Справа № 520/23830/23
Суддя: Зінченко А.В.
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

06 листопада 2023 року № 520/23830/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Зінченко А.В.,розглянувши в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "С-ТРАНС" (вул. Таранівське шосе, б. 5,м. Зміїв, Харківська область,63403, ) до Львівської митниці (вул. Костюшка, буд. 1,м. Львів,79000, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,-

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "С-ТРАНС" з адміністративним позовом до Львівської митниці в якому просив суд:

-визнати протиправною бездіяльність Львівської митниці щодо не підготовки та неподання до відповідного органу державної казначейської служби, висновку про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю С-ТРАНС () з державного бюджету надміру сплачених сум митних платежів у розмірі 203 759, 98 грн. (податок на додану вартість) та у розмірі 48 514, 28 (мито).

- зобов`язати Львівську митницю підготувати та надати до відповідного органу державної казначейської служби висновок про повернення Товариству з обмеженою відповідальністю С-ТРАНС () з державного бюджету надміру сплачених сум митних платежів у розмірі 203 759, 98 грн. (податок на додану вартість) та у розмірі 48 514, 28 грн. (мито).

В обґрунтування позовних вимог було зазначено, що У червні 2023 року ТОВ «С-ТРАНС» було подано до Львівської митниці декларацію №23 UA63U0 на товар: «електрогенераторні установки з поршневим двигуном внутрішнього згорання із запалюванням від стиснення (дизелем або напівдизелем), потужністю понад 375 кв*А, але не більше як 750 кв*А: електрогенераторна установка Deutz 500 kVA Diesel generator set 500 kVA, типD500SSF, модель генератора Stamford HCI 544C, вживана, рік виробництва 2006,

обладнана дизельним двигуном Deutz BF8M1015, потужність 50».

При цьому, ТОВ «С-ТРАНС» було сплачено передоплату з митного оформлення товару у загальному розмірі 253 000, 00 грн., що підтверджено платіжною інструкцією № від 06.06.2023.

Вказана передоплата з митного оформлення складається з наступних сум митних платежів:

- 203 759, 98 (двісті три тисячі сімсот п`ятдесят дев`ять гривень дев`яносто вісім копійок) сплата податку на додану вартість;

- 48 514, 28 (сорок вісім тисяч п`ятсот чотирнадцять гривень двадцять вісім копійок) сплата державного мита.

ТОВ «С-ТРАНС» не мав обов`язку сплачувати кошти урозмірі 203 759, 98 грн. (ПДВ) та кошти у розмірі 48 514, 28 (мито) за товар електрогенераторні установки, оскільки на період дії карантину до30.06.2023 застосовуються пільги щодо такої категорії товару.

Позивач вважає, що такі обставини є підставою для повернення ТОВ «С-ТРАНС» помилково сплачених коштів у розмірі 203 759, 98 грн. та 48 514, 28 грн.

20.06.2023 Львівській митниці було направлено від ТОВ «С-ТРАНС» заяву про повернення помилково зарахованих до бюджету сум митних платежів у розмірі 253 000, 00 грн.

Від Львівської митниці було отримано відповідь від 28.06.2023 № 7.4.-2/15/819/16190, з якої вбачається у заяві невірно зазначено загальну суму коштів до повернення, а також не зазначено суму коштів до повернення за видами митних платежів, а також не долучено копію належним чином завірену копію митної декларації, яка підтверджує надмірну сплату митних платежів до державного бюджету……просимо ТОВ «С-ТРАНС» надати витяг щодо суми податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з систем електронного адміністрування ПДВ».

З метою усунення недоліків, ТОВ «С-ТРАНС» було подано до Львівської митниці уточнену заяву № 1 про повернення помилково зарахованих до бюджету сум митних платежів та уточнену заяву № 2 про повернення помилково зарахованих до бюджету сум митних платежів разом з документами, які запитував митний орган.

Від Львівської митниці було отримано відповідь від 28.07.2023 № 7.4.-2/15/13/19276 з якої вбачається, що підстав для задоволення заяв про повернення надміру сплачених сум митних платежів за митною декларацією від 10.06.2023 № 23 UA63U0, у митниці не має.

Отже, на думку позивача, фактично Львівською митницею не було вчинено жодних дій, передбачених чинним законодавством, щодо повернення ТОВ «С-ТРАНС» надмірно зарахованих до бюджету митних платежів у розмірі 203 759, 98 грн. (ПДВ) та 48 514, 28 грн. (мито), чим допущено протиправну бездіяльність, що стало підставою звернення до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Надаючи правову оцінку вищенаведеному, суд вказує наступне.

