Справа № 826/10037/18
Суддя: Стародуб О.П.
Дата ухвалення: 2023-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року

м. Київ

справа №826/10037/18

адміністративне провадження № К/9901/13982/19

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

суддя -доповідач - Стародуб О.П.,

судді - Єзеров А.А., Кравчук В.М.,

розглянув в порядку письмового провадження касаційну скаргу Міністерства юстиції України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 лютого 2019 року (суддя - Келеберда В.І.) та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року (суддя - доповідач - Кузьменко В.В., судді - Василенко Я.М, Шурко О.І.)

у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Міністерства юстиції України про визнання протиправним та скасування рішення.

ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом про визнання протиправним та скасування наказу Міністерства юстиції України від 24 травня 2018 року № 1806/7 за результатами розгляду скарг ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що 11 грудня 2006 року між ОСОБА_1 та ПАТ «АКБ «Київ» було укладено кредитний договір. 14 грудня 2006 року в забезпечення вказаного договору сторонами укладено договір іпотеки, предметом якого були майнові права на квартиру АДРЕСА_1 .

04 березня 2009 року заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва у цивільній справі № 2-5239/09 визнано право власності на вказану квартиру за ОСОБА_1 (а.с. 23-24).

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 10 березня 2017 року у справі № 761/5166/17 накладено арешт на квартиру, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. - 26).

18 травня 2017 року Шевченківським районним судом міста Києва у вказаній справі затверджено мирову угоду та припинено право власності ОСОБА_1 на 1/2 вказаної квартири та визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину вказаної квартири, про що вчинено відповідні записи у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (а.с. 27-28).

13 жовтня 2017 року через систему prozorro.sale (електронний майданчик товарної біржі «Іннекс») проведено електронні торги шляхом аукціону, на який виставлено право вимоги за кредитним договором від 11 грудня 2006 року №145, укладеного Приватним акціонерним товариством «АКБ «Київ» із фізичною особою ОСОБА_1 .

Переможцем торгів згідно з протоколом стало Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (а.с. 29-30).

01 листопада 2017 року між банком і вказаною фінансовою компанією було укладено договір №01/11 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги (а.с. 31-32).

З інформаційної довідки від 18 квітня 2018 року № позивачам стало відомо, що державним реєстратором філії Комунального підприємства Главанської сільської ради «Абсолют» у місті Києві Хмельницьким С.Ю. 27 лютого 2018 року вчинено запис про право власності №25098714 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний №39947764 від 01 березня 2018 року та запис про право власності № 25087151 на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний №39947764 від 01 березня 2018 року, відповідно до якого право власності на всю квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано за ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (а.с. 33-35).

Вважаючи рішення державного реєстратора протиправним, позивачі 23 квітня 2018 року звернулися до Комісії з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України зі скаргою, в якій просили:

- скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора філії комунального підприємства Главанської сільської ради «Абсолют» у місті Києві Хмельницького С.Ю. індексний № 39947764 від 01 березня 2018 року;

- скасування записів про право власності № 25098714, № 25087151, за яким право власності на квартиру АДРЕСА_1 зареєстровано на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (а.с. 12-15).

24 травня 2018 року за результатами розгляду скарги, Міністерством юстиції України видано наказ №1806/17, яким у задоволенні скарги заявників відмовлено, у зв`язку з тим, що розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції Міністерства юстиції України, оскільки щодо нерухомого майна наявний судовий спір (а.с.42).

Підставою для прийняття зазначеного наказу слугував висновок Комісії від 23 травня 2015 року, який позивачам не надавався.

Судами також встановлено, що 23 травня 2018 року Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації Міністерства юстиції України за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 23 квітня 2018 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 квітня 2018 року за №12845-33-18, прийнято висновок про відмову у задоволенні скарги (а.с. 92-93).

Відповідно до цього висновку, у провадженні Шевченківського районного суду міста Києва перебуває справа №761/44356/17 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АКБ «Київ», товарної біржі «Іннекс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про визнання результатів електронних торгів шляхом аукціону від 13 жовтня 2017 року UA-EA-2017-09-29-000145-b (номер лоту Q82037b17689) та договору №01/11 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Київ» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (код 40696815) від 01 листопада 2017 року недійсними.

