Справа № 440/4938/23
Суддя: Бартош Н.С.
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 р. Справа № 440/4938/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бартош Н.С.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Подобайло З.Г. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду (головуючий суддя І інстанції Слободянюк Н.І.) від 25.05.2023 по справі № 440/4938/23

за позовом ОСОБА_1

до Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтава ради, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтава ради про призначення компенсації від 12 грудня 2022 року номер особового рахунку (пенсійної справи) 636396;

- зобов`язати Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтава ради повторно розглянути заяву позивача про призначення компенсації від 01 грудня 2022 року.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що з метою продовження здійснення догляду за ОСОБА_2 та отримання державної соціальної допомоги позивач звернувся до відповідача із заявою від 01 грудня 2022 року про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та документами. Рішенням Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтава ради про призначення компенсації від 12 грудня 2022 року номер особового рахунку (пенсійної справи) 636396, яким відмовлено позивачу у призначенні державної соціальної допомоги. З вказаним рішенням позивач не погоджується, оскільки воно суперечить медичній документації про стан здоров`я ОСОБА_2 . Крім того, відповідачем порушено положення пункту 7 Порядку подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року № 859, оскільки лікар ОСОБА_3 , підпис якого міститься у висновку про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, не був присутній 06 грудня 2022 року під час здійснення такого огляду ОСОБА_2 .

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 25.05.2023 року відмовлено у задоволенні адміністративного позову.

Позивач не погодився з рішенням суду першої інстанції та подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначив, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставин, що мають значення для справи та невірно застосовані норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Вказує, що відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про правомірність оскаржуваного рішення відповідача. Зазначив, що відповідач під час комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг ОСОБА_2 необґрунтовано нарахував кількість балів, яка виключає можливість призначення позивачу компенсації як фізичній особі, яка надає соціальні послуги на непрофесійній основі. При цьому, на думку позивача, висновок про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, складений за участі представників відповідача, суперечить медичним документам ОСОБА_2 , які належить враховувати при вирішенні питання про її потребу в отриманні соціальних послуг.

Відповідач письмовий відзив на апеляційну скаргу не подав.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Сторони про розгляд справи в порядку письмового провадження повідомлялись.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, дослідивши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено під час апеляційного перегляду справи, що відповідно до змісту рішень Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтава ради про призначення компенсації від 28 грудня 2020 року /а.с. 65/ та від 29 грудня 2021 року /а.с. 73/ ОСОБА_1 з 17 грудня 2020 року по 30 листопада 2022 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року № 859 Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі призначено компенсацію фізичним особам, які надають соціальні послуги, список утриманців: ОСОБА_2 (необхідність стороннього догляду на період з 17 грудня 2020 року довічно).

Позивач звернувся до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення Шевченківського району із заявою за №309 від 01 грудня 2022 року про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі /а.с. 74-75, 79/, в якій він дає згоду на надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі ОСОБА_2 та просить призначити (перерахувати) йому компенсацію за надання соціальних послуг на непрофесійній основі.

Також позивач подав до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення Шевченківського району декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням компенсації фізичній особі, яка надає соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі /а.с. 76/, та висновок №666 про наявність когнітивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі, виданий 17 листопада 2022 року КП Центр первинної медико-санітарної допомоги №2 Полтавської міської ради ЛКК /а.с. 80/, згідно якого ОСОБА_2 рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.

ОСОБА_2 звернулася до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення Шевченківського району із заявою за №309 від 01 грудня 2022 року про згоду отримувати соціальні послуги /а.с. 78-79/, в якій вона погоджується на отримання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі від ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг /а.с.81/, шкали оцінки можливостей виконання складних дій від 06 грудня 2022 року /а.с. 82/ та шкали оцінки можливостей виконання елементарних дій від 06 грудня 2022 року /а.с. 83/ особа, яка потребує надання соціальних послуг: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 . За результатами комплексного визначення індивідуальних потреб встановлено, що особа не потребує надання соціальних послуг з догляду. Сума балів становить 72, група рухової активності 3. Відповідальні за проведення комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг: голова комісії: заступник начальника управління директор територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Мягкохліб О.І.; заступник голови комісії: заступник директора територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Граб Г.М.; члени комісії: начальник відділу по наданню всіх видів соціальних допомог та компенсацій ОСОБА_4 , завідувач відділення соціальної допомоги вдома ОСОБА_5 , соціальний працівник І категорії відділення соціальної допомоги вдома ОСОБА_6 , головний спеціаліст відділу по наданню всіх видів соціальних допомог та компенсацій ОСОБА_7 , головний спеціаліст відділу з питань визначення відповідності та достовірності інформації, наданої для призначення державних виплат та надання соціальних послуг ОСОБА_8 , лікар загальної практики сімейної медицини сімейний лікар АЗПСМ №4 КП ЦПМСД №2 ПМР (за згодою) ОСОБА_3 . З вказаним висновком ознайомлена ОСОБА_2 , що підтверджується її особистим підписом.

