Справа № 760/1906/22
Суддя: Букіна О. М.
Дата ухвалення: 2023-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №760/1906/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого-судді - Букіної О.М..

при секретарі - Щепановій І.І.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з адміністративним позовом і просить визнати незаконною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил № 3664/10000/21 від 23 грудня 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 469 МК України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 34 000, 00 грн., а провадження в справі закрити у зв`язку із порушенням процедури притягнення до адміністративної відповідальності.

Посилається в позові на те, що постановою Київської митниці в справі про порушення митних правил № 3664/10000/21 від 23 грудня 2021 року його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 4 ст. 469 МК України, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 34 000,00 грн.

Зазначає, що постанова є незаконною та підлягає скасуванню, оскільки розгляд справи про порушення митних правил відбувся за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності та не повідомлення особи належним чином про розгляд справи, що всупереч ст. 526 МК України є порушенням процедури притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Вказує, що копію протоколу про порушення митних правил № 3664/10000/21 за ч. 4 ст. 469 МК України та повідомлення про розгляд справи про порушення митних правил призначений на 23.12.2021 позивачу було надіслано лише 30.12.2021, тобто після фактичного розгляду справи та прийняття оскаржуваної постанови.

Зазначає, що розгляд справи про порушення митних правил за відсутності позивача, а також його належного повідомлення про такий розгляд є порушенням прав позивача, а також обмеження його права на захист, обмеження його у праві надання доказів на спростування встановлених відповідачем обставин.

З урахуванням викладеного вище, просив суд позов задовольнити.

На підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27.01.2022 дану справу було передано до провадження судді Букіної О.М.

Ухвалою суду від 02.02.2022 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до ст.ст. 162 КАС України відповідачу був наданий строк для надання суду відзиву на позовну заяву.

02.11.2022 представник відповідача подав до суду відзив, у якому проти позову заперечує.

В обґрунтування свої заперечень проти позову вказує, 16.09.2021 до відділу митного оформлення №1 митного поста «Київ-центральний» Київської митниці декларантом ОСОБА_2 подано митну декларацію типу ІМ 40 АА №UA100140/2021/370420, на підставі Закону України «15 квітня 2021 року № 1403-IX «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України», щодо оформлення у вільний обіг транспортного засобу марки BMW модель 530D номер кузова: НОМЕР_1 для одержувача ОСОБА_3 .

До митного оформлення вказаного транспортного засобу був наданий договір купівлі - продажу автомобіля від 14.05.2021 б/н, де продавцем виступає UAB «SUTORA» (особистий код №303148270), а покупцем - ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ).

Відповідно до інформації електронної бази даних АСМО «Інспектор» транспортний засіб марки BMW модель 530D номер кузова: НОМЕР_1 , ввезений на митну територію України 07.12.2020 громадянином ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ), для особистого користування в режимі тимчасового ввезення терміном до одного року, в зоні діяльності Одеської митниці Держмитслужби.

Згідно із ч. 5 ст. 380 Митного кодексу України тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно громадянами, які ввезли зазначені транспортні засоби в Україну, для їхніх особистих потреб.

Такі транспортні засоби не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні, бути розкомплектовані чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Вказує, що громадянин ОСОБА_1 передав вищезазначений транспортний засіб на території України іншій особі, а саме ОСОБА_3 , чим порушив вимоги ст. 380 Митного кодексу України.

Таким чином вважає, що в діях громадянина ОСОБА_1 вбачаються ознаки порушення митних правил передбачених ч. 4 ст. 469 Митного кодексу України, а саме: передача транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України.

Відповіді на відзив позивачем до суду не подано.

Оскільки розгляд справи відбувається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, то сторони у судове засідання не викликалися.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 458 МК України порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Частина 4 ст. 469 МК України передбачає відповідальність за передачу транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні.

За змістом ст. 380 МК України тимчасове ввезення громадянами-нерезидентами на митну територію України транспортних засобів особистого користування дозволяється на строк до одного року. Цей строк може бути продовжено митними органами з урахуванням дії обставин непереборної сили та особистих обставин громадян, які ввезли такі транспортні засоби, за умови документального підтвердження цих обставин, але не більш як на 60 днів. Обов`язковою умовою допуску зазначених транспортних засобів до тимчасового ввезення на митну територію України є реєстрація цих транспортних засобів в уповноважених органах іноземних держав, що підтверджується відповідним документом.

При цьому тимчасово ввезені транспортні засоби особистого користування можуть використовуватися на митній території України виключно тими громадянами, які ввезли їх в Україну, для їх особистих потреб, не можуть використовуватися для цілей підприємницької діяльності в Україні, бути розкомплектовані, а також відчужені чи передані у володіння, користування або розпорядження іншим особам.

Частиною 5 даної статті на особу, яка тимчасово ввезла транспортний засіб особистого користування, покладено обов`язок вивезти за межі митної території України з дотриманням строків, установлених відповідно до вимог цього Кодексу, цей транспортний засіб, або помістити у митні режими відмови на користь держави, знищення або руйнування чи оформити для вільного обігу на митній території України за умови сплати митних платежів, які відповідно до закону підлягають сплаті при імпорті таких транспортних засобів.

