Справа № 120/9321/23
Суддя: Яремчук Костянтин Олександрович
Дата ухвалення: 2023-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 листопада 2023 р. Справа № 120/9321/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі судді Яремчука Костянтина Олександровича, розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача зазначив, що наказом начальника Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 25 травня 2023 року № 69о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції через хворобу.

Проте на день звільнення позивача зі служби в поліції відповідач не нарахував та не виплатив позивачеві грошову компенсацію за невикористану відпустку за період з 2015 року по 2023 рік.

Представник позивача не погоджується із такими діями відповідача, у зв`язку із чим звернувся з позовом до суду з вимогами визнати протиправними дії Головного управління Національної поліції у Вінницькій області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористану відпустку терміном 80 діб за період з 2015 по 2023 роки, а також зобов`язати відповідача нарахувати і виплатити таку відпустку, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення на день звільнення зі служби в поліції.

Ухвалою від 04 липня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розгляд її здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

06 липня 2023 року відповідачем подано відзив на позовну заяву, у якому зазначено, що виплата грошової компенсації за невикористанні дні відповідних видів відпусток не передбачена. Також зазначив, що додаткова відпустка учасникам бойових дій не належить до категорії щорічних відпусток, а тому на неї не поширюються норми, передбачені для щорічних відпусток. Крім того, вказав, що законодавством не передбачено можливості заміни додаткової відпустки учаснику бойових дій грошовою компенсацією. Далі у відзиві зазначено, що позивач у встановленому порядку отримав наказ про звільнення від 25 травня 2023 року № 69о/с, на підставі якого фінансовим відділом Головного управління Національної поліції у Вінницькій області проводилась виплата коштів, втім не оскаржував його. Заперечив представник відповідача і щодо наявності права у позивача на компенсацію за невикористану основну відпустку. За наведених обставин представник відповідача просить відмовити в задоволенні позовної заяви в повному обсязі.

Дослідивши матеріали адміністративної справи, оцінивши надані сторонами докази, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 проходив службу в Головному управлінні Національної поліції у Вінницькій області.

Наказом № 69о/с від 25 травня 2023 року позивача звільнено зі служби в поліції відповідно до пункту 2 частини 1 статті 77 Закону України "Про Національну поліцію" (через хворобу).

Зі змісту даного наказу слідує, що позивачу виплачено грошову компенсацію за 18 діб невикористаної відпустки за 2023 рік.

08 червня 2023 року представник позивача звернувся до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області із адвокатським запитом, у якому просив надати інформацію щодо виплаченої ОСОБА_1 компенсації за невикористану відпустку у 2015, 2021 та 2022 роках.

Листом від 14 червня 2023 року відповідач повідомив представника ОСОБА_1 , що відповідно до пункту 10 статті 93 Закону України "Про Національну поліцію" позивачу було нараховано та виплачено грошову компенсацію за невикористану у році звільнення чергову відпустку в сумі 21316,20 гривень.

Довідкою Управління кадрового забезпечення Головного управління Національної поліції у Вінницькій області від 02 червня 2023 року № 1522/12/01-2023 підтверджується те, що ОСОБА_1 станом на 02 червня 2023 року не використав щорічну основну оплачувану відпустку терміном 2 доби та додаткову відпустку терміном 1 доба за 2015 рік, щорічну основну оплачувану відпустку терміном 20 діб та додаткову оплачувану відпустку терміном 15 діб за 2022 рік, а також додаткову відпустку із збереженням заробітної плати окремим категоріям ветеранів війни за 2021, 2022 та 2023 роки терміном 14 діб кожна.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли, суд зважає на таке.

Статтею 45 Конституції України установлено, що кожен, хто працює, має право на відпочинок. Це право забезпечується наданням днів щотижневого відпочинку, а також оплачуваної щорічної відпустки, встановленням скороченого робочого дня щодо окремих професій і виробництв, скороченої тривалості роботи у нічний час. Максимальна тривалість робочого часу, мінімальна тривалість відпочинку та оплачуваної щорічної відпустки, вихідні та святкові дні, а також інші умови здійснення цього права визначаються законом.

Відповідно до частини першої статті 83 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) у разі звільнення працівника йому виплачується грошова компенсація за всі не використані ним дні щорічної відпустки, а також додаткової відпустки працівникам, які мають дітей або повнолітню дитину з інвалідністю з дитинства підгрупи А I групи.

