Справа № 380/6138/23
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2023-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 жовтня 2023 рокусправа № 380/6138/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М., за участі секретаря судового засідання Михалюк М.Ю., представника позивача Попка Р.І., представника відповідача Дунас Р.Ю., розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Львові адміністративну справу за позовом фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява фізичної особи підприємця ОСОБА_1 до Львівської митниці. Позивач просить суд визнати протиправними та скасувати:

- рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/000021/2 від 31.01.2023;

- картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску митних товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA209130/2023/000031 від 31.01.2023.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що він на підставі контракту № 1 РL від 07.10.2016 укладеного із виробником Metal-Profil spolka z. о.о. (Польща) регулярно здійснює імпорт меблевої фурнітури на мигну територію Україну. 30.01.2023 згідно з ВМД 23UA73U8 ним заявлено до митного оформлення товар: Вироби з недорогоцінних металів, фурнітура та аналогічні вироби з недорогоцінних металів, що використовуються для меблів в асортименті: Prowadnica/Table slide PSY700/500/37 brake (направляюча L700/37 синхронна з фіксатором)- 500шт;- Prowadnica/Table slide PT650/880/37 (направляюча телескопова L650/880/37) - 50компл;- Prowadnica/Table slide PT650/880/37 plate (направляюча телескопова L650/880/37 зі штабіком) - 50компл;- Prowadnica/Table slide PSY800/600/37 (направляюча L800/37 синхронна) - 300шт., за ціною 3,5758 Дол. США за кг, на умовах поставки FCA Pionki. Загальна ціна товару 18370 PLN (фактурна вартість). Для підтвердження заявленої митної вартості товару до митниці разом з митною декларацією декларантом позивача були подані документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, визначені ст.53 Митного кодексу України. У процесі здійснення процедури митного контролю та оформлення, посадовою особою митниці повідомленням було вказано на виявлення розбіжностей та витребувано у декларанта додатково документи. Позивач вказує, що в процесі здійснення процедури митного контролю посадовою особою відповідача зазначено, що митна вартість імпортованого товару за ціною договору не може бути визнана у зв`язку з тим, що декларантом не подано додаткових документів, витребуваних митницею, а подані до митного оформлення та на вимогу митного органу документи містять розбіжності та неточності. Виходячи з викладеного, митниця не погодилась із задекларованою митною вартістю та прийняла рішення про коригування митної вартості та картку відмови в прийнятті митної декларації. Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача та вказує, що дійсна вартість ввезених товарів визначена у договорі, тому рішення суперечить вимогам законодавства, є безпідставним та необґрунтованим. Просив задовольнити позову у повному обсязі.

Відповідач позов не визнає. Представник відповідача просить суд відмовити в задоволенні позову в повному обсязі з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву (а.с.54-62). Стверджує, що відповідач правомірно прийняв оскаржуване рішення. Відповідач посилається на норми статті 52 Митного кодексу України, відповідно до яких орган декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Зазначає, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Оскільки надані ФОП ОСОБА_1 документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари це обумовлювало необхідність запитувати від декларанта/уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 МК додаткові документи та відомості. Додатково декларант надав додаткові документи. В рамках проведення консультації з декларантом митний орган зазначив таке: - у рахунку фактурі 39/2023/01 від 23.01.2023 вказано, спосіб оплати 50% передплата, зараховано від 23.01.2023, аванс у сумі 9185 пол. злотих. До оплати залишилося 9185 пол. злотих. Проте декларантом до митного оформлення надано платіжне доручення 109 від 23.01.2023 на суму 9185 пол. злотих, згідно проформи №3/2023/1 від 19.01.2023. У проформі в умовах оплати, вказано що оплата повинна бути того ж дня, у розмірі 50 % від вартості контракту. Насправді платіж проведено через 4 дні після виставлення рахунку проформи; - відповідно до поданої CMR від 23.01.2023 б/н, товар був завантажений на автомобіль з державним реєстраційним номером BC5590MT у м. Пйонкі 23.01.2023. Проте, згідно з відомостями АСМО "Інспектор", вказаний транспортний засіб перетнув кордон України у напрямку "виїзд з України" 28.01.2023. Тобто, на вказану дату не міг бути завантажений на території Польщі. На це вказує також той факт, що на видруку експортної декларації Республіки Польща від 24.01.2023 23PL445010E0183897 номер транспортного засобу BC5590MT внесено вручну, вдрукований номер у відповідній графі закреслено ручкою. Відповідач зазначає, що з огляду на викладені вище обставини не було можливим застосувати метод визначення митної вартості за ціною договору, тому застосовуються другорядні методи, зазначені у пункті 2 частини першої статті 57 цього Кодексу. Застосований резервний метод 6. Джерелом для коригування митної вартості слугувала тов: №1 МД UA 209130/2022/10965 від 17.10.2022. Львівська митниця вважає, що рішення про коригування митної вартості від 31.01.2023 № UA209000/2023/000021/2 прийняте з дотриманням вимог чинного законодавства та не підлягає скасуванню.