Таким чином, на особу покладається обов`язок вчинити низку дій з метою дотримання вимог законодавства України.

Відповідно до п.п. 23, 29 ст. 4 МК України сукупність дій, що підлягають виконанню відповідними особами і митними органами з метою дотримання вимог законодавства України з питань державної митної справи, є митними формальностями.

Виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення визначається як митне оформлення.

Згідно з ч. 1 ст. 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України.

Частиною 4 ст. 255 МК України визначено, що митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму.

Таким чином, невиконання особою дій, визначених законодавством України, унеможливлює надання митним органом дозволу на користування та/або розпорядження товарами, щодо яких здійснюється митне оформлення. Митне оформлення в такому випадку не може вважатись закінченим.

Тобто, у разі встановлення фактів відчуження чи передачі у володіння, користування або розпорядження іншим особам транспортних засобів особистого користування, ввезених особами-нерезидентами, є підстави для розгляду питання щодо наявності ознак правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 469 МК України.

Судом встановлено, що 08.10.2021 Київською митницею було складено протокол про порушення митних правил № 3664/10000/21 за фактом порушення ОСОБА_1 митних правил, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 469 МК України (а.с. 12-14).

23.12.2021 заступником начальника Київської митниці А. Михалевичем було складено постанову в справі про порушення митних правил № 3664/10000/21 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ознаками порушення митних правил, передбачених ч. 4 ст. 469 МК України, та накладено стягнення в вигляді штрафу в розмірі 34 000, 00 грн.

Зі змісту постанови вбачається, що 16.09.2021 до відділу митного оформлення №1 митного поста «Київ-центральний» Київської митниці декларантом ОСОБА_2 подано митну декларацію типу ІМ 40 АА №UA100140/2021/370420, на підставі Закону України «15 квітня 2021 року № 1403-IX «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо тимчасового спрощення митного оформлення транспортних засобів, ввезених на митну територію України», щодо оформлення у вільний обіг транспортного засобу марки BMW модель 530D номер кузова: НОМЕР_1 для одержувача ОСОБА_3 (а.с. 38-39).

До митного оформлення вказаного транспортного засобу був наданий договір купівлі - продажу автомобіля від 14.05.2021 б/н, де продавцем виступає UAB «SUTORA» (особистий код №303148270), а покупцем - ОСОБА_3 ( ОСОБА_4 ) (а.с. 40).

Відповідно до інформації електронної бази даних АСМО «Інспектор» транспортний засіб марки BMW модель 530D номер кузова: НОМЕР_1 , ввезений на митну територію України 07.12.2020 громадянином ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ), для особистого користування в режимі тимчасового ввезення терміном до одного року, в зоні діяльності Одеської митниці Держмитслужби (а.с. 41).

Відповідно до п. 7 Закону України «Про внесення змін до Митного кодексу України та деяких інших законодавчих актів України щодо ввезення транспортних засобів на митну територію України» від 08 листопада 2018 року № 2612-VIII статтю 469 МК України доповнено частиною четвертою такого змісту:

"4. Передача транспортного засобу особистого користування, тимчасово ввезеного на митну територію України чи поміщеного у митний режим транзиту, у володіння, користування або розпорядження особі, яка безпосередньо не ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи не поміщувала його у митний режим транзиту, за винятком випадків, коли в транспортному засобі знаходиться особа, яка безпосередньо ввозила такий транспортний засіб на митну територію України чи поміщувала його у митний режим транзиту, а так само використання такого транспортного засобу для цілей підприємницької діяльності та/або отримання доходів в Україні -

тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян".

Відповідно до п. 1 Перехідних положень зазначеного Закону він набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування, крім пунктів 7 і 8 розділу І та підпункту 1 пункту 2 розділу II цього Закону, які набирають чинності через 270 днів з дня, наступного за днем опублікування цього Закону.

Таким чином під час судового розгляду було встановлено, що транспортний засіб марки BMW модель 530D номер кузова: НОМЕР_1 , ввезений на митну територію України 07.12.2020 громадянином ОСОБА_1 , паспорт НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ), для особистого користування в режимі тимчасового ввезення терміном до одного року, в зоні діяльності Одеської митниці Держмитслужби, проте в подальшому переданий у користування ОСОБА_3 .

Наведене свідчить про доведеність фату порушення позивачем митних правил, відповідальність за яке передбачена ч. 4 ст. 469 МК України.

У позовній заяві позивач жодним чином не оспорює викладені у протоколі про порушення митних правил № 3664/10000/21 від 08.10.2021 та поставові в справі про порушення митних правил № 3664/10000/21 від 23.12.2021 обставини, а лише вказує неналежне повідомлення позивача про розгляд митним органом справи про порушення митних правил.

