Справа № 161/13475/23
Суддя: Олексюк А. В.
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/161/263/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2023 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Олексюка А.В.,

при секретарі судових засідань Гичці М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Луцьку справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Головного управління національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, зокрема, що 23 липня 2023 року о 10:52 год на автомобілі марки Volkswagen Passat д.н.p. НОМЕР_1 він рухався у місті Мукачево Закарпатської області з вулиці Ужгородської в напрямку села Косонь Берегівського району та був зупинений поліцейським СРПП ВП №1 МРУП сержантом поліції Милець Андрієм Руслановичем, який виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №265598, згідно з якою, його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 122, ст. 125, ч.10 ст. 121 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 гривень. Вказує, що розгляд справи не відбувався, йому не роз`яснювали його права, поліцейський не представлявся, а тому винесення будь-яких документів є незаконними. Його донька має ріст 146 см та їхала вона, сидячи на бустері, пристебнута пасками безпеки. Вказує, що ніяких вимог Правил дорожнього руху він не порушив, а вказана постанова винесена з грубим порушенням вимог КУпАП є протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою Луцького міськрайонного суду від 31.08.2023 провадження у справі відкрито.

03.10.2023 на адресу суду надійшов відзив з Головного управління Національної поліції в Закарпатській області, де представник відповідача зазначає, що оскаржувана постанова є законною та обґрунтованою, складеною відповідно до норм КУпАП, а посилання позивача на порушення ГУНП у Закарпатській області законодавства є безпідставними, необґрунтованими, а позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Позивач ОСОБА_1 подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явилися, по невідомій суду причині, хоча належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч.1 ст.205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно з ч.2 ст. 286 КАС України, позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Дослідивши письмові докази, які знаходяться в матеріалах справи, суд дійшов наступних висновків.

Постановою серії БАД №265598 від 23.07.2023 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченого ч. 1 ст. 122, ст. 125 , ч. 10 ст. 121 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510,00 грн (а.с.22).

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 року №14 «Про практику застосування судами України у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративне правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст.ст. 283, 284 КУпАП. Зокрема, необхідно навести докази на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення та зазначити відхилення інших доказів.

Як видно з досліджених письмових доказів по справі, при винесенні постанови, службовою особою всупереч положенням ст. ст. 245, 251 КУпАП, не було з`ясовано повно і об`єктивно обставини страви, а відтак чи винен ОСОБА_2 у вчиненні даних правопорушень, чи є в його діях склад адміністративного правопорушення, чи підлягає він притягненню до адміністративній відповідальності.

Із змісту оскаржуваної постанови стає зрозуміло, що вимоги норм закону, щодо дослідження обставин справи поліцейським не були дотримані, так як у матеріалах справи відсутні будь-які докази вчинення позивачем адміністративного правопорушення. Такі докази не надані відповідачем і в судове засідання.

Згідно ч.1 ст. 122 КУпАП порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу ,розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів підчас виконання ними невідкладного службового завдання),а так само порушення правил навчальної їзди тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суд звертає увагу, що усі сумніви у правомірності рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень трактуються на користь позивача. Для позивача достатньо вказати на факт прийняття рішення, вчинення дії чи допущення бездіяльності, якщо допустимі докази для цього недоступні. У свою чергу відповідач має довести факт прийняття такого рішення чи вчинення дії і їх правомірність, або ж спростувати цей факт і довести правомірність своєї бездіяльності. У разі невиконання цього обов`язку суд повинен задовольнити вимогу позивача і визнати протиправними рішення, дії чи бездіяльність, на які вказував позивач.

Частиною 10 ст. 121 КУпАП передбачена відповідальність за порушення правил перевезення дітей.

Як встановлено судом, працівниками поліції на момент зупинки жодним чином не перевірявся та не вимірювався зріст дитини, а було лише констатовано про таке порушення Правил дорожнього руху з огляду лише на факт наявності дитини в салоні автомобіля.

Також не зрозуміло, який конкретно ріст був встановлений у дитини, оскільки не вказано жодних числових показників, а зазначено лише, що «дитину віком меншу ніж 12 років». Інспектор не встановив ріст дитини, не проводив жодних вимірювальних дій та навіть не просив, щоб дитина вийшла із транспортного засобу для проведення таких замірів.

Відповідно до ст. 125 КУпАП, інші порушення правил дорожнього руху, крім передбачених статтями 121-128, частинами першою і другою статті 129, статтями 139 і 140 цього Кодексу, - тягнуть за собою попередження.

За таких умов, склад адміністративного правопорушення, передбачений ч.1 ст. 122, ч. 10 ст. 121 та ст. 125 КУпАП, залишається недоведеним, а відтак, склад адміністративного правопорушення у даному випадку відсутній.

Таким чином суд вважає, що винесена постанова серії БАД №265598 від 23.07.2023 не вмотивована і не відповідає вимогам КУпАП.

Відповідно до ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення, з-поміж іншого, є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Оскільки доказів відповідачем не надано, то суд, враховуючи презумпцію невинуватості, закріплену КУпАП та Конституцією України, виходить з того, що обставини викладенні в матеріалах справи з приводу конкретних обставин його дій на дорозі не спростовані і відповідають дійсності, і у такому випадку не доведено наявність складу адміністративного правопорушення, за яке позивач притягнутий до відповідальності.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що в діях позивача ОСОБА_1 склад адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.122, ч.10 ст.121 та ст.125 КУпАП, відсутній, оскільки факт порушення водієм Правил дорожнього руху не доведений і не встановлений, а тому на підставі ч. 3 ст. 286 КАС України, позов слід задовольнити, скасувати оскаржувану постанову та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст.ст. 6-10, 77, 242-246, 286 КАС України, ст.ст. 122 ч.1 , 245, 251, 268, 280 КУпАП, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Закарпатській області про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати незаконною та скасувати постанову серії БАД №265598 від 23.07.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за адміністративні правопорушення передбачені ч. 1 ст. 122, ст. 125, ч. 10 ст. 121 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510 грн та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Луцького міськрайонного суду А.В. Олексюк