Позивач подав відповідь на відзив (а.с. 114), навів додаткові аргументи на спростування тверджень відповідача. Вважає доводи відповідача безпідставними та необґрунтованими, а адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню. Звернув увагу суду, що у п. 1 відзиву митний орган наводить положення із Митного кодексу України, щодо наявності у нього повноважень запитувати додаткові документи в разі невірно проведеного декларантом розрахунку митної вартості, або неподання декларантом чи відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Проте, представник позивача зазначає, що митний орган не враховує, що в оскарженому рішенні зазначено: «Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару» посилаючись на ч.2 ст.53 Митного кодексу України. Водночас, для підтвердження заявленої митної вартості товару до митниці разом з митною декларацією декларантом позивача були подані документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості, визначені ст. 53 Митного кодексу України. У п. 2 відзиву митний орган зазначає, що декларантом не підтверджено митну вартість, оскільки сплата за решту 50% вартості відвантаженого товару здійснена протягом 4-х банківських днів, а не як зазначено у рахунку-фактурі. Із даним висновком не погоджується, оскільки оплата здійснена у розмірі, що відповідає ціні вказаній у рахунку-фактурі. Підтвердженням виконання зобов`язання є відпуск товару виробником покупцю ФОП ОСОБА_2 . Даний контракт виконується сторонами із 2016 р. і сторони вільні у виконанні контракту за взаємною згодою. Та, як не спростовано митним органом, товар оплачено в повному обсязі у відповідності до умов контракту № 1PL від 07.10.2016р. Також, на підтвердження своїх доводів митний орган зазначає, що ним застосовано мето 2r передбачений ч. 2 ст. 64 МК України (резервний), а джерелом для коригування слугувала лише одна МД 209130/2022/10965 від 17.10.2022р., де митна вартість становить 5,001 дол. США кг. Із даним твердженням не погоджується, оскільки не зрозуміла закупівельна ціна товару цього імпортера, чи це ідентичний товар, й не враховано, що у рахунках-фактурах Metal-Profil spolka z o.o. товар зазначений в одиницях кількості штуках, а в МД 209130/2022/10965 від 17.10.2022р. в одиницях кількості - кілограмах, що не є тотожним та не дає підставу визначити цей товар, як ідентичний, але митний орган жодним чином не спростовує у відзиві дану обставину. Вважає, що виявлені митним органом розбіжності є формальними та несуттєвими, які не впливають на рівень заявленої митної вартості, тому доводи відповідача про те, що подані позивачем документи не дозволяли у належний спосіб перевірити числове значення складових митної вартості товарів та відомості щодо їх ціни, не відповідають встановленим фактичним обставинам справи.

Суд заслухав аргументи учасників справи, дослідив долучені до матеріалів справи копії письмових доказів та встановив такі фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (покупець) та Metal-Profil spolka z.о.о. (Польща) (продавець) уклали контракт № 1PL від 07.10.2016, предметом якого є визначення умов продажу меблевої фурнітури, що знаходиться в оферті продавця, в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в інвойсі (рахунку-фактурі) (а.с. 14-18).

Згідно фактури експортної проформи № 3/2023/01 від 19.01.2023 року покупець придбав у продавця товар, загальною вартістю 18370 PLN (Польських злотих), за післяплатою (а.с. 19зворот).

Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 з метою митного оформлення вказаного товару 30.01.2023 року подав до Львівської митниці електронну митну декларацію №23UA73U8, відповідно до якої було заявлено до митного оформлення імпортний товар з найменуванням, описом та характеристикою, зазначених у графі 31 митної декларації, а саме вироби з недорогоцінних металів, фурнітура та аналогічні вироби з недорогоцінних металів, що використовуються для меблів в асортименті: Prowadnica/Table slide PSY700/500/37 brake (направляюча L700/37 синхронна з фіксатором)- 500шт;- Prowadnica/Table slide PT650/880/37 (направляюча телескопова L650/880/37) - 50компл;- Prowadnica/Table slide PT650/880/37 plate (направляюча телескопова L650/880/37 зі штабіком) - 50компл;- Prowadnica/Table slide PSY800/600/37 (направляюча L800/37 синхронна) - 300шт (а.с. 71).

Одночасно, декларантом до митного контролю, разом з митною декларацією №23UA73U8 в якості підстави для застосування основного методу було надано наступні документи, які місять відомості щодо ціни товару та дають можливість обчислити її, зазначені у графі 44 митної декларації:

- контракт № 1 PL від 07.10.2016 (з додатками, якими продовжено його дію та визначено порядок розрахунків між сторонами;

- рахунок-проформа № 3/2023/01 від 19.01.2023;

- рахунок-фактура (інвойс) № 39/2023/01 від 19.01.2023;

- пакувальний (супровідний) лист Metal-Profil spolka z.o.o.;

- платіжне доручення № 109 від 23.01.2023 на суму 9185 PLN;

- копія митної декларації країни відправлення;

- автотранспортна накладна б/н від 23.01.2023;

- сертифікат з перевезення (походження) товару форми від 23.01.2023;

- прайс-лист оферта цін (від Metal-Profil spolka z o.o.) № 39/2023/01 станом на 23.01.2023;

- CMR документи, що підтверджують перевезення товару.

За наслідками опрацювання наданих документів Львівська митниця надіслала повідомлення про надання документів на підтвердження митної вартості: «за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями».

Декларант надіслав повідомлення до якого долучив прайс-лист/оферту від 23.01.2023.

За результатами розгляду електронної митної декларації № 23UA73U8 та доданих документів митним органом прийнято рішення про коригування митної вартості товарів від 31.01.2023 № UA209000/2023/000021/2 (а.с. 12).

У рішенні Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/000021/2 від 31.01.2023, в графі 33 зазначено таке:

«Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості. В рамках реалізації положень статей 52,53,54,55,58,335 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI (далі МКУ), за результатами опрацювання документів, наданих для підтвердження заявленої митної вартості товару, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: -подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов , зазначених у частинах другій та третій статті 53 МКУ, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар; - надані декларантом на запит митного органу документи не містять всіх відомостей щодо ціни ,що була фактично сплачена; Відповідно до п.1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Під час розгляду документів було виявлено наступне: - відповідно до п.6.2 Додатку до контракту № 1 PL від 17.12.2019, передоплата за товар складає 50%, решта 50% оплати проводиться протягом 30 банківських днів після отримання товару. Документального підтвердження про зміни умов оплати не надано; - у рахунку фактурі № 39/2023/01 від 23.01.2023 вказано, спосіб оплати 50% передплата, зараховано від 23.01.2023, аванс у сумі 9185 пол. злотих. До оплати залишилося 9185 пол. злотих. Проте декларантом до митного оформлення надано платіжне доручення № 109 від 23.01.2023 на суму 9185 пол. злотих, згідно проформи № 3/2023/1 від 19.01.2023. У проформі в умовах оплати, вказано що оплата повинна бути того ж дня, у розмірі 50 % від вартості контракту. Насправді платіж проведено через 4 дні після виставлення рахунку проформи. Також слід зауважити, що відповідно до поданої CMR від 23.01.2023 б/н, товар був завантажений на автомобіль з державним реєстраційним номером BC5590MT у м. Пйонкі 23.01.2023. Проте, згідно з відомостями АСМО "Інспектор", вказаний транспортний засіб перетнув кордон України у напрямку "виїзд з України" 28.01.2023. Тобто, на вказану дату не міг бути завантажений на території Польщі. На це вказує також той факт, що на видруку експортної декларації Республіки Польща від 24.01.2023 23PL445010E0183897 номер транспортного засобу BC5590MT внесено вручну, вдрукований номер у відповідній графі закреслено ручкою. Таким чином оплата була проведена вже після відвантаження товару. Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом. У сукупності всі перелічені фактори вказують на наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах та відсутність всіх відомостей щодо обставин купівлі-продажу товару. Відповідно до частин 3-4 статті 53 Митного кодексу України митним органом надана вимога декларанту стосовно надання наступних додаткових документів для підтвердження числових складових митної вартості товарів: за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; виписку з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями. Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару. На вимогу митного органу, декларантом надано: Документ під назвою "прайс-лист", що насправді є не комерційною пропозицією необмеженому колу осіб, а листом на адресу покупця, який констатує факт відпускних цін продавця для суб`єкта. Виписки з бухгалтерської документації; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями до митного оформлення не надано. Зважаючи на викладене, відповідно до вимог п. 2 ч. 6 ст. 54 МКУ, у зв`язку з неподанням декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 МКУ, Львівська митниця не визнає заявлену митну вартість. Проведено консультації з декларантом згідно з ст.57 МКУ (Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 2б (ст.60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст.62 МКУ) та методу 2г (ст.63 МКУ) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МКУ). Митний кодекс України від 13.03.2012 року № 4495-VI розділ III. Джерелом інформації для коригування митної вартості слугували: тов №1 МД UA 209130/2022/10965 від 17.10.2022 де вартість такого товару становить 5,001 дол. США за кг.».

Львівська митниця відмовила у митному оформленні задекларованого товару шляхом оформлення Картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209130/2023/000031 (а.с. 13). Підставою для відмови у митному оформленні було прийняте митницею рішення про коригування митної вартості товарів від 31.01.2023 № UA209000/2023/000021/2 (а.с. 12).

З метою отримання товару у вільний обіг позивач подав митну декларацію, якій присвоєно номер № 23UA82U0, в якій визначив митну вартість на виконання вимог рішення про коригування митної вартості, така була оформлена Львівською митницею (а.с. 27).

ФОП ОСОБА_1 оскаржував рішення про коригування митної вартості в адміністративному порядку (а.с.28-30), його скарги ДМС України залишила без задоволення (а.с.31-33). Позивач, не погоджуючись із описаними вище рішеннями звернувся до суду із цим позовом.

При прийнятті рішення суд керується такими нормами права:

Митний Кодекс України (далі - МК України) визначає засади організації та здійснення митної справи в У країні, регулює економічні, організаційні, правові, кадрові та соціальні аспекти діяльності митної служби України, спрямований на забезпечення захисту економічних інтересів України, створення сприятливих умов для розвитку її економіки, захисту прав та інтересів суб`єктів підприємницької діяльності та громадян, а також забезпечення додержання законодавства України з питань митної справи.

Частиною першою статті 246 МК України визначено, що метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (частина перша статті 248 МК України).

Частиною першою статті 257 МК України визначено, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику.

Приписами статті 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частинами першою, другою статті 51 МК України визначено, що митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 52 МК України заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до частини четвертої статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.

Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця. Платежі необов`язково повинні бути здійснені у вигляді переказу грошей (зокрема, але не виключно). Такі платежі можуть бути здійснені шляхом акредитива, інкасування або за допомогою інших розрахунків (вексель, передача цінних документів тощо) (частини п`ята, сьома статті 58 МК України).

Відповідно до частини другої статті 52 МК України декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.

Стаття 53 МК України визначає перелік документів, що подаються декларантом для підтвердження заявленої митної вартості. У випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення (частина перша статті 53 МК України).

