Справа № 580/7149/23
Суддя: Альона КАЛІНОВСЬКА
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року справа № 580/7149/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Каліновської А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецький області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач) звернулась до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області (далі відповідач 1), Головного управління Пенсійного фонду України в Донецький області (далі - відповідач 2), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області від 31.05.2023 № 28 Про пенсійне забезпечення ОСОБА_1 в частині відмови перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачені страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області здійснити з 25 травня 2023 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплат сумою пенсії.

В обґрунтування позову позивачка зазначає, що відповідач 2 протиправно відмовив їй у перерахунку з 25.05.2023 пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачені страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки.

Ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 25.09.2023 зупинено провадження у справі до подання відповідачем 1 витребуваних судом доказів.

Ухвалою від 06.11.2023 поновлено провадження у справі.

Відповідач 1 позов не визнав, надав до суду письмовий відзив, в якому зазначив, що відповідно до абзацу 1 частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. Згідно абзацу 2 частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» при переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватись заробітна плата (дохід) за період страхового стажу, зазначені в частині першій стати 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. За таких обставин та керуючись абзацами 1 та 2 частини 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», прийнято рішення відмовити позивачу в застосуванні показника середньої заробітної плати за 2023 рік, у зв`язку з відсутністю законних підстав. Перерахунок пенсії, щодо переведення з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» проведено, тому відповідач вважає, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Відповідача 2 у відзиві на позов вказав, що позивачка 25.05.2023 звернулась до уповноваженого органу Пенсійного фонду України із заявою щодо перерахунку пенсії перехід з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відповідно до положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058 (далі Закон 1058) із застосуванням показника середньомісячної заробітної плати за 2023 рік. Відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 №339/35961, з 01.04.2021 органи Пенсійного фонду України призначають пенсії за принципом екстериторіальності. Автоматичним розподілом справ в електронній підсистемі було визначено, що розгляд заяви позивачки буде здійснювати відділ пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області. Відповідно до ч. 3 ст. 45 Закону №1058 переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 Закону №1058, із застосуванням показника середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії. Виняток є лише в разі якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати та набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення (попереднього перерахунку) пенсії. При переведенні такої особи вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена в частині другій статті 40 Закону №1058 для призначення пенсії (за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком). Тобто переведення пенсії з одного виду на інший проводиться за наявними матеріалами. Враховуючи те, що позивачка вже перебувала на обліку в органах Пенсійного фонду України та отримувала пенсію відповідно до положень Закону України «Про пенсійне забезпечення», Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецький області було відмовлено позивачці в застосуванні показника середньої заробітної плати за 2023 рік у зв`язку з відсутністю законних підстав. Отже, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецький області діяло відповідно до вимог та положень чинного законодавства, а вимоги позивачки щодо визнання дій неправомірними та зобов`язання здійснити перерахунок з врахуванням нового показника середньої заробітної плати не відповідають обставинам справи та вимогам чинного законодавства.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що ОСОБА_1 , з 12.12.2014 перебувала на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та отримувала пенсію за вислугу років, як працівник освіти, відповідно до п. «е» ст. 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 09.07.1991 №1788-ХІІ.

У позові позивач зазначає, що 25.05.2023 звернулась до Головного управління пенсійного фонду України в Черкаській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» враховуючи заробітну плату (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Листом від 16.06.2023 № 2300-0214-8/40010 позивачу повідомлено, що за результатами розгляду заяви від 25.05.2023, за принципом екстериторіальності, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення від 31.05.2023 №28 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 ».

Зазначеним рішенням позивачку переведено на пенсію за віком згідно Закону №1058- ІV, однак відмовлено при призначенні пенсії за віком застосувати показник середньої заробітної плати за 2023 рік, у зв`язку з відсутністю законних підстав.

Не погодившись з рішенням відповідача про відмову у перерахунку пенсії, позивачка звернулась з даним адміністративним позовом до суду за захистом своїх прав та інтересів.

Під час вирішення спору по суті суд зазначає, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, особливості призначення, перерахунку і виплати пенсій врегульовано Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09 липня 2003 року №1058-ІV (надалі - Закон №1058-ІV).

