Справа № 640/10630/21
Суддя: Аліменко Володимир Олександрович
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

судді-доповідача Аліменка В.О.,

суддів Кузьменка В.В., Собківа Я.М.

за участю секретаря Мельник К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 листопада 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Кабінету Міністрів України, третя особа: ОСОБА_2 про визнання незаконним і скасування розпорядження,

В С Т А Н О В И Л А:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовом до Кабінету Міністрів України, в якому просив суд визнати незаконним і скасувати розпорядження Кабінету Міністрів України від 24.02.2021 №139-р "Про призначення ОСОБА_2 Головою Державного агентства України з управління зоною відчуження" та зобов`язати Кабінет Міністрів України провести призначення на посаду Голови Державного агентства України з управління зоною відчуження відповідно до діючих законів України та нормативно-правових актів.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що призначення Головою Державного агентства України з управління зоною відчуження ОСОБА_2 є незаконним, та таким, що порушує конституційне право на безпечне для життя і здоров`я довкілля ОСОБА_1 .

Рішенням Окружного адміністративного суду м. Києва від 10 листопада 2021 року у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу у якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким позовну заяву задовольнити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому вказано про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.

Відповідно до вимог частини 1 статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України ( далі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, розпорядженням Кабінету Міністрів України від 24.02.2021 №139-р ОСОБА_2 було призначено Головою Державного агентства України з управління зоною відчуження з 25 лютого 2021 року шляхом укладання контракту про проходження державної служби на період дії карантину, встановивши випробування строком на три місяці.

Позивач не погоджуючись з вищевказаним розпорядженням Кабінету Міністрів України від 24.02.2021 №139-р "Про призначення ОСОБА_2 Головою Державного агентства України з управління зоною відчуження", звернувся до суду першої інстанції з даним адміністративним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що Кабінет Міністрів України приймаючи Розпорядженням № 139-р, не порушив права та інтереси позивача, оскільки ОСОБА_1 не приймав участь у конкурсі на заміщення вказаної посади та не претендував на неї в інший законний спосіб, водночас оспорюване розпорядження стосується прав та інтересів ОСОБА_2 , у зв`язку з чим, позовні вимоги ОСОБА_1 є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Згідно статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб гід порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони:

- на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України;

- з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано;

- обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії);

- безсторонньо (неупереджено);

- добросовісно;

- розсудливо;

- з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації;

- пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія);

- з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення;

- своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Законом України «Про Кабінет Міністрів України» передбачено, що Кабінет Міністрів України (Уряд України) є вищим органом у системі органів виконавчої влади.

Кабінет Міністрів України здійснює виконавчу владу безпосередньо та через міністерства, інші центральні органи виконавчої влади, Раду міністрів Автономної Республіки Крим та місцеві державні адміністрації, спрямовує, координує та контролює діяльність цих органів;

забезпечення проведення бюджетної, фінансової, цінової, інвестиційної, у тому числі амортизаційної, податкової, структурно-галузевої політики; політики у сферах праці та зайнятості населення, соціального захисту, охорони здоров`я, освіти, науки і культури, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування.

Статтею 21 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» передбачено, що Кабінет Міністрів України спрямовує і координує роботу міністерств та інших центральних органів виконавчої влади, які забезпечують проведення державної політики у відповідних сферах суспільного і державного життя, виконання Конституції та законів України, актів Президента України, додержання прав і свобод людини та громадянина.

При цьому Кабінет Міністрів України призначає на посаду:

1) державних секретарів міністерств, керівників та заступників керівників центральних органів виконавчої влади, які не входять до складу Кабінету Міністрів України, відповідно до законодавства про державну службу;

2) перших заступників і заступників міністрів - за поданням Прем`єр-міністра України.

Звільнення зазначених осіб здійснюється Кабінетом Міністрів України в порядку та з підстав, передбачених законами України «Про Кабінет Міністрів України», «Про центральні органи виконавчої влади», «Про державну службу».

Порядок вступу на державну службу, її проходженням та припиненням, визначення правового статусу державного службовця передбачено Законом України «Про державну службу» від 10.12.2015 № 889-УІІІ (далі - Закон, в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) оскільки відповідно до преамбули та статті 3 Закону цей Закон визначає принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях та регулює відносини, що виникають у зв`язку із вступом на державну службу, її проходженням та припиненням, визначає правовий статус державного службовця.