10.06.2023 декларантом позивача до митного оформлення товару «Електрогенераторні установки з поршневим двигуном внутрішнього згорання…»було подано митну декларацію №23UA63U0.

Відповідно до гр.. 47 митної декларації, декларантом нараховано та сплачено митні платежі, а саме ввізне мито 48514,28 грн та податок на додану вартість в розмірі203759,98 грн.

За результатами здійснення митного контролю, вказана вище митна декларація була оформлена, а товари відповідно до заявленого митного режиму випущені у вільний обіг на територію України.

В подальшому, 20.06.2023 до Львівської митниці надійшла заява ТОВ «С-Транс» про повернення помилково сплачених митних платежів в розмірі 253 000,00 грн., які були сплачені за митною декларацією №23UA63U0.

За результатами розгляду заяви від 20.06.2023 року, листом Львівської митниці від 28.06.2023 №7.4-2/15/8.19/16190, заявнику було повідомлено наступне, що згідно з визначенням терміну «податкова пільга», наведеним у пункті 30.1 статті 30 Податкового кодексу України (далі ПКУ), податковою пільгою є передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 статті 30 ПКУ.

Положеннями статті 30 ПКУ також визначено, що підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат (пункт 30.2); платник податків вправі відмовитися від використання податкової пільги (крім податкових пільг з податку на додану вартість) чи зупинити її використання на один або декілька податкових періодів, якщо інше не передбачено ПКУ, тобто використання податкових пільг це не обов`язок платника, а його право. Податкові пільги, не використані платником податків, не можуть бути перенесені на інші податкові періоди, зараховані в рахунок майбутніх платежів з податків та зборів або відшкодовані з бюджету (пункт 30.4).

Відповідно до пункту 43.1 статті 43 ПКУ помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику відповідно до цієї статті та статті 301 Митного кодексу України (далі МКУ), крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Згідно з частиною першою статті 301 МКУ повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів здійснюється відповідно до Бюджетного та Податкового кодексів України.

На виконання норм Бюджетного та Податкового кодексів України, які регламентують процедуру повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів, наказом Міністерства фінансів України від 18.07.2017 № 643 (із змінами), зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 09 серпня 2017 р. за № 976/30844, затверджено Порядок повернення авансових платежів (передоплати) і помилково та/ або надміру сплачених сум митних платежів (далі Порядок), який встановлює вимоги для підготовки заяви суб`єктом ЗЕД щодо повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів.

Вимоги Порядку встановлені для виконання як платником податків, що подає заяву, так і посадовими особами митниці.

Порядком передбачено, що платник податків подає до митниці Держмитслужби заяву довільної форми в паперовому вигляді або за допомогою засобів електронного зв`язку в електронній формі з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу, або в електронній формі за допомогою засобів ІТС Держмитслужби з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу, або в електронній формі через систему електронної взаємодії державних інформаційних ресурсів та з дотриманням вимог законодавства у сферах захисту інформації, електронних довірчих послуг та електронного документообігу.

Зокрема, через вкладку «Мої заяви» в особистому кабінеті єдиного державного інформаційного порталу «Єдине вікно для міжнародної торгівлі» (cabinet.customs.gov.ua) реалізовано можливість подачі електронної форми заяви на повернення помилково та/або надміру сплачених сум митних платежів з державного бюджету. До заяви додаються документи, що підтверджують суму помилково та/або надміру сплачених митних платежів.

У заяві в обов`язковому порядку зазначаються, зокрема:

сума коштів до повернення за видами митних, інших платежів та пені;

причини виникнення такої суми коштів;

найменування юридичної особи та код за ЄДРПОУ;

напрям(и) перерахування суми коштів (на поточний рахунок платника податку в установі банку із зазначенням реквізитів);

реквізити митної декларації (іншого документа, що її замінює) або уніфікованої митної квитанції, за якими помилково та/або надміру сплачені суми митних платежів.

При цьому необхідно врахувати, що повернення митницею надміру сплаченого податку на додану вартість можливе виключно на поточний рахунок платника податків в установі банку. (Закон України від 21.12.2016р. №1797-VIII «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо покращення інвестиційного клімату в Україні»).

До заяви додаються:

документи, що підтверджують суму помилково та/або надміру сплачених митних, інших платежів та пені;

виконавчий лист суду та/або рішення суду, що набрало законної сили (за наявності), щодо скасування рішення митниці Держмитслужби, яке призвело до виникнення помилково та/або надміру сплачених сум митних, інших платежів та пені;

документи, що підтверджують право на перенесення граничних строків для подання заяви щодо повернення надміру сплачених митних платежів (за наявності).

