Справа № 160/19156/23
Суддя: Царікова Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-10-04 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
Головуючого судді: Царікової О.В.,
31.07.2023 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_2 , в якому позивач просить:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо невключення ОСОБА_1 до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі до 100 тисяч гривень за період з жовтня 2022 року по квітень 2023 року помісячно, у зв`язку з перебуванням на лікуванні;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 раніше перерахованих сум з додаткової грошової винагороди, у зв`язку із отриманою травмою з жовтня 2022 року по квітень 2023 року, до суми 100 тисяч гривень помісячно;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 здійснити перерахунок та доплату ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, у зв`язку із отриманим пораненням з жовтня 2022 року по квітень 2023 року, до суми 100 тисяч гривень.
Відповідач вказав, що 23.10.2022 в районі н. п. Терни Донецької області позивачем отримано закритий перелом дистального метафізу лівої великогомілкової кістки, закриту черепномозкову травму, струс головного мозку, забійно-рвані рани обличчя, під час виконання обов`язків з захисту Батьківщини, що підтверджується наданою позивачем копією довідки від 19.12.2022 №6499 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою, передбаченою додатком 5 Положення про лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України № 402 від 14.08.2008, виданою військовою частиною НОМЕР_2 .
Відповідно до наданих позивачем копій документів (у якості додатків до позовної заяви) та даних з обліку особового складу військової частини НОМЕР_2 , він знаходився на стаціонарних лікуваннях у зв`язку з пораненням та у відпустках за станом здоров`я у зв`язку з тяжким пораненням: 24.10.2022-01.11.2022 у Міській лікарні швидкої медичної допомоги Кам`янської міської ради; 02.11.2022-15.11.2022 у Черкаській обласній лікарні Черкаської обласної ради; 17.11.2022-16.12.2022 у відпустці на підставі довідки військово-лікарської комісії Черкаської обласної лікарні №1787 від 17.11.2022; 05.01.2023-03.02.2023 у відпустці на підставі довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_4 №301 від 02.01.2023, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) №4 від 05.01.2023; 16.02.2023-17.03.2023 у відпустці на підставі довідки військової лікарської комісії військової частини НОМЕР_4 №1207 від 15.02.2023, відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) № 26 від 06.02.2023. Співставленням даних про діагнози позивача, зазначених у цих медичних документах, з діагнозом, зазначеним у довідці ф. 5, встановлено, що вони збігаються. Довідкою ф. 5 підтверджено, що відповідне поранення позивача пов`язане із захистом Батьківщини. Довідками ВЛК від 17.11.2022, 02.01.2023, 06.02.2023 підтверджено, що поранення позивача віднесено до тяжкого. Таким чином, причиною стаціонарних лікувань позивача у зазначені періоди є отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, причиною перебування його у відпустках за станом здоров`я це ж поранення, яке військово-лікарськими комісіями кваліфіковано як тяжке.
Відповідач наголошує на тому, що за спірні періоди позивачу нараховано і виплачено грошове забезпечення, у тому числі, додаткова винагорода в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_2 №218-РС від 09.11.2022, ОСОБА_1 зараховано в розпорядження командира частини у зв`язку з тривалим лікуванням після поранення. З минуванням 2 місяців (60 днів 15-16.11.2022, 17-31.12.2022, 01-04.01.2023, 04-15.02.2023, 18-31.03.2023, 01-13.04.2023) за виключенням зазначених періодів лікування та відпусток, - виплату грошового забезпечення в розмірі, яке військовослужбовець отримував за займаною посадою до зарахування в розпорядження, - припинено.
З урахуванням викладеного, відповідач вважає, що підстави для визнання протиправними дій військової частини НОМЕР_2 протиправними відсутні, відтак, відповідач просить суд у задоволенні позову відмовити.
Дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, суд зазначає таке.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , призваний у Збройні Сили України Березівським РТЦК та СП, проходить військову службу у військові частині НОМЕР_2 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 в районі населеного пункту Терни Донецької області позивачем отримано закритий перелом дистального метафізу лівої великогомілкової кістки, закриту черепномозкову травму, струс головного мозку, забійно-рвані рани обличчя, під час виконання обов`язків з захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_2 , що підтверджується копією довідки від 19.12.2022 №6499 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою, передбаченою додатком №5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008, виданою військовою частиною НОМЕР_2 , що міститься у матеріалах справи.
Згідно виписки №6950 від 25.10.2022 із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого КНП КМР «Міська лікарня швидкої медичної допомоги» позивач перебував на стаціонарному лікуванні у відділенні травматології та ортопедії з 25.10.2022 по 01.11.2022 з діагнозом: закритий перелом н/3 лівої в/гомілкової кістки, закритий перелом лівої п`яткової кістки без зміцнення, закритий перелом п`ятої плесневої кістки лівої стопи. Випискою також підтверджено, що позивач травму отримав від час військових обов`язків підірвався на міні в с. Терни.