Статтею 1 Закону №1058-ІV визначено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом; пенсіонер - особа, яка відповідно до цього Закону отримує пенсію, довічну пенсію, або члени її сім`ї, які отримують пенсію в разі смерті цієї особи у випадках, передбачених цим Законом.

Положеннями статті 9 Закону №1058-ІV встановлено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

При цьому ст. 9 Закону № 1058-ІV не передбачено такого виду пенсії, як пенсія за вислугу років. Разом з тим, ч. 3 ст. 45 зазначеного Закону регламентує порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон № 1788-ХІІ) за цим Законом призначаються: а) трудові пенсії: за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.

Відповідно до п. "е" ст.55 Закону № 1788 право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років.

Відповідно до статті 10 Закону №1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Приписами ст. 27 Закону №1058-ІV визначено, що розмір пенсії за віком визначається за формулою: П= Зп х Кс, де: П - розмір пенсії; Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи, Кс -коефіцієнт страхового стажу застрахованої особи.

Відповідно до частини першої, другої статті 40 Закону №1058-ІV для обчислення пенсії враховується заробітна плата (дохід) за весь період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року. За бажанням пенсіонера та за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами або в разі, якщо страховий стаж починаючи з 1 липня 2000 року становить менше 60 місяців, для обчислення пенсії також враховується заробітна плата (дохід) за будь-які 60 календарних місяців страхового стажу підряд по ЗО червня 2000 року незалежно від перерв. Заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс -середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Згідно п.1 ч.1 ст.45 Закону №1058-ІV пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відповідно до ч.3 ст.45 Закону №1058-ІV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви, на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-ІV.

Статтею 7 Закону України "Про пенсійне забезпечення" передбачено, що звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком та по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу особою на час звернення за пенсією чи ні. Пенсія за вислугу років призначається лише при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Згідно з пунктом 2.4 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, пенсія за вислугу років призначається у разі звільнення з роботи, що дає право на цей вид пенсії. У разі зарахування після призначення пенсії за вислугу років на роботу, яка дає право на цей вид пенсії, виплата пенсії припиняється і поновлюється з дня, що слідує за днем звільнення з роботи.

В позовній заяві позивач вказує, що їй 12.12.2014 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 1788-ХІІ, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а за призначенням пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV позивач вперше звернулась 25.05.2023. Відтак позивач вважає, що при обчисленні розміру пенсійної виплати відповідач мав застосувати показник середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески за три календарні роки, що передують року звернення із заявою за призначенням пенсії за віком, тобто за 2020-2022 роки, як того вимагає частина 2 статті 40 Закону №1058-IV.

Втім з оскаржуваного рішення відповідача 2 від 31.05.2023 №28 вбачається, що позивачу було відмовлено у проведенні перерахунку пенсії із застосування показника середньої заробітної плати за 2023 рік. При цьому заява позивача від 25.05.2023 не містить вимоги щодо здійснення перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески за 2020, 2021, 2022.

Відповідно до ч. 1 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Право на захист - це самостійне суб`єктивне право, яке з`являється у володільця регулятивного права лише в момент порушення чи оспорення останнього.

З аналізу викладеного вбачається, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

При цьому, суд звертає увагу на те, що права позивача щодо відмови перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачені страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки, на час розгляду даної справи не порушені, оскільки Головне управління Пенсійного фонду України в Донецький області в рішенні від 31.05.2023 №28 про відмову у перерахунку пенсії позивачу не розглядало питання щодо застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачені страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки, натомість відмовила позивачу у застосуванні середньої заробітної плати за 2023 рік, у зв`язку з відсутністю законних підстав. Крім того, заява позивача від 25.05.2023 також не містила вимог щодо перерахунку пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні з якої сплачені страхові внески за 2020, 2021, 2022 роки. А отже, суд не може під час прийняття рішення вирішувати питання щодо правовідносин, які можливо будуть мати місце в майбутньому.

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України приходить до висновку, що адміністративний позов не підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з ч. 2 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У зв`язку з тим, що у задоволенні позову відмовлено, розподіл судових витрат, понесених позивачем, відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України не здійснюється.

Керуючись ст. ст. 2, 90, 139-143, 242-246, 250, 255 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Копію рішення направити особам, які беруть участь у справі.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Альона КАЛІНОВСЬКА