Справа № 320/20019/23
Суддя: Леонтович А.М.
Дата ухвалення: 2023-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2023 року № 320/20019/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Леонтович А.М., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві

про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

I. Зміст позовних вимог.

До Київського окружного адміністративного суду звернулась ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, у якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не проведння індексації пенсії ОСОБА_1 в 2023 році;

-зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві провести індексацію пенсії ОСОБА_1 із застосуванням коефіцієнту збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення її пенсії (за 2019-2021) з 01.01.2023 у розмірі 1,197.

II. Позиція позивача та заперечення відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані протиправністю відмови відповідача у перерахунку пенсії позивача, оскільки обов`язок відповідача по перерахунку пенсії визначено Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Відповідач своїм правом на відзив не скористався.

III. Процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду від 16.06.2023 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до частини п`ятої статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Учасники справи з клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні до суду не звертались.

З урахуванням викладеного, розгляд справи судом здійснено у порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

IV. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.

ОСОБА_1 є пенсіонером, перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та якій призначено пенсію за віком.

Отримавши розпорядження про призначення пенсії з розрахунком заробітку позивачка встановила, що їй з 01.03.2023 не проведено індексацію її пенсію.

На цій підставі позивачка звернулась до відповідача з заявою, якою просила провести індексацію її пенсії шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення її пенсії (10846,36 грн.) на коефіцієнт збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески у розмірі 1,197.

Однак, листом від 20.04.2023 №12574-10493/П-02/8-2600/23 повідомив, що позивачка не має права на індексацію її пенсії, оскільки проіндексований показник середньої заробітної плати, який підлягав індексації в 2019 році (за 2014 2016 роки), проте який при обчисленні пенсії позивача ніколи не враховувався, є меншим, ніж не проіндексований показник середньої заробітної плати, який враховується при обчисленні пенсії позивача з моменту її призначення (за 2019 2021 роки).

Вважаючи таку поведінку протиправною, позивачка звернулась з позовом до суду.

V. Норми права

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам справи, суд зазначає таке.

Частиною 2 статті 19 КонституціїУкраїни, встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 КонституціїУкраїни, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Частиною 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення. Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини. Пунктом 1 постанови КМУ від 24 лютого 2023 р. № 168 установлено що з 1 березня 2023 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році (Офіційний вісник України, 2019 р., № 19, ст.663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197. Водночас п.1 постанови КМУ від 24 лютого 2023 р. № 168 містить відсилочну норму до Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Постановою КМУ №124 від 20.02.2019 затверждено Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Порядок).

VI. Оцінка суду

Частиною 2 статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що для забезпечення індексації пенсії щороку проводиться перерахунок раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, який застосовується для обчислення пенсії, щороку збільшується на коефіцієнт, що відповідає 50 відсоткам показника зростання споживчих цін за попередній рік та 50 відсоткам показника зростання середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року, в якому проводиться збільшення, порівняно з трьома календарними роками, що передували року, який є попереднім щодо року, в якому проводиться збільшення.

Розмір та порядок такого збільшення визначаються у межах бюджету Пенсійного фонду за рішенням Кабінету Міністрів України з урахуванням мінімального розміру збільшення, визначеного абзацом другим цієї частини.

Пунктом 1 постанови КМУ від 24 лютого 2023 р. №168 установлено що з 1 березня 2023 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. №124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році (Офіційний вісник України, 2019 р., №19, ст.663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197.

Водночас п.1 постанови КМУ від 24 лютого 2023 р. № 168 містить відсилочну норму до Порядку проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Постановою КМУ №124 від 20.02.2019 затверждено Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Порядок).

Пунктом 1 Порядку передбачено що цим Порядком відповідно до частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі - Закон) визначено механізм проведення перерахунку раніше призначених пенсій шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії. Пунктом 2 Порядку передбачено, що індексації підлягають зокрема пенсії, призначені відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон 1058-IV).

Пунктом 4 Порядку затверджено механізм обчислення коефіцієнту збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, який в подальшому затверджується Кабінетом Міністрів України і відображений зокрема в п.1 постанови КМУ від 16 лютого 2022 р. та п. 1 постанови КМУ від 24 лютого 2023 р. № 168.

Пунктом 7 Порядку передбачено що збільшений відповідно до цього Порядку показник середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, застосовується зокрема під час проведення наступних перерахунків пенсій, переведення з одного виду пенсії на інший (крім умов, визначених абзацом третім частини третьої статті 45 Закону).

Абзацом третім частини третьої статті 45 Закону 1058-IV передбачено, що якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

Тобто внаслідок такого переведення застосовується показник середньої заробітної плати по Україні за 3 роки, які передують року звернення за переведенням на пенсію за віком і відповідно він і підлягає збільшенню на відповідні індекси, визначені Кабінетом Міністрів України.

Отже, п. 7 Порядку вказує на змінюваність об`єкту індексації (показника середньої заробітної плати по Україні). У всіх інших випадках індексується той показник середньої заробітної плати, який застосовано при обчисленні пенсії.

Єдиним випадком, коли Порядком винятково конкретизовано показник середньої заробітної плати, який підлягає збільшенню і який відрізняється від того, який застосовано при обчисленні пенсії особи є випадок, передбачений у п. 5 Порядку, яким передбачено що у 2019 році перерахунок пенсій у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховувався для обчислення пенсії, станом на 1 жовтня 2017 р.