Відповідно до довідки від 14.11.2022 №1787 військово-лікарської комісії КНП «Черкаська обласна лікарня Черкаської обласної ради» проведено медичний огляд ОСОБА_1 та встановлено діагноз та постанову ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): стан після травми тяжкого ступеню (23.10.2022) у вигляді закритого перелому метафізу правої великогомілкової кістки. Стан після операції: накістковий МОС правої великогомілкової кістки (07.11.2022). Підтверджено, що травма пов`язана з проходженням військової служби (довідка про обставини травми відсутня). Також зазначено, що на підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 (тридцять) календарних днів.
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_4 від 02.01.2023 №301 позивачу проведено медичний огляд ВЛК при в/ч НОМЕР_4 02.01.2023 та встановлено діагноз та постанову ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): консолідуючий закритий перелом (від 23.10.2022) дистальної третини лівої великогомілкової кістки, лікований зануреним металоостеосинтезом (пластина, гвинти) (від 07.11.2022), консолідуючий закритий перелом лівої п`яткової кістки без зміщення. Консолідуючий перелом V плесневої кістки лівої стопи. Травма важкого ступеню. Підтверджено, що травма пов`язана із захистом Батьківщини.
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 05.01.2023 №4 солдат військової служби за контрактом ОСОБА_1 , колишній механік-водій роти вогневої підтримки 1 парашутно-державного батальйону, який перебуває у розпорядженні командира військової частини, вибув у відпустку за станом здоров`я у м. Одеса на 30 діб з 05 січня по 03 лютого 2023 року.
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 06.02.2023 №26 солдат військової служби за контрактом ОСОБА_1 , колишній механік-водій роти вогневої підтримки 1 парашутно-державного батальйону, який перебуває у розпорядженні командира військової частини, прибув і приступив до виконання службових обов`язків з відпустки до пункту постійної дислокації АДРЕСА_3 .
Відповідно до довідки військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_4 від 15.02.2023 №1207 позивачу проведено медичний огляд ВЛК при в/ч НОМЕР_4 15.02.2023 та встановлено діагноз та постанову ВЛК про причинний зв`язок захворювання (травми, поранення, контузії, каліцтва): стан після мінно-вибухової травми (23.10.2022) лівої гомілки та стопи з закритими переломами дистальної третини великогомілкової кістки та закритим переломом основи V плеснової кістки лівої стопи, ліковано оперативно (07.11.2022) МОС пластиною та гвинтами у вигляді консолідуючих переломів дистальної третини лівої великогомілкової кістки V плеснової кістки лівої стопи з тимчасовою після іммобілізаційною контрактурою з тимчасовим порушенням функції. Травма важкого ступнею. Продовження відпустки за станом здоров`я (від 02.01.2023 №301 в/ч НОМЕР_4 ). Травма пов`язана із захистом Батьківщини. Зазначено, що на підставі статті 81 графи ІІ Розкладу хвороб потребує відпустки за станом здоров`я на 30 календарних днів.
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 16.02.2023 №34 солдат військової служби за контрактом ОСОБА_1 , колишній механік-водій роти вогневої підтримки 1 парашутно-державного батальйону, який перебуває у розпорядженні командира військової частини, вибув у відпустку з пункту постійної дислокації АДРЕСА_3 діб з 16 лютого по 17 березня 2023 року.
Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_2 (по стройовій частині) від 20.03.2023 №56 солдат військової служби за контрактом ОСОБА_1 , колишній механік-водій роти вогневої підтримки 1 парашутно-державного батальйону, який перебуває у розпорядженні командира військової частини, прибув і приступив до виконання службових обов`язків з відпустки до пункту постійної дислокації АДРЕСА_3 .
Згідно довідки від 08.05.2023 №691/ВпчЗПІ/170/1 про нараховані та перераховані суми основних та додаткових видів грошового забезпечення та додаткової винагороди згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, виданої військовою частиною НОМЕР_2 , позивачу нараховано та сплачено грошове забезпечення:
Відповідачем у відзиві на позовну заяву надано роз`яснення щодо здійсненого нарахування грошового забезпечення та додаткової винагороди, а саме:
2 дні: 01.10.2022 - 02.10.2022 участь в бойових діях та здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії;
15 днів: 09.10.2022 - 23.10.2022 участь в бойових діях та здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії;
8 днів: 24.10.2022 - 31.10.2022 стаціонарне лікування у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини;
6 днів: 03.10.2022 - 08.10.2022 виконання обов`язків служби у пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_2 .
З додаткової винагороди за час незалучення позивача до безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії (виконання обов`язків служби в ППД: 03.10.2022 - 08.10.2022, стаціонарне лікування поза районами ведення воєнних (бойових) дій: 25.10.2022 - 31.10.2022) відраховано 1,5% військового збору.
14 днів: 01.11.2022 - 14.11.2022 стаціонарне лікування у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини;
14 днів: 17.11.2022 - 30.11.2022 перебування у відпустці за станом здоров`я у зв`язку з тяжким пораненням;
З додаткової винагороди, у зв`язку з незалученням позивача протягом місяця до безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, відраховано 1,5% військового збору.
Відповідачем також зазначено, що 1 день 15.11.2022, з незалежних від відповідача причин не було враховано під час обрахунку розміру додаткової винагороди у розмірі 100000 грн за листопад 2022 року.
16 днів: 01.12.2022 - 16.12.2022 перебування у відпустці за станом здоров`я у зв`язку з тяжким пораненням;