Рішенням Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтава ради про призначення компенсації від 12 грудня 2022 року /а.с. 84-85/ позивачу відмовлено у перерахунку компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 року № 859 Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, список утриманців: ОСОБА_2 (необхідність стороннього догляду на період з 17 листопада 2022 року по 16 листопада 2023 року), оскільки не має права на державну соціальну допомогу, сума балів індивідуальних потреб від 55 і вище.

Листом Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтава ради №О-01-13/101-04/1 від 11 січня 2023 року /а.с. 86/ повідомлено позивачу, що за результатами комплексного визначення індивідуальних потреб ОСОБА_2 районною комісією по визначенню ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, встановлено, що вона за станом здоров`я згідно шкали оцінки можливості виконання елементарних та складних дій відповідає 3 групі рухової активності, сума балів становить 72. Відповідно до змін внесених Порядку, якщо за результатами комплексного визначення індивідуальних потреб сума балів становить більше ніж 54 бали, особа не потребує надання соціальних послуг з догляду, якщо сума балів становить від 54 до 0 балів потребує. У зв`язку із цим йому відмовлено у призначенні компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, так як сума балів індивідуальних потреб ОСОБА_2 становить вище 55 балів.

Не погодившись з таким рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що оскільки згідно Висновку про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, за результатами комплексного визначення індивідуальних потреб встановлено, що ОСОБА_2 не потребує надання соціальних послуг з догляду, вказаний висновок є чинним та не скасований, то позивач не має права на компенсацію за догляд.

Колегія суддів не погоджується з даним висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Закон України «Про соціальні послуги» (далі - Закон 2671-VIII) визначає основні організаційні та правові засади надання соціальних послуг, спрямованих на профілактику складних життєвих обставин, подолання або мінімізацію їх негативних наслідків, особам/сім`ям, які перебувають у складних життєвих обставинах.

Пунктом 17 статті 1 Закону 2671-VIII передбачено, що соціальні послуги - дії, спрямовані на профілактику складних життєвих обставин, подолання таких обставин або мінімізацію їх негативних наслідків для осіб/сімей, які в них перебувають. Особі/сім`ї можуть надаватися одна або одночасно декілька соціальних послуг. Порядок організації надання соціальних послуг затверджується Кабінетом Міністрів України.

Суб`єктами системи надання соціальних послуг є, зокрема, надавачі соціальних послуг (п. 3 ч. 1 ст. 8 Закону 2671-VIII).

Відповідно до ч. 3 ст. 13 Закону 2671-VIII, до надавачів соціальних послуг недержавного сектору належать підприємства, установи, організації, крім визначених частиною другою цієї статті, громадські об`єднання, благодійні, релігійні організації, фізичні особи - підприємці та фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності.

Згідно п. 1 ч. 6 ст. 13 Закону 2671-VIII, фізичні особи, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, можуть надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі без проходження навчання та дотримання державних стандартів соціальних послуг отримувачам соціальних послуг з числа членів своєї сім`ї, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права і обов`язки та є невиліковно хворими, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися.

За правилами ч. 7 ст. 13 Закону 2671-VIII, фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду відповідно до цього Закону без здійснення підприємницької діяльності, виплачується компенсація за догляд.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 вересня 2020 р. № 859 «Деякі питання призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі» затверджено Порядок подання та оформлення документів, призначення і виплати компенсації фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі (далі - Порядок №859).