Відповідно до вимог пункту 8 Закону України «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (в редакції від 13.04.2020) тимчасово, на період дії карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та протягом 30 днів з дня відміни цього карантину, зупинено дію положень Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 2016 р., № 4, ст. 43 із наступними змінами) та Закону України "Про центральні органи виконавчої влади" (Відомості Верховної Ради України, 2011 р., № 38, ст. 385 із наступними змінами) в частині проведення конкурсів на посади державної служби та призначення на посади державної служби за результатами конкурсу.

Призначення на посади державної служби здійснюється в установленому Кабінетом Міністрів України порядку, який визначає механізм добору на посади державної служби шляхом проведення співбесід з визначеними суб`єктом призначення посадовими особами.

Водночас, постановою Кабінету Міністрів України від 22.04.2020 № 290 було затверджено Порядок призначення на посади державної служби на період дії карантину, установленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (втратила чинність 25.03.2021).

Згідно пунку 2 Порядку призначення на посади державної служби на період дії карантину, установленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (далі -Порядок, в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) добір і призначення осіб на вакантні посади державної служби відповідно до цього Порядку здійснюється у виняткових випадках, пов`язаних з необхідністю виконання завдань і функцій державних органів на період дії карантину.

Пунктом 3 Порядку передбачено, що для призначення на посади державної служби суб`єктом призначення або керівником державної служби в державному органі першочергово розглядаються кандидатури, запропоновані Комісією з питань вищого корпусу державної служби (далі - Комісія) або конкурсною комісією, утвореною керівником державної служби у державному органі (далі - конкурсна комісія), за результатами процедур конкурсного відбору, зокрема у разі, коли строк оприлюднення результатів конкурсу перевищує 45 календарних днів з дня оприлюднення інформації про проведення такого конкурсу.

З метою визначення переможця (переможців) за результатами процедур конкурсного відбору проводиться співбесіда з кожним кандидатом, визначеним Комісією або конкурсною комісією:

на зайняття посад категорії "А" та посад категорії "Б", які здійснюють повноваження керівників державної служби в державних органах, - суб`єктом призначення;

на зайняття інших посад категорій "Б" і "В" - керівником державної служби в державному органі.

Така співбесіда за рішенням суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі може проводитися уповноваженою ним особою. Про результати проведення співбесіди уповноважена особа письмово повідомляє суб`єкту призначення або керівнику державної служби в державному органі у строк, що не перевищує три календарних дні (пункт 4 Порядку).

Відповідно до вимог пункту 5 Порядку суб`єкт призначення або керівник державної служби в державному органі проводить співбесіду з кандидатами, в тому числі дистанційно в режимі відеоконференції за умови наявності технічної можливості. Така співбесіда за рішенням суб`єкта призначення або керівника державної служби може проводитись уповноваженою ним особою.

Використовувані технічні засоби та/або технології повинні забезпечити належну якість зображення та звуку.

У разі проведення співбесіди дистанційно в режимі відеоконференції канал зв`язку, час і дата початку проведення такої співбесіди узгоджуються з кандидатом будь-яким доступним способом, у тому числі засобами телекомунікаційного зв`язку.

Перед проходженням співбесіди в режимі відеоконференції кандидат пред`являє паспорт громадянина України або інший документ, який посвідчує особу та підтверджує громадянство України, що дає змогу ідентифікувати цього кандидата.

Згідно пункту 6 Порядку після проведення співбесіди суб`єкт призначення або керівник державної служби в державному органі приймає рішення про визначення переможця (переможців) за результатами процедур конкурсного відбору або про його (їх) відсутність. Такі рішення оформляються протокольним рішенням суб`єкта призначення або шляхом видання наказу (розпорядження) керівника державної служби в державному органі.

Спеціальний структурний підрозділ НАДС, який утворюється для організаційного та матеріально-технічного забезпечення роботи Комісії (далі - спеціальний структурний підрозділ НАДС), або служба управління персоналом протягом одного робочого дня після отримання інформації про рішення суб`єкта призначення або керівника державної служби в державному органі повідомляє про таке рішення кандидатам, з якими проводилася співбесіда, будь-яким доступним способом, у тому числі засобами телекомунікаційного зв`язку.