Аналогічні положення містяться і в частині першій статті 24 Закону України від 15 листопада 1996 року № 504/96-ВР "Про відпустки" (надалі - Закон № 504/96-ВР).

Особливості соціального захисту поліцейських врегульовано Законом України "Про Національну поліцію" № 580-VIII від 02 липня 2015 року (далі - Закон № 580-VIII).

Відповідно до частин першої та третьої статті 59 Закону № 580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Рішення з питань проходження служби оформлюються письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік і форма яких установлюються Міністерством внутрішніх справ України.

Проходження служби в поліції регулюється цим Законом та іншими нормативно-правовими актами (стаття 60 Закону № 580-VIII).

Згідно з частинами першою та другою статті 92 Закону № 580-VIII поліцейським надаються щорічні чергові оплачувані відпустки в порядку та тривалістю, визначених цим Законом. Поліцейському надаються також додаткові відпустки у зв`язку з навчанням, творчі відпустки, соціальні відпустки, відпустки без збереження заробітної плати (грошового забезпечення) та інші види відпусток відповідно до законодавства про відпустки.

Відповідно до статті 16-2 Закону № 504/96-ВР учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни, статус яких визначений Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", особам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу, надається додаткова відпустка зі збереженням заробітної плати тривалістю 14 календарних днів на рік.

Відповідно до частин 8 - 11 статті 93 Закону № 580-VIII поліцейським, які захворіли під час чергової відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів. Продовження відпустки здійснюється керівником, який надав її, на підставі відповідного документа, засвідченого у визначеному законом чи іншим нормативно-правовим актом порядку. Поліцейським у рік звільнення за власним бажанням, за віком, через хворобу чи скорочення штату в році звільнення, за їх бажанням, надається чергова відпустка, тривалість якої обчислюється пропорційно з розрахунку однієї дванадцятої частини відпустки за кожний повний місяць служби в році звільнення. При звільненні поліцейського проводиться відрахування з грошового забезпечення надмірно нарахованої частини чергової відпустки за час невідпрацьованої частини календарного року. За невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до закону. Відкликання поліцейського із чергової відпустки, як правило, забороняється. У разі крайньої необхідності відкликання з чергової відпустки може бути дозволено керівнику територіального органу поліції. За бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.

Особливості виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, врегульовано однойменним Порядком, що затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260 (далі - Порядок № 260).

Згідно з абзацами сьомим і восьмим пункту 8 розділу ІІІ Порядку № 260 за невикористану в році звільнення відпустку поліцейським, які звільняються з поліції, виплачується грошова компенсація відповідно до чинного законодавства. Виплата грошової компенсації за невикористану в році звільнення відпустку проводиться, виходячи з розміру місячного грошового забезпечення, право на отримання якого поліцейський має відповідно до чинного законодавства на день звільнення із служби. При цьому одноденний розмір грошового забезпечення визначається шляхом ділення розміру грошового забезпечення на 30 календарних днів. Кількість днів для виплати грошової компенсації за невикористану відпустку вказується в наказі про звільнення.

Аналіз наведених вище приписів свідчить про те, що право працюючої особи на відпочинок у формі відпустки закріплено Конституцією України. Особу не може бути позбавлено такого права. Види відпусток, які можуть надаватися поліцейським, визначені у статті 92 Закону № 580-VIII.

При цьому, як свідчать положення частин восьмої, одинадцятої статті 93 Закону № 580-VIII, правило про надання відпустки до кінця календарного року не є виключним, зокрема: поліцейським, які захворіли під час чергової відпустки, після одужання відпустка продовжується на кількість невикористаних днів. Відкликання поліцейського з чергової відпустки, як правило, забороняється. У разі крайньої необхідності відкликання з чергової відпустки може бути дозволено керівнику територіального органу поліції. За бажанням поліцейського невикористана частина відпустки може бути приєднана до чергової відпустки на наступний рік.

Тобто, законодавець не виключає випадки, коли поліцейським відпустка не буде використана протягом календарного року, а навпаки, закріплює право поліцейського використати відпустку за попередній рік одночасно з черговою відпусткою наступного року.

