Справа № 444/2459/23
Суддя: Олещук М. М.
Дата ухвалення: 2023-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 444/2459/23
Провадження № 2-а/444/33/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2023 року Жовківський районний суд Львівської області в складі :

головуючого судді Олещук М. М.,

секретар судового засідання Мачіха Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Жовква Львівської області адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

ВТАНОВИВ :

ОСОБА_1 через свого представника адвоката Шачіну Наталію Миколаївну за допомогою системи «Електронний суд» 25.07.2023 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення від 17.07.2023 року серії ЕГА №1115742.

В обґрунтування позову посилається на те, що постановою серії ЕГА №1115742 від 17.07.2023 року інспектором 1 батальону 1 роти 2 взводу Управління патрульної поліції у Львівській області сержантом поліції Волюватим Семеном Володимировичем було притягнено до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 3400 грн за адміністративне правопорушення, що передбачене статтею 183 КУпАП, а саме завідомо неправдивий виклик бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги.

Позивач вважає, що зазначена постанова є незаконною та необґрунтованою та підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Так, внаслідок травми голови, отриманої під час перебування у Польщі у ОСОБА_1 виникло психічне захворювання, що супроводжується дезорієнтацією, втратою пам`яті, головними болями, головокружіннями та поганим самопочуттям. Оскільки він поводився агресивно та не міг контролювати свою поведінку, ввечері 16.07.2023 року, його дружина - ОСОБА_2 завезла свого чоловіка на обстеження у Львівську обласну клінічну психіатричну лікарню, за адресою: АДРЕСА_1 .

17.07.2023 року в 00 год 45 хв. ОСОБА_1 було госпіталізовано у психіатричну лікарню, що підтверджується довідкою, виданою черговим лікарем приймального лікувально-діагностичного відділення КНП ЛОР «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня». Вдень 17.07.2023 року, ОСОБА_2 , взявши направлення від сімейного лікаря, повезла ОСОБА_1 у Львівський обласний клінічний психоневрологічний диспансер за адресою: м. Львів, вул. Коциловського, 30. Вийшовши з автомобіля та прямуючи до поліклініки ОСОБА_1 вирвався і втік. О 13 год 38 хв, ОСОБА_2 здійснила дзвінок на лінію 102 з повідомленням про зникнення чоловіка. Після прибуття бригади поліції, працівники поліції обшукали район, але нікого схожого на її чоловіка не знайшли. Поліція була повідомлена про стан ОСОБА_1 та небезпеку, яку він несе для оточення.

Ввечері 17.07.2023 року ОСОБА_1 самостійно прийшов додому та повідомив, що відійшов від поліклініки, бо йому стало погано, були головокружіння, біль у грудях, пришвидшене серцебиття, і більше він нічого не пам`ятає. Про те, що він звертався до працівників поліції із проханням викликати швидку він теж не пам`ятає.

З 18.07.2023 року ОСОБА_1 поклали на стаціонарне лікування в Комунальне підприємство Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня», що підтверджується довідкою №1301/014.19 від 19.07.2023 року. Враховуючи психічний стан здоров`я ОСОБА_1 , немає підстав для притягнення його до відповідальності, оскільки він не усвідомлював протиправності своїх дій, а отже немає умисної форми вини.

Статтею 183 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань у вигляді накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби. Склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, потребує умисної форми вини особи, коли, відповідно до положень статті 10 КУпАП, особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Винність діяння є обов`язковою ознакою адміністративного правопорушення (проступку) викладеного у ст.9 КУпАП.

Оскільки працівники поліції належним чином не встановили особу, не приділили уваги його розшуку, не з`ясували його психічного та фізичного стану та фактичної причини звернення по допомогу, дану постанову слід вважати незаконною та такою, що підлягає скасуванню в зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків уповноваженої особи фактичним обставинам справи.

Позивач просить скасувати постанову серії ЕГА №1115742 по справі про адміністративне правопорушення від 17.07.2023 р. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 3400 грн., а провадження закрити.

Ухвалою судді Жовківського районного суду Львівської області від 20 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній адміністративній справі.

13.10.2023 року до суду надійшов відзив на позовну заяву від відповідача Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції. У відзиві відповідач зазначає, що з позовними вимогами не погоджується, з огляду на наступне. Аргументи Позивача, зазначені у позовній заяві, за своєю суттю спрямовані на уникнення адміністративної відповідальності та не спростовують його вини. В частині 1 статті 77 КАС України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Разом з тим, із аналізу положення статті 77 КАС України вбачається, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову. Тобто, обов`язок відповідача доказування правомірності винесеного ним рішення не слід розуміти, як те, що позивач повністю звільнений від обов`язку доказування своїх вимог, в свою чергу наведені позивачем аргументи жодним чином не спростовують його вини. Щодо твердження позивача про ймовірні, на його думку, процедурні порушення, вважаємо, що навіть при наявності такого порушення, воно не повинно сприйматись як безумовне свідчення протиправності прийнятого за наслідками розгляду справи про адміністративні правопорушення рішення. Натомість, вчинені суб`єктом владних повноважень процедурні порушення підлягають оцінці з огляду на те, наскільки ці порушення вплинули на можливість порушника захистити свої права та чи призвели процедурні порушення на встановлення обставин порушення та на наслідки.

Відповідач у відзиві просить відмовити повністю у задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю такого та розглядати справу за відсутності сторони відповідача за наявними матеріалами (арк. спр. 41-43).