У разі відсутності або відхилення суб`єктом призначення або керівником державної служби в державному органі кандидатур, запропонованих Комісією або конкурсною комісією за результатами процедур конкурсного відбору, у порядку, передбаченому пунктами 3-10 цього Порядку, суб`єкт призначення або керівник державної служби в державному органі може призначити на посаду державної служби особу шляхом укладення контракту про проходження державної служби на період дії карантину та до дня визначення суб`єктом призначення або керівником державної служби в державному органі переможця конкурсу (пункт 11 Порядку).

Призначення на такі посади здійснюється шляхом проведення співбесіди з визначеними суб`єктом призначення або керівником державної служби у державному органі посадовими особами (пункт 12 Порядку).

Відповідно до вимог пунку 13 Порядку рішення про необхідність призначення на вакантну посаду державної служби на період дії карантину (далі - призначення на вакантну посаду) та визначення уповноваженої особи приймається шляхом видання відповідного наказу (розпорядження):

на зайняття посад категорії "А" та посад категорії "Б", які здійснюють повноваження керівників державної служби в державних органах, - суб`єктом призначення;

на зайняття інших посад категорій "Б" і "В" - керівником державної служби.

Рішення, передбачене пунктом 13 цього Порядку, не пізніше ніж протягом наступного робочого дня з дня його прийняття розміщується разом з оголошенням про добір через особистий кабінет на Єдиному порталі вакансій державної служби:

для посад категорії "А" - спеціальним структурним підрозділом НАДС;

для посад категорій "Б" і "В" - службою управління персоналом державного органу, у якому прийнято рішення про необхідність призначення на вакантну посаду (пункт 14 Порядку).

Інформація про необхідність призначення на вакантну посаду оприлюднюється на Єдиному порталі вакансій державної служби (пункт 15 Порядку).

Згідно пункту 17 Порядку особа, яка бажає взяти участь у доборі з призначення на вакантну посаду, подає таку інформацію через Єдиний портал вакансій державної служби:

1) заяву із зазначенням основних мотивів щодо зайняття посади за формою згідно з додатком 1;

2) резюме за формою згідно з додатком 2;

3) заяву, в якій повідомляє, що до неї не застосовуються заборони, визначені частиною третьою або четвертою статті 1 Закону України "Про очищення влади", та надає згоду на проходження перевірки та на оприлюднення відомостей стосовно неї відповідно до зазначеного Закону.

Додатки до заяви не є обов`язковими для подання;

4) у разі проведення добору з призначення на посаду державної служби категорії "А" - підтвердження подання декларації особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, за минулий рік;

5) у разі проведення добору з призначення на посаду державної служби категорії "А" - копію документа, що підтверджує рівень володіння іноземною мовою, яка є офіційною мовою Ради Європи (у разі наявності).

Документом, що підтверджує рівень володіння іноземною мовою є сертифікат відповідно до Загальноєвропейської рекомендації з мовної освіти або кваліфікаційні документи (диплом про вищу освіту, науковий ступінь), пов`язані з використанням цих мов.

Особа, яка виявила бажання взяти участь у доборі з призначення на вакантну посаду, може подавати додаткову інформацію, яка підтверджує відповідність встановленим в оголошенні вимогам, зокрема стосовно досвіду роботи, професійних компетентностей, репутації (характеристики, рекомендації, наукові публікації тощо).

Пунктом 19 Порядку передбачено, що інформація, що надходить від осіб, які виявили бажання взяти участь у доборі з призначення на вакантну посаду, не пізніше ніж протягом трьох робочих днів з дня її надходження розглядається службою управління персоналом державного органу, на вакантну посаду в якому прийнято відповідне рішення про необхідність призначення. Така інформація протягом одного робочого дня передається уповноваженій особі.

Інформація, що не відповідає вимогам, визначеним пунктом 16 цього Порядку, в тому числі неправильно заповнена заява або резюме, не розглядається.