Таким чином, з нормативного тлумачення наведених правових норм слідує, що у наступному календарному році, в тому числі і за умови, що він є роком звільнення, поліцейський має гарантоване право на чергову відпустку за поточний календарний рік та на відпустки (основні і додаткові), що не були використані в попередніх роках, що виражається в праві на отримання грошової компенсації за весь час невикористаної оплачуваної відпустки, незалежно від часу набуття права на таку відпустку, оскільки відпустки за попередні роки також є невикористаними в році звільнення та не можуть бути залишені без розрахунку з поліцейським, адже в протилежному випадку - це суперечитиме суті та гарантіям як трудового, так і спеціального законодавства в частині реалізації права на відпочинок.

Рішенням Конституційного Суду України від 07 травня 2002 року № 8-рп/2002 в справі за конституційним поданням Президента України щодо офіційного тлумачення положень частин другої, третьої статті 124 Конституції України (справа щодо підвідомчості актів про призначення або звільнення посадових осіб) зазначено, що при розгляді та вирішенні конкретних справ, пов`язаних із спорами щодо проходження публічної служби, адміністративний суд, установивши відсутність у спеціальних нормативно-правових актах положень, якими врегульовано спірні правовідносини, може застосувати норми, у яких визначені основні трудові права працівників - Кодекс законів про працю України.

Відтак з огляду на неврегулювання приписами Закону № 580-VIII і Порядку №260 питання компенсації невикористаної частини відпустки поліцейському за минулі роки, тому слід дійти висновку, що при вирішенні вказаного спору підлягають застосуванню приписи КЗпП України і Закону № 504/96-ВР.

Аналогічний підхід до правозастосування при вирішенні близьких за змістом правовідносин було застосовано Верховним Судом, зокрема у постановах від 04 листопада 2021 року у справі № 440/5244/19, від 04 лютого 2021 року у справі № 160/5393/19, від 11 лютого 2021 року у справі № 160/13220/19, від 31 березня 2021 року у справі № 320/3843/20, від 31 березня 2021 року у справі № 200/9828/19-а та ряду інших.

Так, суд установив, що у позивача залишилась невикористана основна оплачувана відпустка терміном 2 доби та додаткова оплачувана відпустка терміном 1 доба за 2015 рік, щорічна основна оплачувана відпустка терміном 20 діб та додаткова оплачувана відпустка терміном 15 діб за 2022 рік, а також додаткова відпустка, що надана як учаснику бойових дій, за 2021, 2022 та 2023 роки терміном 14 діб кожного року.

З урахуванням наведеного суд дійшов висновку, що позивач має право на отримання грошової компенсації за невикористані ним дні щорічної основної оплачуваної відпустки та додаткової відпустки, проте відповідач під час звільнення останнього не здійснив виплату компенсації за невикористанні дні цих відпусток, що свідчить про допущення протиправної бездіяльності.

При цьому відповідач не відмовляв позивачеві у виплаті такої компенсації, а тому безпідставно стверджувати про допущення органом поліції протиправних дій щодо відмови у виплаті грошової компенсації за невикористані дні відпустки.

Відтак належним способом захисту порушеного права позивача є зобов`язання Головне управління Національної поліції у Вінницькій області нарахувати та виплатити позивачеві грошову компенсацію за невикористані 2 доби основної оплачуваної відпустки та 1 добу додаткової оплачуваної відпустки за 2015 рік, основної оплачуваної відпустки терміном 20 діб та додаткової відпустки терміном 15 діб за 2022 рік, а також додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2021, 2022 та 2023 роки терміном 14 діб кожна, виходячи із грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі статтею 90 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані представником позивача, суд доходить висновку, що позовні вимоги належить задовольнити.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору, а витрат, пов`язаних з розглядом справи, не встановлено, питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись статтями 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України,

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Національної поліції у Вінницькій області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 грошової компенсації за невикористані дні щорічної основної та додаткової оплачуваної відпустки.

Зобов`язати Головне управління Національної поліції у Вінницькій області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошову компенсацію за невикористані 2 доби щорічної основної відпустки за 2015 рік, 1 добу щорічної додаткової відпустки за 2015 рік, 20 діб щорічної основної відпустки за 2022 рік, 15 діб щорічної додаткової відпустки за 2022 рік, а також додаткової відпустки як учаснику бойових дій за 2021, 2022 та 2023 рік по 14 діб за кожний рік, виходячи із грошового забезпечення станом на день звільнення зі служби.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 )

Відповідач: Головне управління Національної поліції у Вінницькій області (місцезнаходження: 21050, м. Вінниця, вул. Театральна, буд. 10; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 40108672)

Повний текст рішення суду складено 03.11.2023

Суддя Яремчук Костянтин Олександрович