З додаткової винагороди, у зв`язку з незалученням позивача протягом місяця до безпосередньої участі в здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, відраховано 1,5% військового збору.
Відповідачем також зазначено, що з лютого 2023 року додаткова винагорода позивачу не виплачувалася.
Крім того, відповідач наголошував на тому, що відпустки позивача за станом здоров`я у період з 05.01.2023 по 03.02.2023 та з 16.02.2023 по 17.03.2023 обумовлені його пораненням, пов`язаним з захистом Батьківщини, яке віднесене до тяжкого, також не враховано під час обрахунку додаткової винагороди з незалежних від відповідача причин.
Позивач вважає протиправною бездіяльність відповідача щодо невключення його до наказів про виплату додаткової винагороди у розмірі до 100000,00 гривень за період з жовтня 2022 року по квітень 2023 року помісячно, у зв`язку з перебуванням на лікуванні, що й стало причиною звернення до суду з цим адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам та спірним правовідносинам сторін, суд враховує таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України Президент України приймає відповідно до закону рішення про загальну або часткову мобілізацію та введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях у разі загрози нападу, небезпеки державній незалежності України.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією держави-терориста російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який діє на даний час.
Указами Президента України воєнний стан продовжено, діє на теперішній час.
Відповідно до частин 1-3 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-XII (далі Закон № 2232-XII) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України. Військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту, посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає у тому числі проходження військової служби.
Частиною першою статті 2 Закону № 2232-XII визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.
Згідно зі статтею 1 Закону України від 20.12.1991 №2011-XII «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин; далі Закон №2011-XII) соціальний захист військовослужбовців це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до частин 1-4 статті 9 Закону №2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення. Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону. Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Відповідно до ч.2 ст.1-2 Закону №2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з ч. 4 ст. 9 Закону №2011-ХІІ грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30.08.2017р. №704 (далі Постанова №704) установлено, що грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу складається з посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням, щомісячних (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премії) та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.
Згідно із пунктом 8 Постанови №704 умови грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються цією постановою та іншими актами Кабінету Міністрів України.
Військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
Відповідно до абзацу 4 пункту 1 Постанови №168 (в редакції після 19.07.2022 згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 07.07.2022 №793) відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Також Постанову №168 (в редакції від 19.07.2022) доповнено пунктом 2-1 такого змісту: « 2-1. Установити, що порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.».
Відповідно до пункту 17 Порядку №260 на період дії воєнного стану виплата грошового забезпечення особам офіцерського, старшинського, сержантського та рядового складу може встановлюватися за окремим рішенням Міністра оборони України.
25.03.2022 для врегулювання питання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, Міністром оборони України прийнято рішення від 25.03.2022 №248/1298 та від 18.04.2022 №248/1529.
В подальшому, питання виплати додаткової винагороди регулюється рішенням Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29, чинним на час виникнення та існування спірних правовідносин, згідно з яким документальне підтвердження вказаних вище фактів здійснюється на підставі: бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій (вахтовой, навігаційно-вахтовий, навігаційний журнал) або журналу ведення оперативної обстановки або бойове донесення (підсумкове, термінове, позатермінове) або постова відомість (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); рапорту (донесення) командира підрозділу (групи) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань. При цьому відряджені військові підтверджують безпосередню участь у бойових діях або заходах довідкою керівника органу військового управління, штабу угруповання військ (сил), штабу тактичної групи, командира військової частини (установи, навчального закладу), до яких для виконання завдань відряджений військовослужбовець.
Виплата здійснюється на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) особовому складу військової військової частини; керівника вищого органу військового управління командирам (начальникам) військових частин. При цьому в цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 гривень за місяць обов`язково зазначають підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо. Такі накази за минулий місяць мають бути видані до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Крім цього, у період дії воєнного стану, до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень також включені військовослужбовців, зокрема, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