Уповноважена особа під час опрацювання інформації, отриманої відповідно до абзацу першого цього пункту, розглядає її з урахуванням професійних якостей та досягнень кандидатів і визначає осіб для проведення співбесіди, які інформуються про час та місце проведення такої співбесіди не пізніше ніж за один робочий день до початку її проведення.

Забезпечення організації та проведення співбесіди покладається на уповноважену особу.

Згідно пункту 20 Порядку співбесіди з особами, які виявили бажання взяти участь у доборі з призначення на вакантну посаду, проводяться в порядку, передбаченому пунктом 5 цього Порядку.

У разі відсутності у особи, яка виявила бажання взяти участь у доборі з призначення на вакантну посаду, документа, передбаченого підпунктом 8 пункту 16 цього Порядку, рівень володіння іноземною мовою, яка є офіційною мовою Ради Європи, для посад категорії "А" перевіряється під час співбесіди.

Після проведення співбесіди уповноваженою особою з визначеними нею кандидатурами вноситься обґрунтоване подання суб`єкту призначення або керівнику державної служби в державному органі про призначення на вакантну посаду державної служби кандидата шляхом укладення з ним контракту.

Пунктом 21 Порядку передбачено, що суб`єкт призначення або керівник державної служби в державному органі розглядає таке подання та приймає рішення про укладення контракту про проходження державної служби на період дії карантину (далі - контракт), який укладається на підставі Типового контракту про проходження державної служби на період дії карантину, установленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 р. № 290, або про відхилення поданої кандидатури.

Строк дії контракту встановлюється на період дії карантину та до дня визначення суб`єктом призначення або керівником державної служби переможця за результатами конкурсного відбору відповідно законодавства.

Граничний строк перебування особи на посаді державної служби, призначення на яку відбулося шляхом укладення контракту, становить не більше двох місяців після відміни карантину, установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

Згідно пункту 22 Порядку рішення про призначення на посаду державної служби приймається суб`єктом призначення або керівником державної служби в державному органі після підписання контракту.

Таке рішення оформляється шляхом видання відповідного наказу (розпорядження).

Постановою від 27.12.2008 № 1162 «Про затвердження кваліфікаційних вимог до керівників та заступників керівників органів державного управління у сфері використання ядерної енергії, поводження з радіоактивними відходами і органів державного регулювання ядерної та радіаційної безпеки» затверджено кваліфікаційні вимоги до керівників та заступників керівників органів державного управління у сфері використання ядерної енергії, поводження з радіоактивними відходами і органів державного регулювання ядерної та радіаційної безпеки.

Заступником керівника, який відповідно до розподілу функціональних обов`язків безпосередньо відповідає за стан державного управління у сфері використання ядерної енергії, поводження з радіоактивними відходами, або керівником у разі відсутності таких повноважень у заступника керівника призначається особа:

1) яка має:

повну вищу освіту відповідного професійного спрямування - фізика, прикладна фізика, енергетика; високий рівень кваліфікації у галузі ядерної та радіаційної безпеки, що підтверджується результатами роботи або кваліфікаційної атестації, проведеної органом державного управління у сфері використання ядерної енергії чи у сфері поводження з радіоактивними відходами або органом державного регулювання ядерної та радіаційної безпеки;

стаж роботи на керівних посадах в зазначених органах чи на підприємствах і в установах, що провадять діяльність у сфері використання ядерної енергії та радіаційного захисту, не менш як п`ять років;

досвід роботи з розроблення проектів нормативно-правових актів, та/або оцінки рівня ядерної та радіаційної безпеки, та/або нагляду за ядерною та радіаційною безпекою, та/або практичного застосування основних стандартів МАГАТЕ;

2) яка усвідомлює пріоритетність проблем ядерної та радіаційної безпеки, що підтверджується характеристикою її попередньої діяльності.