Стосовно тверджень позивача про неповідомлення його про розгляд справи щодо притягнення до відповідальності та безпідставного неврахування відповідачем допущення в гарантійному зобов`язанні технічної помилки та передбачених ч. 1 ст. 460 МК України випадків, коли вчинення порушень митних правил, передбачених ст. 481 цього Кодексу, не тягне за собою адміністративної відповідальності, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 486 МК України завданнями провадження у справах про порушення митних правил є своєчасне, всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її з дотриманням вимог закону, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню порушень митних правил, та запобігання таким правопорушенням.

Провадження у справі про порушення митних правил включає в себе виконання процесуальних дій, зазначених у статті 508 цього Кодексу, розгляд справи, винесення постанови та її перегляд у зв`язку з оскарженням.

Статтею 489 МК України закріплено, що посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно зі ст. 498 МК України особи, які притягуються до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, та власники товарів, транспортних засобів, зазначених у пункті 3 статті 461 цього Кодексу (заінтересовані особи), під час розгляду справи про порушення митних правил у митному органі або суді мають право знайомитися з матеріалами справи, робити з них витяги, одержувати копії рішень, постанов та інших документів, що є у справі, бути присутніми під час розгляду справи у митному органі та брати участь у судових засіданнях, подавати докази, брати участь у їх дослідженні, заявляти клопотання та відводи, під час розгляду справи користуватися юридичною допомогою захисника, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, давати усні і письмові пояснення, подавати свої доводи, міркування та заперечення, оскаржувати постанови митного органу, суду (судді), а також користуватися іншими правами, наданими їм законом. Зазначені в цій статті особи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Водночас ч.ч. 1, 2, 4 ст. 526 МК України встановлено, що справа про порушення митних правил розглядається в присутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, та/або її представника.

Про час та місце розгляду справи про порушення митних правил митним органом цей орган інформує особу, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, поштовим відправленням з повідомленням про вручення, якщо це не було зроблено під час вручення зазначеній особі копії протоколу про порушення митних правил.

Справа про порушення митних правил може бути розглянута за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за це правопорушення, лише у випадках, якщо є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про перенесення розгляду справи.

Суд звертає увагу, що копію протоколу про порушення митних правил 3664/10000/21 від 08.10.2021 (яка і містить повідомлення про розгляд справи про порушення митних правил 23.12.2021) позивачу було надіслано лише 30.12.2021, що підтверджується відтиском печатки поштового зв`язку, яке містить дату прийняття поштового відправлення до відділення поштового зв`язку 30.12.2021 (а.с. 19).

Копію протоколу про порушення митних правил 3664/10000/21 від 08.10.2021 (яка і містить повідомлення про розгляд справи про порушення митних правил 23.12.2021) позивачем було отримано 07.01.2022, тобто після прийняття оскаржуваної постанови, що підтверджується копією поштового конверту про направлення позивачу протоколу про порушення митних правил та витягом із сайту АТ «Укрпошта» (а.с. 19-20).

Відповідачем дані твердження позивача не спростовані.

Наведене свідчить про те, що станом на час прийняття постанови у відповідача були відсутні дані про своєчасне сповіщення позивача про розгляд справи.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку, що Київською митницею були порушені встановлені ст. 498 МК України права ОСОБА_1 , що позбавило його можливості надати свої пояснення (заперечення).

Таким чином, оскаржувана постанова прийнята відповідачем з порушенням вимог щодо всебічного, та об`єктивного з`ясування обставин справи, а тому підлягає скасуванню.

Аналогічного висновку притримується Шостий апеляційний адміністративний суд у постанові від 01.03.2023 (справа № 759/8078/22) правовідносини у якій є подібними правовідносинам у даній справі.

Відповідно до ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Згідно із ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду із позовом, позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Разом із тим, відповідно до правових висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 18.03.2020 р. у справі № 543/775/17, провадження № 11-1287апп18, у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні статей 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом у порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону України «Про судовий збір», які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають. Розмір судового збору за подання позовної заяви складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Станом на 01.01.2022 прожиткового мінімуму для працездатних осіб складав 2 481,00 грн. та 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 496,20 грн.

Тобто, при зверненні до суду позивач зобов`язаний був сплатити судовий збір у розмірі 496,20 грн., а тому суд приходить до висновку про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці на користь позивача понесених витрат зі сплати судового збору у розмірі 496,20 грн.

При цьому, суд роз`яснює позивачу його право звернутися до суду із заявою про повернення надмірно сплаченого судового збору у порядку передбаченому п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Керуючись ст.ст. 69, 257, 264, 469, 489, 498 МК України, 2, 4-5, 7-10, 72-78, 241-244, 245, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Київської митниці Держмитслужби про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, задовольнити.

Скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення № 3664/10000/21 від 23 грудня 2021 року про порушення митних правил ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 469 МК України.

Провадження в справі про порушення митних правил № 3664/10000/21 від 08.10.2021 закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці (, адреса: м. Київ, бульв. Вацлава Гавела, 8А) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 496,20 грн.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 10 днів з дня складення повного судового рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом 10 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 08.11.2023.

Суддя: О.М.Букіна