звернень.

Так, вищезазначеним Законом України від 01.07.2022 №2352-IX частину першу та другу статті 233 Кодексу законів про працю України було викладено у наступній редакції:

"Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)."

Таким чином, шляхом внесенням до ст.233 Кодексу законів про працю України вказаних змін, законодавець ввів процесуальні строки для звернення до суду з позовом про стягнення належної заробітної плати.

В той же час, відповідно до п.1 глави ХІХ КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 №1236 "Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" на території України запроваджено карантин з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Постановою КМУ від 25 квітня 2023 №383 (з урахуванням змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 №1236) дію карантину продовжено на всій території України до 30.06.2023 року.

З урахуванням змін, внесених до ст.233 КЗпП України, з 19.07.2022 позивач втратив очікувану можливість звернутися до суду за отриманням невиплаченого заробітку без обмеження строку.

В даному випадку, для дотримання прав позивача, суд вважає датою, з якої обліковується новий строк звернення до суду у даній справі - 19.07.2022, оскільки до цього встановлене обмеження не діяло. В той же час, ст.233 КЗпП України визначено тримісячний строк звернення із заявою про вирішення трудового спору, який законом продовжено у зв`язку з дією карантину до 30.06.2023.

Суд вважає за необхідне вказати, що законодавець при внесенні змін до ст.233 КЗпП України в частині встановлення строків звернення до суду з трудовим спором, залишив незмінною положення статті 238 КЗпП України.

Так, згідно до статті 238 КЗпП України при розгляді трудових спорів у питаннях про грошові вимоги, крім вимог про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижчеоплачуваної роботи (стаття 235), орган, який розглядає спір, має право винести рішення про виплату працівникові належних сум без обмеження будь-яким строком.

Оскільки процесуальний строк звернення до суду, зважаючи на ч.1 ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", рішення Європейського суду з прав людини від 14.10.2010 у справі "Щокін проти України" (Shchokin v. Ukraine, заяви №23759/03 та №37943/06) та рішення Європейського суду з прав людини від 07.07.2011 у справі "Серков проти України" (Serkov v. Ukraine, заява №39766/05), не може сплинути, не розпочавши перебігу, то суд вважає, що найбільш сприятливим для позивача є підхід, коли строк згідно з ч.1 ст.233 Кодексу законів про працю України у редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-ІХ слід обчислювати з 01.07.2023, тобто після закінчення дії карантинних обмежень.

Таке тлумачення змісту ч.1 ст.233 Кодексу законів про працю України у редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-ІХ повністю співвідноситься із правовими позиціями постанови Верховного Суду від 19.01.2023 у справі №460/17052/21, де вказано, що: 1) положення ст.122 КАС України не містять норми, які б врегульовували порядок звернення осіб, які перебувають (перебували) на публічній службі, до адміністративного суду у справах про стягнення належної їм заробітної плати у разі порушення законодавства про оплату праці (грошового забезпечення військовослужбовців); 2) такі правовідносини регулюються положеннями ст.233 КЗпП України, зокрема, частиною другою цієї статті (в редакції, яка набула чинності з 19.07.2022) встановлено, що із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні; 3) право на звернення до суду із цим позовом відповідно до положень ч.2 ст.233 КЗпП України (в редакції, чинній до 19.07.2022) не обмежене будь-яким строком.

З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що позивач звернувся з межах строку звернення до суду, у зв`язку з чим, з урахуванням положень частини 14 статті 171 КАС України, суд продовжує розгляд справи.

Керуючись ст.ст. 44, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

У Х В А Л И В:

Продовжити розгляд адміністративної справи №520/20302/23.

Вважати строк звернення позивача до суду з адміністративним позовом у справі №520/20302/23 не пропущеним.

Прийняти заяву позивача про уточнення позовних вимог від 03.11.2023 у справі №520/20302/23 до розгляду.

Роз`яснити відповідачам, що вони мають право подати до суду - у п`ятиденний строк з дня отримання зазначеної ухвали суду відзив на позов, а також всі письмові та електронні докази, дотримуючись вимог ст. 162 КАС України.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання, оскарженню не підлягає.

Суддя Лариса МАР`ЄНКО