На посаду керівника або заступника керівника органу державного регулювання ядерної та радіаційної безпеки призначається особа:

1) яка має:

- повну вищу освіту відповідного професійного спрямування - природничі науки, енергетика, право;

- високий рівень кваліфікації у галузі ядерної та радіаційної безпеки, що підтверджується результатами роботи та кваліфікаційної атестації, проведеної органом державного регулювання ядерної та радіаційної безпеки;

- стаж роботи на керівних посадах в органі державного регулювання ядерної та радіаційної безпеки або в органі державного управління у сфері використання ядерної енергії чи у сфері поводження з радіоактивними відходами не менш як п`ять років чи на підприємствах і установах, що провадять діяльність у сфері використання ядерної енергії та радіаційного захисту не менш як десять років;

- досвід роботи з розроблення проектів нормативно-правових актів, та/або оцінки рівня ядерної та радіаційної безпеки, та/або нагляду за ядерною та радіаційною безпекою;

- досвід практичного застосування основних стандартів МАГАТЕ;

2) яка усвідомлює пріоритетність проблем ядерної та радіаційної безпеки, що підтверджується характеристикою її попередньої діяльності.

Відповідно до Розподілу обов`язків між Головою, першим заступником Голови, заступником Голови Державного агенства України з управління зоною відчуження (далі - ДАВЗ), затвердженого наказом ДАВЗ від 22.06.2020 № 131-20, Голова ДАЗВ:

очолює ДАЗВ, здійснює керівництво його діяльйстю, представляє ДАЗВ у відносинах з іншими органами, підприємствами, установами та органрзаціями в Україні та поза межами;

вносить на розгляд Міністра захисту довкілля та природних ресурсів України пропозицї щодо забезпечення формування державної політики у сфері управління зоною відчуження і зоною безумовного (обов`язкового) відселення, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи, зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС та перетворення об`єкта «Укриття» на екологічно безпечну систему, поводження з радіоактивними відходами на стадії їх довгострокового зберігання і захоронення, зокрема розроблення ДАЗВ проектів законів, актів Президента України та Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, а також позицій щодо проектів, розробниками яких є інші Міністерства;

у межах повноважень, передбачених законом, організовує та контролює виконання в апараті ДАЗВ Конституції та законів України, актів Президента України та Кабінету Міністрів України, наказів Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України;

подає на затвердження Міністру захисту довкілля та природних ресурсів України плани роботи ДАЗВ;

призначає на посаду та звільняє з посади в порядку, передбаченому законодавством про державну службу, державних службовців апарату ДАЗВ приймає на роботу та звільняє з роботи в порядку, передбаченому законодавством про працю, працівників ДАЗВ, приймає рішення щодо їх заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності;

утворює, ліквідовує, реорганізовує підприємства, установи, організації, що належать до сфери управління ДАЗВ, затверджує їх статути (положення), в установленому порядку призначає на посаду та звільняє з посади їхніх керівників приймає рішення щодо їх заохочення та притягнення до дисциплінарної відповідальності;

утворює комісії, робочі та експертні групи;

дає обов`язкові для виконання доручення державним службовцям працівникам апарату ДАЗВ;

приймає в установленому порядку рішення про розподіл бюджетних коштів, розпорядником яких є ДАЗВ;

скликає та проводить наради з питань, що належать до його компетенції.

Водночас відповідно до розділу 2 Розподілу обов`язків між Головою, першим заступником Голови, заступником Голови ДАВЗ, затвердженого наказом ДАВЗ від 22.06.2020 № 131-20 Перший заступник Голови ДАЗВ, відповідає за:

супроводження в межах компетенції в заінтересованих органах проектів нормативно- правових актів, розробником яких є ДАЗВ;

організацію здійснення закупівель товарів, робіт і послуг в ДАЗВ;

організацію та проведення робіт у сфері забезпечення бар`єрної функції зони відчуження та зони безумовного (обов`язкового) відселення, цивільного захисту;

додержання в ДАЗВ вимог законодавства у сфері охорони праці;

координацію робіт із подолання наслідків Чорнобильської катастрофи, забезпечення дотримання норм радіаційної та протипожежної безпеки, проведення радіоекологічного моніторингу та радіаційного контролю на територіях і об`єктах, розташованих на територї зони відчуження і зони безумовного (обов`язкового) відселення;

координацію робіт із охорони і використання територій та об`єктів природнозаповідного фонду, що знаходяться на територї зони відчуження і зони безумовного (обов`язкового) відселення, відтворення їх природних комплексів;

забезпечення управління охороною культурної спадщини на території зони відчуження і зони безумовного (обов`язкового) відселення;

координацію діяльності у сфері поводження з радіоактивними відходами на стадії їх довгострокового зберігання;

координацію робіт і зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС та перетворення об`єкта «Укриття» на екологічно безпечну систему;

організацію бюджетного процесу, управління бюджетними коштами та іншими ресурсами.