У порушення вищезазначених вимог у Вашій заяві невірно зазначено загальну суму коштів до повернення, а також не зазначено суму коштів до повернення за видами митних платежів, а також не долучено належним чином завірену копію митної декларації, яка підтверджує надмірну сплату митних платежів до державного бюджету.

Пунктом 8 розділу ІІІ Порядку визначено, що у разі якщо заявник не виконав вимог

пунктів 1 - 3 розділу ІІІ Порядку, митницею готується та надсилається йому письмова обґрунтована відмова.

Норми статті 43 Податкового Кодексу України, затвердженого Законом України від 02.12.10 № 2755-VI, із змінами та доповненнями, передбачають, що помилково та/або надміру сплачені суми грошового зобов`язання підлягають поверненню платнику податків, крім випадків наявності у такого платника податкового боргу.

Також слід зазначити, що у відповідності до пункту 43.41 статті 43 Податкового кодексу України (із змінами внесеними Законом України від 16.01.2020 року № 466- IX) повернення у випадках, визначених законодавством, сум податку на додану вартість, контроль за справлянням яких покладено на митні органи, при ввезенні на митну територію України здійснюється в частині, що не перевищує суму, на яку платник податку має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування (обчислену відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 цього Кодексу) на момент оформлення митної декларації/аркуша коригування, на підставі яких здійснюватиметься таке повернення.

Згідно з Законом України від 28.12.2014 № 71-VIIІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та деяких законодавчих актів України щодо податкової реформи», із змінами і доповненнями, внесеними згідно із законами України (далі Закон) набрали чинності зміни щодо доповнення Податкового кодексу України статтею 2001 «Електронне адміністрування податку на додану вартість».

Постановою Кабінету Міністрів України від 16.10.2014 №569 «Деякі питання електронного адміністрування податку на додану вартість», із змінами, внесеними згідно з Постановами КМ, затверджено Порядок електронного адміністрування податку на додану вартість (далі Порядок), який набрав чинності з 01.01.2015.

Передбачена положеннями Закону та Порядку система електронного адміністрування податку на додану вартість, серед іншого, передбачає забезпечення автоматичного обліку в розрізі платників податку на додану вартість сум податку, сплачених платниками при ввезенні товару на митну територію України.

Після завершення митного оформлення до митної декларації можуть вноситися зміни шляхом подання додаткової митної декларації та оформлення її митним органом або шляхом заповнення та оформлення митним органом аркуша коригування.

З метою забезпечення функціонування системи електронного адміністрування податку на додану вартість, під час оформлення додаткової декларації до митної декларації або аркуша коригування, що передбачають повернення помилково та/або надміру сплачених сум податку на додану вартість та відповідне коригування відомостей про сплачені суми митних платежів, автоматизованою системою митного оформлення здійснюватиметься звіряння сум податку на додану вартість, що заявлені до повернення, з сумою, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні та/або рахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що обчислена відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 Податкового кодексу України.

У разі, якщо у зв`язку з внесенням змін до митної декларації сума податку, яка підлягає поверненню платнику податку, є більшою, ніж сума, на яку платник має право зареєструвати податкові накладні та/або рахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, що обчислена відповідно до пункту 2001.3 статті 2001 Податкового кодексу України, автоматизованою системою митного оформлення надаватиметься посадовій особі митниці, що здійснює митне оформлення, відповідне повідомлення, що є підставою для надання відмови в оформленні додаткової митної декларації або аркуша коригування.

Судом встановлено, що Відповідач звернувся до підприємства-позивача та просив ТОВ «С-ТРАНС» надати витяг щодо суми податку, на яку платник податку на додану вартість має право зареєструвати податкові накладні та/або розрахунки коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних з системи електронного адміністрування ПДВ та просив врахувати зазначену вище інформацію при формуванні заяви на повернення надміру сплачених сум митних платежів з усуненням недоліків та дотриманням вимог нормативно правового акту (Порядок), який регулює питання процедури повернення платникам надміру сплачених сум митних, інших платежів».

В подальшому, після усунення недоліків попередньої заяви від 20.06.2023, представником позивача 03.07.2023 року було подано уточнені заяви про повернення помилково сплачених митних платежів, а саме податку на додану вартість в розмірі 203 759,98 грн. та ввізного мита в розмірі 48514,28 грн., які були сплачені за митною декларацією №23UA63U0.