Пункт 2 Порядку 859 визначає категорії осіб, яким компенсація не призначається:

1) фізичним особам, які надають соціальні послуги особам, зазначеним у пункті 1 цього Порядку, якщо такі особи отримують: соціальні послуги з догляду вдома, паліативного, стаціонарного догляду; виплати на догляд відповідно до Законів України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування», «;Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», «;Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «;Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» (крім осіб з інвалідністю з дитинства I групи);

2) фізичним особам, які надають соціальні послуги та отримують допомогу на догляд відповідно до Закону України Про психіатричну допомогу;

3) фізичним особам, які надають соціальні послуги з догляду без провадження підприємницької діяльності на професійній основі.

Відповідно до п. 3 Порядку №859, компенсація призначається і виплачується структурними підрозділами з питань соціального захисту населення районних у мм. Києві та Севастополі держадміністрацій, виконавчими органами сільських, селищних, міських рад (далі - уповноважені органи) за місцем проживання/перебування осіб, яким надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі.

Згідно п. 5 Порядку № 859, до складу сім`ї фізичної особи, яка звертається за призначенням компенсації, включаються чоловік, дружина, діти віком до 18 років, а також діти, які навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти (в тому числі у період між завершенням навчання в одному із зазначених закладів освіти і вступом до іншого закладу або в період між завершенням навчання за одним освітньо-кваліфікаційним рівнем і продовженням навчання за іншим за умови, що такий період не перевищує чотирьох місяців) до досягнення 23 років і не мають власних сімей; жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі, але проживають однією сім`єю. При цьому діти, які навчаються за денною формою здобуття освіти в закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої, вищої освіти до досягнення 23 років і не мають власних сімей, включаються до складу сім`ї незалежно від реєстрації місця проживання чи місця перебування. До складу сім`ї фізичної особи, яка надає соціальні послуги, що звертається за призначенням компенсації, не включаються особи, які перебувають на повному державному утриманні, та непрацездатні особи.

Відповідно до абзаців 1, 2 п. 6 Порядку № 859 для отримання компенсації фізичною особою, яка надає соціальні послуги, подаються до уповноваженого органу заява про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та документи/відомості у паперовій або електронній формі, зазначені в пункті 7 цього Порядку. Особою/законним представником особи, яка потребує надання соціальних послуг, подається заява про згоду отримувати соціальні послуги.

За змістом п. 7 Порядку № 859 призначення і виплата компенсації здійснюються уповноваженим органом з місяця подання фізичною особою, яка надає соціальні послуги, таких документів: 1) у паперовій формі: заяви про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі; заяви про згоду отримувати соціальні послуги; копії свідоцтва про народження дитини (у разі надання дитині соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі); декларації про доходи та майновий стан (заповнюється на підставі довідок про доходи кожного члена сім`ї) за формою, затвердженою Мінсоцполітики. У декларації також зазначається інформація про склад сім`ї фізичної особи, яка надає соціальні послуги; копії довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією (для осіб з інвалідністю); висновку лікарської комісії медичного закладу щодо потреби в догляді громадян похилого віку внаслідок когнітивних порушень за формою, затвердженою МОЗ; висновку лікарської комісії медичного закладу щодо потреби в догляді невиліковно хворих осіб, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися, за формою, затвердженою МОЗ; копії медичного висновку про дитину з інвалідністю віком до 18 років за формою, затвердженою МОЗ; довідки про захворювання дитини на тяжке перинатальне ураження нервової системи, тяжку вроджену ваду розвитку, рідкісне орфанне захворювання, онкологічне, онкогематологічне захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкий психічний розлад, цукровий діабет I типу (інсулінозалежний), гостре або хронічне захворювання нирок IV ступеня, про те, що дитина отримала тяжку травму, потребує трансплантаціїоргана, потребує паліативної допомоги, що видана лікарсько-консультативною комісією лікувально-профілактичного закладу в порядку та за формою, встановленими МОЗ; копії рішення суду про обмеження цивільної дієздатності або визнання недієздатною особи, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі (для недієздатних осіб та осіб, цивільна дієздатність яких обмежена); копії рішення суду або органу опіки та піклування про призначення опікуна або піклувальника особі, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі (для опікунів або піклувальників). Копії поданих документів засвідчуються посадовими особами уповноваженого органу або центру надання адміністративних послуг, який прийняв заяви про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та про згоду отримувати соціальні послуги.