При цьому підставою для видачі наказу є довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), в якій має бути зазначено: військове звання, прізвище, ім`я, по батькові, рік народження військовослужбовця, який отримав поранення (контузію, травму, каліцтво), пов`язаного із захистом Батьківщини; інформацію про поранення (контузію, травму, каліцтво) (дату отримання, вид, характер і локацію поранення (контузії, травми, каліцтва)), яка вносяться на підставі медичного висновку спеціаліста; обставини, за яких було отримано поранення (контузію, травму, каліцтво) під час захисту Батьківщини, із зазначенням бойових (спеціальних) завдань, які виконував військовослужбовець під час отримання ним травм (поранення, контузії, каліцтва); підстави видачі Довідки (наказ командира військової частини про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва) військовослужбовцем, виданий на підставі журналу обліку бойових дії, бойового донесення, тощо).
Крім цього, згаданим наказом передбачений перелік випадків, згідно з яким не включаються до наказів про виплату додаткової винагороди військовослужбовці, зокрема, які: самовільно залишили військові частини, місця служби або дезертирували за місяць, у якому здійснено порушення, та за весь період самовільного залишення військової частини або місця служби (дезертирства) включаючи місяць повернення, оголошеного наказом командира (начальника).
При цьому зазначене не стосується військовослужбовців, визначених у пунктах 4-8, 10, які протягом поточного місяця загинули (померли внаслідок отриманих після введення воєнного стану в Україні поранень та травм, пов`язаних із захистом Батьківщини) або захоплені в полон, а також інтерновані в нейтральні держави або безвісно відсутні або отримали поранення (контузії, травми, каліцтва), пов`язані із захистом Батьківщини.
З урахуванням вищеозначеного рішення Міністра оборони України від 23.06.2022 №912/з/29, в подальшому наказом Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44 затверджено зміни до Положення №260 та внесено до цього Положення новий розділ XXXIV (Виплата додаткової винагороди на період дії воєнного стану).
Так, згідно з п. 9 розділу XXXIV Положення №260 (тут і далі в редакції Наказу Міністерства оборони України від 25.01.2023 №44) накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видаються до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.
Пунктом 10 розділу XXXIV Положення №260 передбачено, що у період дії воєнного стану до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 грн також включаються військовослужбовці у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.
Відповідно до п.п. «б» п. 6.1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 №402 (далі Положення №402), направлення на медичний огляд проводиться: військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби): прямими начальниками від командира окремої частини, йому рівних та вище, органами управління та підрозділів Військової служби правопорядку Збройних Сил України, прокуратурою, судом, начальниками гарнізонів, штатних ВЛК, військових лікувальних закладів за місцем лікування, військовими комендантами гарнізонів та військовими комісарами.
За приписами п. 21.1 та п. 21.2 Положення №402 у разі коли під час медичного огляду військовослужбовців встановлено діагноз, ВЛК встановлює причинний зв`язок захворювання, травми, контузії, каліцтва, поранення. Причинний зв`язок захворювань, поранень, травм, контузій, каліцтв у військовослужбовців, які проходять військову службу, військовозобов`язаних і резервістів, призваних військовими комісаріатами на навчальні (перевірочні) збори, при медичному огляді вирішують позаштатні постійно діючі госпітальні, гарнізонні ВЛК і ЛЛК та за потреби штатні ВЛК.
Відповідно до п. 11 ст. 10-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцю на підставі висновку військово-лікарської комісії надається відпустка для лікування у зв`язку з хворобою або відпустка для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) із збереженням грошового та матеріального забезпечення. Тривалість такої відпустки визначається характером захворювання, поранення (контузії, травми або каліцтва). Відпустка надається без урахування часу, необхідного для проїзду в межах України до місця проведення відпустки та назад, але не більше двох діб в один кінець. Загальний час безперервного перебування військовослужбовця в закладах охорони здоров`я та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою або у відпустці для лікування після поранення (контузії, травми або каліцтва) не може перевищувати чотирьох місяців підряд (крім випадків, коли законодавством передбачено більш тривалі строки перебування на лікуванні).
При цьому, відповідно до абз. 2 ст. 4 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Відповідно до пункту 1.1 глави 1 розділу І Положення №402 військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
Пунктом 6.11 глави 6 розділу ІІ Положення №402 передбачено, що Постанова ВЛК про потребу військовослужбовця у відпустці за станом здоров`я приймається після закінчення стаціонарного лікування в разі, коли для повного відновлення функції і працездатності необхідний термін не менше 30 календарних днів. Постанова про потребу у відпустці за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка підлягає контролю штатною ВЛК (без затвердження).
Постанова ВЛК про потребу у звільненні від виконання службових обов`язків (занять) за станом здоров`я оформлюється довідкою ВЛК, яка затвердженню штатною ВЛК не підлягає.