У відповідь на уточнені заяви від 03.07.2023 року, листом Львівської митниці від 28.07.2023 року заявника було зазначено, що на заяви від 03.07.2023 (вх. Львівської митниці від 04.07.23 №№34104/8.19-15, 34106/8.19-15,) про повернення помилково зарахованих до бюджету митних платежів за оформленою митною декларацією від 10.06.23 №23UA63U0 вказує, що відповідно до статті 300 Митного кодексу України (далі МКУ) умови надання звільнення (умовного звільнення) від оподаткування митними платежами визначаються цим Кодексом, Податковим кодексом України (далі ПКУ), іншими законами України та міжнародними договорами, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України.

Відповідно до підпункту 17.1.4 пункту 17.1 статті 17 ПКУ платник податків має право користуватися податковими пільгами за наявності підстав у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до пункту 30.1 статті 30 ПКУ податкова пільга - передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат (п. 30.2. ст.30 ПКУ).

В той же час, пунктом 30.3 ст. 30 ПКУ визначено, що платних податків вправі використовувати податкову пільгу з моменту виникнення відповідних підстав для її застосування і протягом усього строку її дії.

Відповідно до пункту 30.8 статті 30 Податкового кодексу України, контролюючі органи здійснюють контроль за правильністю надання та обліку податкових пільг, а також їх цільовим використанням, за наявності законодавчого визначення напрямів використання (щодо умовних податкових пільг) та своєчасним поверненням коштів, не сплачених до бюджету внаслідок надання пільги, у разі її надання на поворотній основі.

У відповідності до пункту 2 частини першої статті 292 Митного кодексу України митні платежі митні платежі не сплачуються у разі, якщо відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України, інших законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України щодо товарів надано звільнення або повне умовне звільнення від сплати митних платежів - у період дії такого звільнення і при дотриманні умов, у зв`язку з якими його надано.

Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2023 року №651 «Про відміну на всій території України карантину, встановленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 року на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Пунктом 54.1 статті 54 Податкового кодексу України регламентовано, що платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/ або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені Податковим кодексом.

Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою. Відповідно до частини третьої пункту 57.1 статті 57 Податкового кодексу суму податкового зобов`язання, визначену у митній декларації, платник податків зобов`язаний сплатити до/або на день подання митної декларації.

Крім того, відповідно до пункту 56.11 статті 56 Податкового кодексу не підлягає оскарженню податкове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Зважаючи на зазначене вище, підстав для задоволення Вашої заяви про повернення надміру сплачених митних платежів за митною декларацією від 10.06.23 №23UA63U0, у митниці немає».

Статтею 269 Митного кодексу України передбачено, що відповідно до положень цієї статті за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи та з дозволу митного органу відомості, зазначені в митній декларації, можуть бути змінені або митна декларація може бути відкликана. У разі відмови у наданні такого дозволу митний орган зобов`язаний невідкладно, письмово або в електронному вигляді, повідомити декларанта про причини і підстави такої відмови.

Частиною другою статті 269 МК України передбачено, що внесення змін до митної декларації, прийнятої митним органом, допускається до моменту завершення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення відповідно до заявленого митного режиму, а також протягом трьох років з дня завершення їх митного оформлення. Зміни повинні стосуватися лише товарів, транспортних засобів комерційного призначення, зазначених у митній декларації.

Порядок внесення змін до митних декларацій, їх відкликання та визнання недійсними визначається Кабінетом Міністрів України (ч. 7 ст. 269 МКУ).

Відповідно до ч. 9 ст. 269 МК України посадові особи митних органів не мають права заповнювати митну декларацію, змінювати відомості, зазначені в митній декларації, крім внесення до неї відомостей, що належать до повноважень митних органів.

Відповідно до статей 257, 260 та 269 Митного кодексу України та підпункту 195.1.1 пункту 195.1 статті 195, пункту 200.8 статті 200 Податкового кодексу України остановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2012 р. № 450 затверджено Положення про митні декларації (далі Положення), яким визначено вимоги до оформлення і використання митних декларацій, на підставі яких декларуються товари, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України підприємствами та громадянами, або іншого документа, що відповідно до законодавства може використовуватися замість митної декларації або її замінює, а також порядок внесення змін до митних декларацій, їх відкликання та визнання недійсними, підтвердження відомостей про вивезення товарів за межі митної території України.