Згідно з частиною другою статті 53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частина п`ята статті 53 містити норми, відповідно до яких забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до частини третьої статті 53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частиною першою статті 55 МК України визначено, що рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Під час митного оформлення при прийнятті органом доходів і зборів письмового рішення про коригування митної вартості товарів декларант або уповноважена ним особа може здійснити коригування заявленої митної вартості у строк, встановлений частиною другою статті 263 цього Кодексу. Декларант може провести консультації з органом доходів і зборів з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в органі доходів і зборів (частина четверта, п`ята статті 55 МК України).

Відповідно до частини першої статті 57 МК України визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.

Частиною другою статті 57 МК України визначено, що основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу (частина третя статті 57 МК України). Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності (частина четверта статті 57 МК України).

Частиною восьмою статті 57 МК України визначено, що у разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Згідно з частиною першою статті 64 МК України у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Частиною другою статті 64 МК України визначено, що митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.

Як зазначено в частині четвертій статті 64 МК України у разі якщо ця стаття застосовується органом доходів і зборів, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово поінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.

Відповідно до частини сьомої статті 55 МК України у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.

Згідно з частиною другою статті 55 МК України прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити:

1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Відповідно до статті 55 МК України наказом Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 серед іншого затверджено Правила заповнення рішення про коригування митної вартості товарів. В пункті 2.1 цих Правил у розділі заповнення графи 33 «Обставини прийняття Рішення та джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості» зазначено, що у графі також вказується про проведення процедури консультацій між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору методів визначення митної вартості товарів відповідно до вимог статей 59-61 Кодексу. Результати проведеної консультації, а також причини, через які не можуть бути застосовані методи визначення митної вартості товарів за ціною договору щодо ідентичних, подібних (аналогічних) товарів (наприклад, відсутня інформація щодо вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів), фіксуються у графі. Посилання на використання цінової бази Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби у Рішенні допускається тільки при визначенні митної вартості відповідно до положень статей 59, 60 та 64 Кодексу з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, з поясненнями щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо. У випадку визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу (стаття 64 Кодексу) зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні.

При прийнятті рішення суд керується такими мотивами:

аналіз наведених вище норм МК України дозволяє зробити такі висновки:

- основним методом визначення митної вартості товарів є метод «за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)»;

- закон визначає вичерпний перелік документів, що подаються декларантом митному органу для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення, а також забороняє вимагати будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в статті 53 МК України;

- митний орган має повноваження витребувати додаткові документи лише за наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;

- закон визначає чіткий перелік обставин, які зумовлюють виникнення обґрунтованого сумніву щодо визначеної декларантом митної вартості товару.

Отже, посадова особа митного органу для прийняття рішення про витребування в декларанта додаткових документів (з метою підтвердження заявленої митної вартості) зобов`язана встановити та чітко викласти обставини, що свідчать про:

- обґрунтованість сумніву щодо вказаної декларантом митної вартості;

- причини, що унеможливлюють перевірку заявленої митної вартості на підставі наданих декларантом документів.

Основним способом реалізації повноважень митного органу в цій ситуації є процедура консультацій з декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та обов`язок послідовного вибору методів (від першого до резервного) визначення митної вартості.

При цьому єдиною правовою підставою для прийняття митним органом рішення про коригування заявленої декларантом митної вартості товару за резервним методом є наявність сукупності наступних умов:

1) подання суб`єктом господарювання до митного оформлення не повного пакету документів, перелік яких закріплено у статті 53 Митного кодексу України;

2) ненадання на вимогу контролюючого органу додаткової уточнюючої документації на підтвердження саме числового значення заявленої митної вартості;

3) виявлення митним органом розбіжностей у поданій документації, які унеможливлюють визначення безпосередньо митної вартості товару за основним методам (за ціною договору);

4) обґрунтування причин неможливості визначення митної вартості товару за жодним із методів, що передують резервному.

