Справа № 207/2930/23
Суддя: Подобєд О. К.
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

№ 207/2930/23
№ 2-а/207/21/23
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Подобєд О.К.

при секретарі Пильовій І.О.

за участю позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративною позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративною позовною заявою, в якій просила суд визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7091899 від 01.06.2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП, провадження по справі закрити, а також стягнути судові витрати.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 01.06.2023 року відносно неї було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7091899, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП за те, що 01.06.2023 року о 12:45 год., в м. Кам`янське по пр. Тараса Шевченка, в районі буд.13, вона, керуючи транспортним засобом Nissan Almera, реєстраційний номер НОМЕР_1 , проїхала перехрестя на заборонений «червоний» сигнал світлофора та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 510,00 грн. Вважає постанову незаконною, оскільки не були з`ясовані і доведені обставини, які б свідчили, що в її діях є ознаки проступку.

Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду надав відзив на позовну заяву з якого вбачається, що на їх думку постанова повністю відповідає вимогам діючої Інструкції та чинного законодавства. Дане правопорушення було вчинено в присутності поліцейського і останній бачив її вчинення на власні очі. Після чого було прийнято рішення про зупинку транспортного засобу, а в подальшому розпочато розгляд справи про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст. 122 КУпАП та винесено постанову про накладення адміністративного стягнення. Просять відмовити в задоволенні позову.

Вислухавши пояснення позивачки, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що поліцейським ВРПП Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області Какушою В.А. 01.06.2023 року було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7091899, передбачену ч.2 ст.122 КУпАП, за те, що 01.06.2023 року о 12:45 год., в м. Кам`янське по пр. Тараса Шевченка, 13, водій ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом Nissan Almera, реєстраційний номер НОМЕР_1 , проїхала перехрестя на заборонений «червоний» сигнал світлофора, чим порушила п.8.7.3.«е» ПДР України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 510,00 грн.

Позивачка ОСОБА_1 свою вину заперечує, вважає, що наведені відомості не відповідають дійсності, оскільки 01.06.2023 року вона, керуючи автомобілем Nissan Almera, реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснювала рух виключно на зелений сигнал світлофора.

Згідно з ч.1 ст.2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч.3 цієї ж статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року за №14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті», встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.283 та ст.284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи встановлених останнім доводів.

Статтею 9 КУпАП визначено поняття адміністративного правопорушення, а саме, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Разом з тим, із матеріалів справи не вбачається, якими доказами керувався відповідач, при вирішенні питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ч.2 ст. 122 КУпАП.

Згідно зі ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи,та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Тобто, у адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Однак, відповідачем не надано суду доказів (відеозапису, пояснення свідків тощо) на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого саме ч.2 ст. 122 КУпАП, як того вимагає ст. 251 КУпАП, а зазначені в постанові у справі про адміністративне правопорушення обставини не розкривають об`єктивну сторону правопорушення.

Таким чином, постанова винесена відповідачем серії ЕАС № 7091899 від 01.06.2023 року відносно ОСОБА_1 про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 122 КУпАП і про накладення на неї адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510,00 грн. не відповідає вимогам законодавства, тому вона є протиправною та підлягає скасуванню.

Стосовно розподілу судових витрат суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, враховуючи, що позов підлягає задоволенню, то з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 536,80 грн.

Керуючись ст.ст. 77, 139, 241-246, 286, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення задовольнити повністю.

Скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС №7091899 від 01.06.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП та закрити провадження по справі про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління національної поліції в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 536 гривень 80 копійок.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до суду апеляційної інстанції (стаття 297 Кодексу адміністративного судочинства України) у тридцяти денний строк з дня проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.К. Подобєд