Уповноважений орган протягом двох робочих днів після отримання заяв про згоду надавати соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі та про згоду отримувати соціальні послуги здійснює комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, за показниками згідно з додатком.

Комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, здійснюється фахівцями уповноваженого органу разом із представниками закладу охорони здоров`я, надавачів соціальних послуг із залученням особи, яка потребує надання соціальних послуг, та/або її законного представника.

За результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, уповноваженим органом готується висновок за формою згідно з додатком.

Особа потребує надання соціальних послуг, якщо за результатами комплексного визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, їй установлено IV чи V групу рухової активності.

Додатком до Порядку № 859 визначено показники, за якими здійснюється комплексне визначення ступеня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, а саме: ступінь індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг (таблиця 1), визначається на підставі оцінки можливості виконання елементарних та складних дій: IV група рухової активності: 5 ступінь включає 54 - 62 балів за шкалами оцінки виконання елементарних та складних дій; 6 ступінь включає 43 - 53 балів; 7 ступінь включає 32 - 42 балів; V група рухової активності: 8 ступінь включає 25 - 31 балів за шкалами оцінки виконання елементарних та складних дій; 9 ступінь включає 12 - 24 балів; 10 ступінь включає 0 - 11 балів.

Згідно із формою Висновку про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, затвердженою в додатку до Порядку № 859, якщо за результатами комплексного визначення індивідуальних потреб сума балів становить більше ніж 54 бали, особа не потребує надання соціальних послуг з догляду, якщо сума балів становить від 54 до 0 балів - потребує.

Колегія суддів зазначає що, згідно п.14 Порядку № 859, компенсація призначається з місяця звернення за нею, якщо протягом місяця з дня звернення подано всі необхідні документи. Рішення про призначення компенсації або про відмову в її наданні приймається уповноваженим органом протягом 10 днів з дати подання документів, зазначених у пункті 7 цього Порядку, і наступного дня після його прийняття надсилається фізичній особі, яка надає соціальні послуги.

Для підтвердження факту спільного проживання з особою, якій надаються соціальні послуги з догляду на непрофесійній основі, та догляду за нею складається акт про проведення обстеження сім`ї фахівцями уповноваженого органу. Форма акта про проведення обстеження сім`ї затверджується Мінсоцполітики.

Як встановлено під час розгляду справи та не заперечувалось сторонами, позивачу вже була призначена компенсація по догляду за ОСОБА_2 у період з 17 грудня 2020 року по 30 листопада 2022 року.

Для продовження виплати компенсації на наступний термін позивачем та ОСОБА_2 відповідачу подано пакет документів, які визначені п.7 Порядку № 859.

На підтвердження доводів щодо наявності потреби у наданні соціальних послуг з догляду ОСОБА_2 , позивач під час розгляду справи надав копії медичних документів, у т.ч. з медичної картки.

Водночас, за результатами комплексного визначення індивідуальних потреб встановлено, що ОСОБА_2 не потребує надання соціальних послуг з догляду, оскільки сума балів індивідуальних потреб щодо 72, тобто більше ніж 54 бали.

З посиланням на вказаний Висновок відповідач прийняв оскаржуване рішення про відмову у призначенні позивачу компенсації за надання соціальних послуг з догляду на непрофесійній основі.

Натомість, відповідачем не вказано підстав врахування/неврахування поданих позивачем документів та пояснень, не зазначено яких документів та на підтвердження яких обставин не надано.

Суд зазначає, що загальними вимогами, які висуваються до акта індивідуальної дії, як акта правозастосування, є його обґрунтованість та вмотивованість, тобто наведення органом конкретних підстав його прийняття (фактичних і юридичних), а також переконливих і зрозумілих мотивів його прийняття.

Відтак, невиконання відповідачем законодавчо встановлених вимог щодо змісту, форми, обґрунтованості та вмотивованості акта індивідуальної дії призводить до його протиправності.

Європейським Судом з прав людини у рішенні по справі Суомінен проти Фінляндії (Suominen v. Finland), №37801/97, п.36, від 01 липня 2003 року, яке, відповідно до ч. 1 статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, підлягає застосуванню судами як джерело права, вказано, що орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень.