Відповідно до п. 37 Положення після завершення митного оформлення зміни до митної декларації за формою єдиного адміністративного документа можуть вноситися шляхом: подання з метою сплати митних платежів у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, декларантом або уповноваженою ним особою додаткової декларації та оформлення її митним органом; подання з метою продовження строку тимчасового ввезення товарів з частковим звільненням від оподаткування митними платежами, для сплати рівними частинами податку на додану вартість у разі надання розстрочення сплати податку на додану вартість під час ввезення на митну територію України устаткування та обладнання на підставах, визначених Податковим кодексом України, а також у випадках, визначених Митним кодексом України, декларантом або уповноваженою ним особою додаткової митної декларації та оформлення її митним органом; заповнення та оформлення митним органом аркуша коригування за формою згідно додатком 4.

Внесення змін до митної декларації за формою єдиного адміністративного документа шляхом оформлення аркуша коригування здійснюється в порядку, що встановлюється Мінфіном. Після оформлення аркуша коригування його електронний примірник з використанням електронного підпису посадової особи митного органу чи електронної печатки митного органу, які базуються на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа, вноситься до систем, що забезпечують функціонування електронних інформаційних ресурсів митних органів, посадовою особою митного органу, що його оформила, та передається Держмитслужбою ДПС згідно з пунктом 32 цього Положення.

Оформлений митним органом аркуш коригування є невід`ємною частиною відповідної митної декларації за формою єдиного адміністративного документа.

Аркуш коригування заповнюється та оформлюється митним органом у разі: необхідності виправлення відомостей, пов`язаних з доплатою або поверненням митних платежів, у тому числі у зв`язку із скасуванням рішення митного органу; необхідності виправлення за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи відомостей, пов`язаних з коригуванням ціни товару, що вивозиться за межі митної території України, для цілей податкового контролю за трансфертним ціноутворенням, якщо таке коригування не призведе до зменшення суми податків, що підлягає сплаті до бюджету; необхідності виправлення за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи помилково зазначених в оформленій митній декларації за формою єдиного адміністративного документа відомостей про товари, не пов`язаних з перерахуванням сум митних платежів за такою митною декларацією; необхідності відображення за письмовим зверненням декларанта або уповноваженої ним особи відомостей про товари, що стали відомі після закінчення митного оформлення товарів, не пов`язаних з перерахуванням сум митних платежів за митною декларацією за формою єдиного адміністративного документа.

Слід зазначити, що відповідно до п. 30.1 ст. 30 Податкового кодексу України податкова пільга передбачене податковим та митним законодавством звільнення платника податків від обов`язку щодо нарахування та сплати податку та збору, сплата ним податку та збору в меншому розмірі за наявності підстав, визначених пунктом 30.2 цієї статті.

Згідно із пунктом 30.2 статті 30 ПКУ підставами для надання податкових пільг є особливості, що характеризують певну групу платників податків, вид їх діяльності, об`єкт оподаткування або характер та суспільне значення здійснюваних ними витрат.

В той же час, пунктом 30.3 ст. 30 ПКУ визначено, що платних податків вправі використовувати податкову пільгу з моменту виникнення відповідних підстав для її застосування і протягом усього строку її дії.

Відповідно до п. 30.4 ПКУ платник податків вправі відмовитися від використання податкової пільги (крім податкових пільг з податку на додану вартість) чи зупинити її використання на один або декілька податкових періодів, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Податкові пільги, не використані платником податків, не можуть бути перенесені на інші податкові періоди, зараховані в рахунок майбутніх платежів з податків і зборів або відшкодовані з бюджету.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд приходить до висновку, що рішення винесені на підставах, у межах повноважень та у спосіб, визначений нормами МКУ та інших підзаконних нормативних актів, а також з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття відповідних рішень, тому обставини для їх скасування відсутні.

Суд зазначає, що згідно з вимогами ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з ме тою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтер есів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів влад них повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень тау спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім фор мам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, протягом розумного строку.

Таким чином, проаналізувавши наведене, суд вважає за необхідне вказати, що позовні вимоги є не обґрунтованими, не підтверджені нормативно та документально, а тому є такими, що не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 243, 244, 245, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "С-ТРАНС" (вул. Таранівське шосе, б. 5,м. Зміїв,Харківська область,63403, ) до Львівської митниці (вул. Костюшка, буд. 1,м. Львів,79000, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без задоволення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду у відповідності до ст. 295 цього Кодексу.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого цим Кодексом, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження або набрання законної сили рішенням за наслідками апеляційного провадження.

Суддя Зінченко А.В.