Як вбачається з матеріалів справи, та було встановлено під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, на посаду Голови Державного агентства України з управління зоною відчуження, категорія «А» було оголошено добір на період дії карантину, оголошення № 08.

ОСОБА_2 виявив бажання взяти участь у доборі з призначення на вакантну посаду посаду Голови Державного агентства України з управління зоною відчуження, категорія «А» та подав своє Резюме, в якому зокрема зазначив ступінь вищої освіти - Спеціаліст (магістр), вільне володіння державною мовою, підтвердження - диплом серії НОМЕР_1 , володіння іноземними мовами - анлгійська вище середнього, відомості про стаж роботи, стаж державної служби (за наявності), досвід роботи на відповідних посадах згідно з вимогами, визначеними в оголошенні - досвід у сфері 37 міс., досвід на керівних посадах - 245 міс.

Водночас, 03 лютого 2021 року Кабінет Міністрів України видав розпорядження № 77-р «Про необхідність призначення на вакантну посаду Голови Державного агентства України з управління зоною відчуження», в якому визначив Міністра захисту довкілля та природніх ресурсів України ОСОБА_3 уповноваженою особою для проведення співбесіди.

В свою чергу, Державне агентство України з управління зоною відчуження на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2021 року № 77-р «Про необхідність призначення на вакантну посаду Голови Державного агентства України з управління зоною відчуження» надіслало Міністру захисту довкілля та природніх ресурсів України ОСОБА_3 , як уповноваженій особі, для проведення співбесіди інформацію, що надійшла від осіб, які виявили бажання взяти участь у доборі з призначення на вакантну посаду, відповідно до «Порядку призначення на посади державної служби на період дії карантину, установленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 квітня 2020 року № 290.

Згідно листа від 18.02.2021 року №25/1-10/3470-21, після проведення співбесіди, на виконання розпорядження Кабінету Міністрів України від 03 лютого 2021 р. № 77-р «Про необхідність призначення на вакантну посаду Голови Державного агентства України з управління зоною відчуження», Міністр захисту довкілля та природніх ресурсів України ОСОБА_3 вніс подання про призначення на вакантну посаду Голови Державного агентства України з управління зоною відчуження ОСОБА_2 шляхом укладення контракту про проходження державної служби на період дії карантину, установленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.

У вказаному листі також зазначено, що ОСОБА_2 має належний рівень фахової підготовки та добрі організаторські здібності, володіє знаннями, які забезпечують необхідний рівень виконання професійних знань, має високу працездатність, здібний організатор та керівник, здатен чітко визначити мету та пріоритети, за рівнем фахової підготовки та з урахуванням ділових якостей ОСОБА_2 спроможний забезпечити зазначений напрямок роботи.

24 лютого 2021 року розпорядженням Кабінету Міністрів України №139-р було призначено ОСОБА_2 Головою Державного агентства України з управління зоною відчуження з 25 лютого 2021 року шляхом укладення контракту про проходження державної служби на період дії карантину, установленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та встановлено випробувальний строк на три місяці.

Таким чином, з огляду на викладене, колегія суддів вважає, що призначення ОСОБА_2 Головою Державного агентства України з управління зоною відчуження відбулося в межах повноважень та в спосіб встановлений законами та підзаконними актами України.

Також, колегія суддів вертає увагу, що Кабінетом Міністрів України було розроблено механізм добору на вакантні посади державної служби на період дії карантину, (установленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2), який узгоджувався із Законом України «Про державну службу України» на момент прийняття оскаржуваного Розпорядження № 139-р.

Крім того, щодо відсутності порушеного права позивача, слід зазначити наступне.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб, у тому числі й рішення органу місцевого самоврядування, що є предметом цього спору.

Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому ,цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.

Колегія суддів звертає увагу, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав, свобод чи інтересів особи, що звернулася до суду з позовом, у публічно-правових відносинах.

Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в своєму Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.

При цьому обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Зазначене порушення має бути реальним, обґрунтованим, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи - позивача з боку відповідача.