У рішенні від 10 лютого 2010 року у справі Серявін та інші проти України Європейський суд з прав людини вказав, що у рішеннях суддів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Отже, рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.

Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо.

При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами. Так само недопустимо надавати значення обставинам, які насправді не стосуються справи. Несприятливе для особи рішення повинно бути вмотивованим.

Разом з тим, як встановлено в ході судового розгляду справи, відповідачем зазначених вище принципів при прийнятті оскаржуваного рішення дотримано не було.

Так, як вбачається з матеріалів справи, а саме з Довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ №0498313, ОСОБА_2 є особою з інвалідністю ІІ групи, загальне захворювання, інвалідність встановлена безтерміново (а.с. 11).

Згідно Висновку №666 від 17.11.2022 року про наявність когнитивних порушень у громадян похилого віку, унаслідок яких вони потребують надання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі рекомендовано отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. Вказано, що висновок дійсний до 17.11.2023 року (а.с. 12).

Водночас, згідно Висновку про результати комплексного визначення ступня індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг визначено, що ОСОБА_2 не потребує надання соціальних послуг з догляду, сума балів становить 72 (а.с. 81).

Тобто, Висновок про результати комплексного визначення індивідуальних потреб особи, яка потребує надання соціальних послуг, суперечить медичним документам ОСОБА_2 , які на думку суду мають вирішальне значення при вирішенні питання про об`єктивну потребу особи в отриманні соціальних послуг.

Крім того, суд звертає увагу, що позивачу вже була призначена компенсація по догляду за ОСОБА_2 у період з 17 грудня 2020 року по 30 листопада 2022 року.

Відтак, у досліджуваному випадку суд не встановив обставин за наявності яких відповідна компенсація згідно положень Порядку № 859 не призначається.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття

З огляду на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана в даній справі відмова не ґрунтується на вимогах чинного законодавства та фактичних обставинах справи, є необґрунтованою та не дає чіткого розуміння обставин, за яких було прийняте негативне для позивача рішення.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідачем жодних доказів на підтвердження правомірності власних дій (рішення), які є предметом оскарження, надано не було.

Як встановлено частиною 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно зі ст. 13 Конвенції, кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому ЄСПЛ у рішенні від 29.06.2006 року у справі "Пантелеєнко проти України" зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

Також, як наголошується ЄСПЛ у рішенні по справі "Салах Шейх проти Нідерландів", ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними. При вирішенні справи "Каіч та інші проти Хорватії" (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Отже, обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Згідно Рішення ЄСПЛ по справі "Рисовський проти України" (Rysovskyy v. Ukraine) від 20.10.2011 року (заява № 29979/04), принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість.

На підставі вищевикладеного, з урахуванням визначеного статтею 8 Конституції України принципу верховенства права та встановлених статтею 2 КАС України завдань суду як державної правозахисної інституції, колегія суддів дійшла висновку, що належним способом захисту порушених прав позивача є зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення компенсації від 01 грудня 2022 року з урахуванням висновків суду.

Колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах Салов проти України (№ 65518/01; пункт 89), Проніна проти України (№ 63566/00; пункт 23) та Серявін та інші проти України (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідно до ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із прийняттям нового про задоволення позовних вимог.

Витрати зі сплати судового збору підляґають розподілу відповідно до ст. 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 326, 327 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 25.05.2023 по справі №440/4938/23 скасувати.

Прийняти нове судове рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтава ради від 12.12.2022 року про відмову ОСОБА_1 у призначенні компенсації на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Зобов`язати Управління соціального захисту населення Виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтава ради повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 01 грудня 2022 року про призначення компенсації на утримання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з урахуванням висновків суду.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Шевченківської районної у м. Полтаві ради (вул. Івана Мазепи, 30, м.Полтава, Полтавська область, 36040, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати зі сплати судового збору за подання адміністративного позову у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп. та за подання апеляційної скарги у розмірі 1610 (одна тисяча шістсот десять) грн. 40 коп.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.

Головуючий суддя (підпис)Н.С. Бартош
Судді(підпис) (підпис) О.В. Присяжнюк З.Г. Подобайло