Відповідно до ухвали суду від 04 травня 2018 року у зазначеній справі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень зареєстровано арешт щодо об`єкта нерухомого майна, яким є квартира АДРЕСА_1 .

За таких обставин, Комісія дійшла висновку про наявність підстав для відмови у задоволенні зазначеної скарги, оскільки розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції Міністерства юстиції України, оскільки щодо об`єкта нерухомого майна наявний судовий спір.

На підставі висновку, прийнятого Комісією з питань розгляду скарг у сфері державної реєстрації від 23 травня 2018 року за результатами розгляду скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 23 квітня 2018 року, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 24 квітня 2018 року за № 12845-33-18, відповідно до пункту 1 частини другої, пункту 9 частини восьмої статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», пункту 12 Порядку розгляду скаргу сфері державної реєстрації, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1128, Міністерством юстиції України 24 травня 2018 року прийнято наказ про №1806/7 про відмову у задоволенні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 від 23 квітня 2018 року, у зв`язку з тим, що розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції Міністерства юстиції України, оскільки щодо нерухомого майна наявний судовий спір (а.с. 94).

Вважаючи такий наказ протиправним, позивачі звернулись до суду.

ЗМІСТ РІШЕНЬ СУДІВ ПЕРШОЇ ТА АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЙ

Рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 лютого 2019 року, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року, позовні вимоги задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ Міністерства юстиції України від 24 травня 2018 року №1806/7 за результатами розгляду скарг ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, виходив з того, що справа №761/44356/17 не є судовим спором щодо нерухомого майна, оскільки предметом оскарження у цій цивільній справі є результати електронних торгів та договір відступлення права вимоги за кредитним договором, внаслідок яких ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» отримала право вимоги за кредитним договором, позичальником яких був позивач ОСОБА_1 .

Також, суди виходили з того, що на час звернення позивачів до суду з вищенаведеним спором та відкриття провадження у справі №761/44356/17, оскаржуваного у скарзі до Міністерства юстиції України рішення реєстратора не існувало, так як і не існувало і відповідної реєстраційної дії, а тому, вони не були і не могли бути предметом оскарження та відповідних вимог позивачами до суду не пред`являлось.

ДОВОДИ ОСОБИ, ЯКА ПОДАЛА КАСАЦІЙНУ СКАРГУ ТА ІНШИХ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

В обґрунтування касаційної скарги відповідач покликається на порушення судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Зокрема, відповідач покликається на те, що під час розгляду скарги на підставі ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 04 травня 2018 року у справі №761/44356/17 було встановлено наявність арешту на квартиру АДРЕСА_1 , яка на праві власності зареєстрована за ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» і реєстрація такого права є предметом скарги.

Також, скаржник покликається на те, що під час розгляду скарги позивачів було встановлено наявність спору щодо нерухомого майна, щодо якого здійснювались реєстраційні дії, що в силу приписів частини 2 статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виключає компетенцію відповідача на розгляд таких скарг.

Відповідач просить скасувати рішення судів першої та апеляційної інстанцій і постановити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

Відзив на касаційну скаргу не надходив.

ВИСНОВКИ ВЕРХОВНОГО СУДУ

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції, чинній станом на час виникнення спірних правовідносин (Закон № 1952-IV), рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України, його територіальних органів або до суду.

Відповідно до частини другої статті 37 Закону № 1952-IV Міністерство юстиції України розглядає скарги:

1) на рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав (крім випадків, коли таке право набуто на підставі рішення суду, а також коли щодо нерухомого майна наявний судовий спір);

2) на рішення, дії або бездіяльність територіальних органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до частини третьої статті 37 Закону № 1952-IV рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єкта державної реєстрації прав можуть бути оскаржені до Міністерства юстиції України та його територіальних органів протягом 60 календарних днів з дня прийняття рішення, що оскаржується, або з дня, коли особа дізналася чи могла дізнатися про порушення її прав відповідною дією чи бездіяльністю.