Кожен наступний перерахунок у зв`язку із збільшенням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, проводиться з урахуванням збільшеного у попередніх роках показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачені страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії.

Відтак, цією нормою врегульовано єдиний винятковий випадок коли показник середньої заробітної плати, який підлягає збільшенню на відповідний коефіцієнт відрізняється від того, який застосовується при обчисленні пенсії особи, а саме у 2019 році (визначений станом на 01.10.2017 і який становить 3764,4 грн.) та цієї проіндексованої у 2019 році пенсії під час наступних перерахунках.

Однак, це правило втрачає дію у випадку, передбаченому пунктом 7 Порядку. Іншими словами особам, які у 2019 році мали право на індексацію пенсії її індексація проводилась і проводиться шляхом збільшення показника середньої заробітної плати, визначеного станом на 1 жовтня 2017 р., крім випадку настання обставин, передбачених пунктом7 Порядку.

Водночас, особам, які у 2019 році право на індексацію не мали та/або яким індексація пенсії не проводилась збільшенню підлягає саме той показник середньої заробітної плати, який фактично застосовано при обчисленні пенсії. Іншого не визначено ні Порядком, ні іншими нормативно-правовими актами.

Проте, з розрахунку заробітку (розпорядження про призначення пенсії) вбачається що показник середньої заробітної плати який враховується для обчислення пенсії позивача з березня 2023 року не збільшено на коефіцієнт збільшення 1,197 що є протиправною бездіяльністю відповідача.

Натомість з листа відповідача вбачається що відповідач індексує показник середньої заробітної плати 3764,4 грн. і стверджує, що оскільки результат є меншим ніж не проіндексований показник середньої заробітної плати, який застосовується при обчисленні пенсії позивача, то і права на індексацію позивачка не має.

Інформація щодо показників середньої заробітної плати по Україні є публічною і розміщена на офіційному сайті Пенсійного фонду України.

З аналізу відповідної інформації випливає що 3 149 гривень 45 коп. показник середньої заробітної плати за 2014 рік (https://www.pfu.gov.ua/33853-pokaznyky-serednoyi-zarobitnoyi-platy-za2014-rik/), 3 661 гривень 41 коп. за 2015 рік (https://www.pfu.gov.ua/32495-pokaznykyserednoyi-zarobitnoyi-platy-za-2015-rik/), 4 482 гривень 35 коп. за 2016 рік. (3 149 гривень 45 коп. + 3 661 гривень 41 коп. + 4 482 гривень 35 коп.) / 3 = 3764,4.

З врахуванням ст. 40 Закону №1058-IV, відповідно до якої показник середньої заробітної плати визначається за 3 попередні роки, відповідний показник за 2014, 2015 та 2016 роки і визначений для застосування у 2017 році, який становить 3764,4, і який відповідно до п. 5 Порядку застосовується для індексації виключно у 2019 році та проіндексованих у 2019 році пенсії в подальшому.

Позивачці ж у 2019 році пенсія не індексувалась в силу того, що ще не була призначена і індексації підлягає саме той показник середньої заробітної плати, який застосовано при обчисленні її пенсії (10846,37, визначений за 2019 2021 роки).

Застосований для обчислення пенсії позивачки показник середньої заробітної плати по Україні в розмірі 10846,37, визначений за 2019 2021 роки підтверджується розпорядженням про призначену пенсію, а саме розрахунком заробітку (підрозділ «розрахунок заробітку для обчислення»).

Однак, відповідач за наслідком проведення індексації неналежного показника середньої заробітної плати, який до обчислення пенсії позивача не застосовується і не застосовувався взагалі, приходить до висновку, що оскільки цей проіндексований неналежний показник (який міг бути проіндексований у 2019 році та становить 3764,4) є меншим від того, який до обчислення пенсії позивача застосований (10846,37), але при цьому його не індексуючи приходить до помилкового висновку, що позивачка права на індексацію не має та встановлює щомісячну доплату, передбачену для пенсій, які не підвищуються з 1 березня 2023 року згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону 1058 в розмірі 100 грн.

Відтак, висновки відповідача на думку суду помилкові, пенсія позивачки індексації підлягає, а її не проведення є протиправною бездіяльністю.

Аналогічного висновку дійшов суд у справі №160/13075/22.

Відтак, позовні вимоги є обґрунтованими.

VIІ. Висновок суду

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Частиною першою статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини другої статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (частини перша та друга статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України).

Частинами першою та другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не надав суду доказів на підтвердження правомірності своїх дій.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову.

VIІI. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч. 1 ст. 143 Кодексу адміністративного судочинства України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Судом встановлено, що позивачкою сплачено судового збору 858,88 грн.

Оскільки адміністративний позов підлягає задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві витрати по сплаті судового збору у розмірі 858,88 грн.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо не проведння індексації пенсії ОСОБА_1 в 2023 році.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16)провести індексацію пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) із застосуванням коефіцієнту збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення її пенсії (за 2019-2021) з 01.01.2023 у розмірі 1,197.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (, місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, 16) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 858,88 грн. (вісімсот п`ятдесят вісім грн. 88 коп.).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Леонтович А.М.

Дата виготовлення та підписання повного тексту рішення - 07.11.2023