Якщо ж таке право не є порушеним, то, відповідно, воно не може бути захищеним (поновленим) судом, а тому відсутність порушеного права є підставою для відмови у задоволенні адміністративного позову.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 12 червня 2018 року у справі № 826/4406/16.

Як вбачається з матеріалів справи, та було встановлено під час розгляду справи, Кабінет Міністрів України приймаючи Розпорядженням № 139-р від 24 лютого 2021 року не порушив права та інтереси позивача, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову.

Також, під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції було встановлено, що 07.07.2021 року Кабінетом Міністрів України було прийнято Розпорядження №719-р, яким звільнено ОСОБА_2 , призначеного за контрактом про проходження державної служби на період дії карантину, установленого з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з посади Голови Державного агентства України з управління зоною відчуження 09.07.2021 за власним бажанням.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Кабінету Міністрів України провести призначення на посаду Голови Державного агентства України з управління зоною відчуження відповідно до діючих законів України та нормативно-правових актів, слід зазначити наступне.

Обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка вимагає, щоб норми національного правового засобу стосувалися сутності "небезпідставної заяви" за Конвенцією та надавали відповідне відшкодування. Зміст зобов`язань за статтею 13 також залежить від характеру скарги заявника за Конвенцією. Тим не менше, засіб захисту, що вимагається згаданою статтею, повинен бути "ефективним" як у законі, так і на практиці, зокрема, в тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (пункт 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі "Афанасьєв проти України" від 5 квітня 2005 року (заява № 38722/02)).

Отже, "ефективний засіб правого захисту" в розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права й одержання особою бажаного результату.

Згідно з положеннями Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи № К (80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Аналогічна правова позиція міститься в Постанові Верховного Суду України від 21.05.2013 № № 826/10085/16.

Таким чином, дискреція - це елемент управлінської діяльності. Вона пов`язана з владними повноваженнями і їх носіями - органами державної влади та місцевого самоврядування, їх посадовими і службовими особами. Дискрецію не можна ототожнювати тільки з формалізованими повноваженнями - вона характеризується відсутністю однозначного нормативного регулювання дій суб`єкта.

У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Тобто, дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти, чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою такого вибору є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

Водночас, статтею 19 Закону України «Про центральні органи виконавчої влади» передбачено, що Керівник центрального органу виконавчої влади призначається на посаду та звільняється з посади Кабінетом Міністрів України.

Водночас, Положенням про Державне агентство України з управління зоною відчуження, затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 22.10.2014 № 564 передбачено, що Державне агентство України з управління зоною відчуження (ДАЗВ) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра захисту довкілля та природних ресурсів та який реалізує державну політику у сфері управління зоною відчуження і зоною безумовного (обов`язкового) відселення, подолання наслідків Чорнобильської катастрофи, зняття з експлуатації Чорнобильської АЕС та перетворення об`єкта "Укриття" на екологічно безпечну систему, а також здійснює державне управління у сфері поводження з радіоактивними відходами на стадії їх довгострокового зберігання і захоронення (далі - поводження з радіоактивними відходами).

Відповідно до Порядку проведення конкурсу на зайняття посад державної служби, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 26.03.2016 № 246 (далі - Порядок № 246).

Порядок визначає процедуру проведення конкурсу на зайняття вакантної посади державної служби (далі - конкурс), метою якого є добір осіб, здатних професійно виконувати посадові обов`язки.

Пунктом 5 Порядку № 246 передбачено, що рішення про оголошення конкурсу на зайняття посади категорії «А» приймає суб`єкт призначення.

Отже, з огляду на вищевикладене, нормативно правовими актами визначено дискреційні повноваження Уряду, які можуть бути здійсненні лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а викладені в апеляційній скарзі доводи позицію суду першої інстанції не спростовують.

Судом апеляційної інстанції враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним, підстави для його скасування відсутні, оскільки суд всебічно перевіривши обставини справи, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт не надав до суду належних доказів, що б підтверджували факт протиправності рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів вирішила згідно ст. 316 КАС України залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 308, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 10 листопада 2021 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Суддя-доповідач В.О. Аліменко

Судді В.В. Кузьменко

Я.М. Собків

Повний текст постанови складено «06» листопада 2023 року.