Згідно пункту 6.15 глави 6 розділу ІІ Положення №402 відпустка за станом здоров`я надається військовослужбовцю командиром військової частини (закладу), де він проходить службу, на підставі постанови ВЛК. При вибутті військовослужбовця у відпустку за станом здоров`я довідка ВЛК з постановою ВЛК видається йому на руки.

Отже, відпустка за станом здоров`я надається військовослужбовцю командиром військової частини, де він проходить службу, на підставі постанови ВЛК.

З аналізу наведених норм чинного законодавства слідує, що військовослужбовці Збройних Сил за час несення ними військової служби отримують як основне грошове забезпечення, передбачене Постановою №704, а також на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), виплачується й додаткова винагорода, передбачена постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, яка може становити до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, при цьому, право на отримання такої додаткової винагороди також мають і військовослужбовці, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), - з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії, а підставою для виплати цієї додаткової винагороди за вказаних обставин слугує довідка про отримання поранення (травми, контузії, каліцтва), форму якої визначено додатком №5 до Положення №402, що видається командиром військової частини, де проходить службу або перебуває у відрядженні військовослужбовець, яка містить інформацію про обставини отримання військовослужбовцем поранення (травми, контузії, каліцтва) під час захисту Батьківщини, та видається відповідно до наказу командира військової частини про отримання поранення/травми, контузії, каліцтва військовослужбовцем. Вказана довідка, в свою чергу, є підставою для включення військовослужбовця до наказів командирів (начальників) про виплату такої додаткової винагороди.