Позивач визначив митну вартість товару за ціною договору, яка зазначена в рахунку-проформі № 3/2023/01 від 19.01.2023 (18370,00 PLN). На підтвердження заявленої митної вартості товару декларант надав митному органу разом з митною декларацією документи, визначені частиною другою статті 53 МК України, а саме: контракт № 1 PL від 07.10.2016 (з додатками, якими продовжено його дію та визначено порядок розрахунків між сторонами; рахунок-проформа № 3/2023/01 від 19.01.2023; рахунок-фактура (інвойс) № 39/2023/01 від 19.01.2023; пакувальний (супровідний) лист Metal-Profil spolka z.o.o.; банківський платіжний документ № 109 від 23.01.2023 на суму 9185 PLN; копія митної декларації країни відправлення; автотранспортна накладна б/н від 23.01.2023; сертифікат з перевезення (походження) товару форми від 23.01.2023; прайс-лист оферта цін (від Metal-Profil spolka z o.o.) № 39/2023/01 станом на 23.01.2023; рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги № 2301 від 23.01.2023; документ, що підтверджує вартість перевезення № 2301 від 23.01.2023; доповнення до зовнішньоекономічного договору від 17.12.2019; доповнення до зовнішньоекономічного договору від 20.10.2020; доповнення до зовнішньоекономічного договору від 11.11.2021; договір про надання послуг митного брокера 1 від 01.01.2021; договір (контракт) про перевезення № 23 від 19.01.2023. Отже, при митному оформленні товару позивач надав митному органу наявні у нього документи, що визначені частиною 2 статті 53 МК України. Натомість в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості митний орган вказав, що митна вартість товару не може бути визнана з тієї причини, що подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МК України, не містять всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар, та навів відповідні аргументи, що спонукали його дійти такого висновку.

Надаючи правову оцінку аргументам митного органу суд керується такими мотивами:

- щодо аргументу митного органу щодо здійснення несвоєчасної передоплати за поставку товару.

Між позивачем та постачальником було укладено Metal-Profil spolka z. о.о. (Польща) (продавець) укладено контракт № 1PL від 07.10.2016, предметом якого є визначення умов продажу меблевої фурнітури, що знаходиться в оферті продавця, в асортименті, кількості та за цінами, вказаними в рахунку-проформі.

17.12.2019 сторонами підписано доповнення до контракту № 1PL купівлі-продажу товару від 07.10.2016, відповідно до якого сторони погодили викласти п.6 Фінаснові умови у новій редакції, а саме: - 6.2 Передоплата за товар, що доставляється, становить 50%. Решта 50% сплачуються протягом 30 банківських днів після одержання товару. Митні та прикордонні платежі обидві сторони оплачують самостійно, відповідно до своєї території.

Продавцем було виписано рахунок-проформа № 3/2023/01 від 19.01.2023 на загальну суму 13385,00 польських злотих. Зазначено, що передоплата становить 50% - 9185,00 польських злотих. На підставі вказаного рахунку-проформи позивачем оплачено товар платіжним дорученням № 109 від 23.01.2023 на суму 9185,00 польських злотих.

Отже, позивач належним чином виконав умови контракту в частині оплати товару, а доводи відповідача щодо оплати товару із запізненням є необґрунтованими, оскільки цей факт не впливає на визначення митної вартості товару.

- щодо тверджень митного органу про те, що перевезення товару здійснювалось автомобілем іншим, ніж той, який зазначений у CMR від 23.01.2023 та фактурі № 39/2023/01 від 23.01.2023, суд зазначає, що дана обставина також не впливає на визначення митної вартості товару.

- щодо адресного характеру прайс-листа суд вказує таке оформлення виробником товару окремо на адресу одного зі своїх контрагентів (покупців) прайс-листа не є беззаперечним доказом того, що такий прайс-лист містить недостовірні відомості про ціни на товари, чи що виробник товару надав незаконні преференції виключно тому чи іншому покупцю. Прайс-лист є документом довільної форми, до якого чинне законодавство не встановлює вимог до форми та змісту.

З матеріалів справи випливає, що відповідач не вказав ні конкретних обставини, які викликали відповідні сумніви (а сумніви не були обґрунтованими, в розумінні хоча б одної із трьох підстав, визначених законодавством), ні причин неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, ні документів, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12.11.2021 у справі № 815/3976/16, в якій зазначено, що органи доходів і зборів мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність в органу доходів і зборів обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Водночас витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Контролюючий орган не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню резервного методу. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 30.06.2015 (справа № 21-591а15) та в подальшому відображена в інших постановах з цього питання вже Верховним Судом в складі Касаційного адміністративного суду, зокрема у справах № 821/1617/17 від 14.08.2018, № 815/6827/17 від 29.01.2019, № 804/2256/16 від 12.11.2021 року, № 1.380.2019.002016 від 04.11.2021 № 480/3558/19 від 17.11. 2021.