29.09.2023 року до суду надійшла заява від представника позивача, в якій вона просить проводити розгляд справи без участі ОСОБА_1 , який знаходиться на лікуванні у психіатричній лікарні, та його представника (арк. спр. 31).

В силу вимог ч. 3 ст. 268 КАС України, неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані в справі докази, суд дійшов наступного висновку.

За умовами ч.1 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Відповідно до ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням, інакше як на підставі і в порядку, встановлених законом.

Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюються на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу проводиться в межах їх компетенції, у точній відповідності із законом.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №14 від 23 грудня 2005 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Судом встановлено, що інспектором 1 бат. 1 роти 2 взводу Управління патрульної поліції у Львівській області сержантом поліції Волюватим Семеном Володимировичем винесено постанову від 17.07 2023 року серії ЕГА №1115742 відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій зазначено 17.07.2023 року АДРЕСА_2 , здійснив завідома неправдивий виклик бригади екстреної швидкої медичної допомоги, а саме звернувся по допомогу із проханням викликати швидку медичну допомогу з метою огляду його так як в нього можливо інсульт проте за висновком лікарів після аналізів тиск в нормі, цукор в нормі, кардіограма в нормі, а тому ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачено ст. 183 КУпАП, у зв`язку з чим ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено на нього стягнення у вигляді штрафу 3400 грн. (арк. спр. 7).

До позову додано довідку, яка видана ОСОБА_2 в тому що вона госпіталізувала родича 17.07.2023 року 00:45 год. в Комунальне некомерційне підприємство Львівської обласної ради «Львівська обласна клінічна психіатрична лікарня» (арк. спр. 5).

До матеріалів справи також надано Епікриз виписаний із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в якій зазначено, що він поступив в стаціонар 18.07.2023 року та виписаний 04.08.2023 року з поліпшенням, зокрема, відновився нічний сон, став спокійнішим та впорядкованішим, емоційно вирівнявся, виписаний додому в супроводі дружини (арк. спр. 32-33).

Згідно з вимогами ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративне правопорушення (проступок) - це протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Підставою для притягнення особи до відповідальності за вчинення адміністративного проступку є наявність об`єктивних і суб`єктивних ознак, тобто об`єкта, об`єктивної сторони, суб`єкта та суб`єктивної сторони, які підтверджені належними, достатніми та допустимими доказами.

Як встановлено зі змісту ст. 183 КУпАП, завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно- рятувальних формувань тягне за собою накладення штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Об`єктом вказаного правопорушення є суспільні відносини у сфері громадського порядку.

Об`єктивна сторона даного правопорушення полягає в тому, що дії правопорушника спрямовані на зрив нормальної роботи таких необхідних для суспільства служб, як пожежна охорона, поліція, швидка медична допомога, аварійні бригади, що обслуговують газову, водопровідну, опалювальну, електричну та інші системи житлово-комунального господарства. Правопорушник викликає представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Відповідно до ст.251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Частиною 1 ст. 77 КАС України, передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатись на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно із ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Обов`язок доказування правомірності складання постанови про адміністративне правопорушення, наявності в діях особи складу правопорушення покладено законом на відповідача.

Норми КАС України покладають на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльність та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, невиконання відповідачем свого обов`язку довести правомірність своїх рішень, дій чи бездіяльності, свідчить про достовірність повідомлених позивачем обставин і не викликає у суду обґрунтованого сумніву.

Відповідно до ст.62 Конституції України, усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки відповідальність за ст. 183 КУпАП настає в разі завідомо неправдивого виклику бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги, а відповідачем не доведено, що позивачем ОСОБА_1 вчинено саме умисні дії щодо неправдивого виклику бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги, які були спрямовані на зрив роботи цієї служби, суд дійшов висновку про відсутність в діях ОСОБА_1 умислу на вчинення правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, а відтак і складу такого правопорушення.

Оскаржувана постанова містить лише загальне посилання на об`єктивну сторону адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 183 КУпАП, без зазначення конкретних обставин по справі, доказів, зокрема, показання свідків, записів технічних приладів, тощо, на підставі яких працівником поліції було зроблено висновок про вчинення позивачем адміністративного правопорушення.

Враховуючи, те що відповідач будь-яких достовірних доказів на підтвердження тверджень, вказаних у оскаржуваній постанові суду не надав, суд приходить висновків про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.

Враховуючи наведене, позовні вимоги необхідно задовольнити, постанову про накладення адміністративного стягнення скасувати та провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Згідно із ст.293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає, зокрема, рішення про скасування постанови і закриття справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Враховуючи заявлені позовні вимоги та вищевказані приписи ч.3 ст.286 КАС України, суд дійшов висновку, що позовну заяву належить задовольнити, постанову про адміністративне правопорушення від 17.07.2023 року серії ЕГА №1115742 належить скасувати та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення.

Керуючись ст. ст. 6, 10, 19, 72, 77, 90, 241-246, 271 286 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення серії ЕГА №1115742 від 17.07.2023 року, винесену відносно ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП, - скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ст. 183 КУпАП - закрити.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

Відповідач: Управління патрульної поліції у Львівській області Департаменту патрульної поліції: юридична адреса: 79053, м. Львів, вул. Перфецького, 19, Львівської області, , e-mail: .

Повний текст рішення суду складено 03.11.2023 року.

Суддя М. М. Олещук