З аналізу наведених норм Постанови №168 вбачається встановлення лише дві умови, необхідні для виплати збільшеної до 100000 гривень винагороди, за час перебування на лікуванні в закладах охорони здоров`я, а саме:

- пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва), із захистом Батьківщини;

- факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення.

При цьому, суд зауважує, що Постанова №168 не містить жодних обмежень щодо періоду та/або кількості перебувань на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я, пов`язаних із пораненням, одержаним під час захисту Батьківщини, за які виплачується збільшена до 100000 гривень винагорода.

Так, зі змісту довідки від 19.12.2022 №6499 про обставини травми (поранення, контузії, каліцтва) за формою, передбаченою додатком №5 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого Наказом Міністерства оборони України №402 від 14.08.2008, виданої військовою частиною НОМЕР_2 , копія якої міститься у матеріалах справи, судом встановлено, що солдат ОСОБА_1 23.10.2022 одержав вибухову травму, закритий перелом дистального метафізу лівої великогомілкової кістки, закриту черепномозкову травму, струс головного мозку, забійно-рвані рани обличчя, за обставин безпосередньої участі військовослужбовця у бойових діях, під час захисту Батьківщини, а саме виконання бойових завдань у складі підрозділу військової частини НОМЕР_2 в районі населеного пункту Терни (Донецька обл.). Не під впливом наркотичного та алкогольного сп`яніння та був в засобах індивідуального захисту (бронежилет, шолом кулезахисний). Підстава: наказ командира військової частини НОМЕР_2 від 04.11.2022 №742/нод.

Як вже було встановлено судом, ОСОБА_1 в період з жовтня місяця 2022 року по березень місяць 2023 року проходив лікування та перебував у відпустках за станом здоров`я, а саме через наявність у нього травми важкого ступеню важкості (важкого поранення), отриманого під час захисту Батьківщини.

Суд констатує, що обидві вищевказані умови (пов`язаність поранення (контузії, травми, каліцтва) із захистом Батьківщини та факт перебування на стаціонарному лікуванні внаслідок такого поранення) у даних спірних правовідносинах дотримані та підтверджуються копіями медичних документів, які містяться в матеріалах справи.

Відтак, як вже зазначалося, відповідно до положень Постанови №168 додаткова винагорода в розмірі 100000 грн виплачується військовослужбовцям у зв`язку з пораненням, пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) з дня отримання такого поранення, включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого), або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач проходив лікування з моменту отримання поранення (23.10.2022) по 15.11.2022 (включаючи час переміщення до лікарняного закладу (в тому числі з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого) та перебування у відпустці за станом здоров`я), а отже період лікування підлягають врахуванню до періоду, протягом якого позивач має право на отримання додаткової винагороди з розрахунку 100000 грн відповідно до Постанови №168.

При цьому, за наявними у матеріалах справи доказами (переліченими вище), суд зазначає, що факти перебування позивача в період з 25.10.2022 по 15.11.2022 на стаціонарному лікуванні, а також перебування у відпустці за станом здоров`я після закінчення стаціонарного лікування з 05.01.2023 по 03.02.2023 та з 16.02.2023 по 17.03.2023 відповідачем не заперечується.

З довідки від 08.05.2023 №691/ВпчЗПІ/170/1 про нараховані та перераховані суми основних та додаткових видів грошового забезпечення та додаткової винагороди згідно постанови Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022, з вересня 2022 року по квітень 2023 року, виданої військовою частиною НОМЕР_2 солдату ОСОБА_1 , встановлено наступне:

- за листопад місяць 2022 року військовослужбовцю було нараховано (та сплачено у грудні 2022 року) додаткову винагороду в розмірі 95333,33 грн, проте, з матеріалів справи встановлено, що відповідачем не включено один день перебування позивача на стаціонарному лікуванні (15.11.2022) до розрахунку розміру додаткової винагороди. Відтак, позивачу підлягала нарахуванню та виплаті збільшена сума додаткової винагороди, з урахуванням вказаного дня;

- за січень місяць 2023 року військовослужбовцю було нараховано (та сплачено у лютому 2023 року) додаткову винагороду в розмірі 30000,00 грн, проте, з матеріалів справи встановлено, що відповідачем не включено період перебування позивача у відпустці за станом здоров`я для лікування після тяжкого поранення (з 05.01.2023 по 31.01.2023), який підлягає включенню до розрахунку розміру додаткової винагороди на виконання вимог Постанови №168 та Порядку №260. Відтак, позивачу підлягала нарахуванню та виплаті додаткова винагорода у більшому розмірі з урахуванням вказаного періоду;