Суд встановив, що відповідач витребував у позивача документи, визначені частиною 3 статті 53 МК України, проте не надав доказів того, що документи, подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів в недостовірності наданої інформації. Натомість відповідач прийняв оскаржувані рішення у зв`язку із неподанням декларантом всіх витребуваних у нього документів.

Оцінюючи рішення про коригування митної вартості товару в частині, що стосується визначення митної вартості товару за резервним методом, суд враховує таке:

письмове рішення митниці про коригування заявленої митної вартості товарів відповідно до закону має містити: наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування. Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, орган доходів і зборів повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

В оскарженому рішенні про коригування митної вартості товарів:

- відсутнє належне обґрунтування неможливості застосування методів 2а, 2б, 2в, 2г;

- застосування резервного методу та визначення митної вартості імпортованого товару обґрунтовано митницею використанням інформації з баз даних ЄАІС Держмитслужби та зазначенням номеру та дати митної декларації № UA209130/2022/10965 від 17.10.2022, відповідно до якої митна вартість такого товару становить 5,001 дол. США за кг.

В графі 33 оскаржуваного рішення про коригування митної вартості вказані номер та дата митної декларацій, що слугувала джерелом інформації для прийняття рішення про коригування митної вартості. Суд звертає увагу суду на те, що за джерело інформації митниця використала декларацію щодо митного оформлення товару, що відрізняються за контрагентом; в наведених деклараціях митна вартість визначалась за 6 (резервним методом). При цьому відповідач не пояснив аргументацію визначення саме цієї декларації, а не будь-якої іншої, в якій хоча б метод визначення митної вартості був основним (за ціною договору). Суд констатує, що митний орган не навів жодних пояснень чи розрахунків щодо здійснених коригувань, а також детальної інформації про товари, які було використано в якості джерела інформації, про числові значення митної вартості таких товарів, умови поставки, країну походження, фактурну вартість, діапазон декларованих цін за ідентичні чи подібні товари тощо. Тому зазначення лише номера та дати однієї митної декларації, яка з неочевидних суду причин була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, без будь-якого обґрунтування її вибору, без пояснення критеріїв відбору, а також докладної інформації щодо номенклатури, характеристик товару, умов поставки тощо не підтверджує обґрунтованість визначеної відповідачем митної вартості товару та свідчить про свавільність оскаржуваного рішення.

Враховуючи наведені мотиви, суд дійшов висновку, що оскаржене рішення про коригування митної вартості товарів є необґрунтованим, а відповідач не довів правомірності свого рішення про коригування митної вартості товарів в частині визначення митної вартості імпортованого товару.

Отже, рішення про коригування митної вартості товарів № UA209000/2023/000021/2 від 31.01.2023 не відповідає встановленим у частині другій статті 2 КАС України критеріям обґрунтованості та розсудливості, а тому підлягає скасуванню як протиправне.

Частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Відповідно до приписів цієї статті КАС України та враховуючи рішення про задоволення позову, суд стягує на користь позивача суму сплаченого ним судового збору (3757 грн.) за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 19-22,25-26,90,139,229,241-246,250,251,255,295 КАС України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати Львівської митниці про коригування митної вартості товарів №UA209000/2023/000021/2 від 31.01.2023, а також картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA209130/2023/000031 від 31.01.2023.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (79000, Львівська обл., місто Львів, вул. Костюшка, буд. 1; ідентифікаційний код 43971343) на користь фізичної особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний код НОМЕР_1 ) судові витрати на сплату судового збору в сумі 3757 (три тисячі сімсот п`ятдесят сім ) гривень 60 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення через Львівський окружний адміністративний суд, а у разі реєстрації офіційної електронної адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне рішення складено 03 листопада 2023 року.

СуддяМоскаль Ростислав Миколайович