Відповідно до пункту 9 частини восьмої статті 37 Закону № 1952-IV Міністерство юстиції України та його територіальні органи відмовляють у задоволенні скарги, якщо розгляд питань, порушених у скарзі, не належить до компетенції органу.

Відповідно до частин дев?ятої та десятої цієї статті Порядок розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність державного реєстратора, суб`єктів державної реєстрації прав, територіальних органів Міністерства юстиції України визначається Кабінетом Міністрів України.

Рішення, дії або бездіяльність Міністерства юстиції України та його територіальних органів можуть бути оскаржені до суду.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 № 1128 затверджено Порядок розгляду скарг у сфері державної реєстрації (Порядок № 1128).

Відповідно до пункту 5 Порядку № 1128 перед розглядом скарги по суті комісія вивчає скаргу для встановлення:

1) чи віднесено розгляд скарги відповідно до Законів до повноважень суб`єкта розгляду скарги (належний суб`єкт розгляду скарги);

2) чи дотримано вимоги Законів щодо строків подання скарги, вимог щодо її оформлення та/або щодо документів, що долучаються до скарги;

3) чи наявні (відсутні) інші скарги у суб`єкта розгляду скарги.

Відповідно до пункту 12 Порядку № 1128 за результатами розгляду скарги суб`єкт розгляду скарги на підставі висновків комісії приймає мотивоване рішення про задоволення скарги або про відмову в її задоволенні з підстав, передбачених Законами, у формі наказу.

Під час розгляду справи судами попередніх інстанцій встановлено, що у провадженні Шевченківського районного суду міста Києва перебуває справа №761/44356/17 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «АКБ «Київ», товарної біржі «Іннекс», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» про визнання результатів електронних торгів шляхом аукціону від 13 жовтня 2017 року UA-EA-2017-09-29-000145-b (номер лоту Q82037b17689) та договору №01/11 про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги між Публічним акціонерним товариством «Акціонерний комерційний банк «Київ» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» (код 40696815) від 01 листопада 2017 року недійсними.

Провадження у зазначеній справі відкрито ухвалою від 08 грудня 2017 року.

В рамках справи №761/44356/17 ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 04 травня 2018 року вжито заходи забезпечення позовних вимог ОСОБА_1 шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3 .

Такий зміст позовних вимог, доводи позивача, вжиті заходи забезпечення позовних вимог вказують на те, що спір у справі №761/44356/17 стосувався нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 .

Рішення державних реєстраторів щодо зазначеної квартири було предметом скарги позивачів до відповідача, а рішення про відмову у її задоволенні є предметом оскарження у справі, яка розглядається.

Таким чином, станом на час прийняття відповідачем рішення про відмову у задоволенні скарги на рішення державних реєстраторів щодо квартири АДРЕСА_1 на розгляді в суді перебував спір щодо цього нерухомого майна.

В силу приписів частини другої статті 37 Закону № 1952-IV, до компетенції відповідача не належить розгляд питань, порушених у скарзі позивачів, що відповідно до пункту 9 частини восьмої статті 37 Закону № 1952-IV є підставою для відмови у задоволенні скарги.

За таких обставин та правового регулювання, висновки судів попередніх інстанцій щодо протиправності наказу відповідача від 24 травня 2018 року № 1806/7 за результатами розгляду скарг ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не можна визнати обґрунтованими.

Відповідно до частини 1 статті 351 КАС України Суд скасовує судове рішення повністю або частково і ухвалює нове рішення у відповідній частині або змінює його, якщо таке судове рішення, переглянуте в передбачених статтею 341 цього Кодексу межах, ухвалено з неправильним застосуванням норм матеріального права або порушенням норм процесуального права.

Оскільки при ухваленні рішень суди першої та апеляційної інстанції неправильно застосували норми матеріального права, тому суд дійшов висновку про задоволення касаційної скарги, скасування судових рішень та постановлення нового - про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись статтями 341, 346, 349, 351, 356, 359 КАС України, Суд -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Міністерства юстиції України задовольнити.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 06 лютого 2019 року та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 18 квітня 2019 року у цій справі скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді:

О.П. Стародуб

А.А. Єзеров

В.М. Кравчук