- за лютий місяць 2023 року військовослужбовцю не було нараховано (та не сплачено у березні 2023 року) додаткову винагороду, проте, з матеріалів справи встановлено, що відповідачем не включено періоди перебування позивача у відпустці за станом здоров`я для лікування після тяжкого поранення (з 01.02.2023 по 03.02.2023, з 16.02.2023 по 28.02.2023), які підлягають включенню до розрахунку розміру додаткової винагороди на виконання вимог Постанови №168 та Порядку №260. Відтак, позивачу підлягала нарахуванню та виплаті додаткова винагорода за вказані періоди;

- за березень місяць 2023 року військовослужбовцю не було нараховано (та не сплачено у квітні 2023 року) додаткову винагороду, проте, з матеріалів справи встановлено, що відповідачем не включено період перебування позивача у відпустці за станом здоров`я для лікування після тяжкого поранення (з 01.03.2023 по 17.03.2023), який підлягають включенню до розрахунку розміру додаткової винагороди на виконання вимог Постанови №168 та Порядку №260. Відтак, позивачу підлягала нарахуванню та виплаті додаткова винагорода за вказаний період.

З урахуванням вищенаведеного, суд дійшов висновку, про наявність у позивача права на отримання додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім' ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000,00 грн за листопад місяць 2022 року та за період з січня місяця 2023 року по березень місяць 2023 року включно, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії у зв`язку з пораненням 23.10.2022, пов`язаним із захистом Батьківщини.

Разом з тим, за жовтень місяць 2022 року та грудень місяць 2022 року з боку відповідача порушень прав позивача щодо нарахування та виплати додаткової винагороди судом не встановлено.

Згідно ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Статтею 5 КАС України передбачено право на звернення до суду та способи судового захисту.

Відповідно до частин 1, 2 статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Під протиправною бездіяльністю суб`єкта владних повноважень, яка може бути оскаржена до суду, слід розуміти зовнішню форму поведінки (діяння) цього суб`єкта, що полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Згідно з частинами 1, 2, 4 статті 245 КАС України при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково. У разі задоволення позову суд може прийняти рішення про: 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Суд вважає, що у спірних правовідносинах відповідач допустив протиправну бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім' ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000,00 грн за листопад місяць 2022 року та за період з січня місяця 2023 року по березень місяць 2023 року включно, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та/або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії у зв`язку з пораненням 23.10.2022, пов`язаним із захистом Батьківщини.

Виходячи із встановлених фактичних обставин справи, приймаючи до уваги повноваження суду при вирішенні справи, передбачені ст. 245 КАС України, суд вважає що належним способом захисту порушених прав позивача в спірних правовідносинах буде зобов`язання Військової частини НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100000,00 грн за листопад місяць 2022 року та за період з січня місяця 2023 року по березень місяць 2023 року включно, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з урахуванням раніше виплачених сум додаткової винагороди.

Відповідно до положень статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, про наявність підстав для часткового задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з частиною 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат відповідно до ст. 139 КАС України, суд зазначає, що позивач у справі, що розглядається, звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому, судовий збір останнім сплачено не було, а отже, відсутні підстави для здійснення розподілу судових витрат між сторонами даної справи.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 6, 9, 72-77, 90, 94, 241-247, 250, 255, 257-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний код юридичної особи НОМЕР_3 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім' ям під час дії воєнного стану» у розмірі до 100000,00 грн за листопад місяць 2022 року та за період з січня місяця 2023 року по березень місяць 2023 року включно, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних) включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, та/або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії у зв`язку з пораненням 23.10.2022, пов`язаним із захистом Батьківщини.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову грошову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100000,00 грн за листопад місяць 2022 року та за період з січня місяця 2023 року по березень місяць 2023 року включно, пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної) комісії у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, з урахуванням раніше виплачених сум додаткової винагороди.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення суду складено 04.10.2023.

Суддя О.В. Царікова