Справа № 521/8225/23
Суддя: Іванова О. В.
Дата ухвалення: 2023-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 521/8225/23

Номер провадження: 2-а/511/9/23

08 листопада 2023 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Іванова О. В.,

за участю секретаря судового засідання Сєдих М.І.

без участі сторін

розглянувши матеріали адміністративного позову:

позивача: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ;

представник позивача: Стадник Олександр Іванович,

до відповідача: Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, адреса: м. Київ, вул. Федора Ернеста, 3,

про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2023 року до Роздільнянського районного суду Одеської області від Київського районного суду міста Одеси за підсудністю надійшов адміністративний позов адвоката Штець О. О. в інтересах позивача ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, відповідно до якої просить постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №388883 від 17.03.2023 р., складену інспектором патрульної поліції 2 взводу 2 роти 4 батальйону полку Управління патрульної поліції в Одеській області Бурлакою І.О. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , яке передбачене ч. 2 ст. 122 КУпАП скасувати, а провадження в справі про адміністративне правопорушення закрити та стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму оплаченого судового збору в розмірі 1073,60 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що постановою серії БАД №388883 від 17.03.2023 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу за проїзд перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, а саме порушення п.п. 8.7.3. «е» ПДР України, а також не пред`явлення посвідчення водія, тобто порушення п.п. 2.1. «а» Правил дорожнього руху.

Представник позивача зазначає, що із матеріалів справи про адміністративне правопорушення не вбачається, що водій допустив будь-які порушення правил дорожнього руху, за яке його слід було зупинити, тому вважає, що інспектор не мав права вимагати документи на транспортний засіб, вважає зупинку безпідставною. Окрім того, Трофимов наголошує на тому, що не здійснював проїзд перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, а також пред`являв посвідчення водія.

Позивач вважає зазначену постанову незаконною та такою, що підлягає скасуванню, вину у вчиненні інкримінованого йому адміністративного правопорушення не визнає, з висновками поліцейського не згодний, оскільки оскаржувана постанова ухвалена із порушенням установленого порядку накладення адміністративного стягнення, ґрунтується на неповному та необ`єктивному розгляді справи про адміністративне правопорушення, за відсутності належних та допустимих доказів, які б підтверджували факт неправомірності дій особи, відносно якої ухвалено відповідну постанову, у зв`язку з чим звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою Роздільнянського районного суду Одеської області від 20.07.2023 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду.

Відповідачем у справі Департаментом патрульної поліції Національної поліції Україниподано відзив, в якому просять залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву ОСОБА_1 про скасування постанови серії БАД №388883 від 17.03.2023 року без задоволення, посилаючись на те, що факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме проїзду перехрестя вул.Балківська вул.Розкидайлівська у м. Одесі на заборонений (червоний) сигнал світлофора підтверджується відеозаписом з реєстратора встановленому в службовому автомобілі, відеозаписами портативних відео реєстраторів, а також листом комунальної установи «Спеціалізований монтажно-експлуатаційний підрозділ» Одеської міської ради за №01-07/130 від 18.05.2023 року. Також вчинення ОСОБА_1 зазначеного правопорушення підтверджується циклограмою світлофорного регулювання та схемою пофазного проз`їзду перехрестя вул. Балківська- вул. Розкидайлівська у м. Одесі станом на 17.03.2023 року. Окрім того, відповідач звертає увагу на те, що станом на момент вчинення адміністративного правопорушення, а саме: 17.03.2023 року ОСОБА_1 був діючим працівником поліції.

Позивач ОСОБА_1 та його представник в судове засідання не з`явився, надав заяву, відповідно до якої позовні вимоги свої підтримав, розгляд справи просив здійснювати без його участі.

Представник відповідача Департаменту патрульної поліції Національної поліції Українипро дату та час судового засідання сповіщенні належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.

Згідно ч. 4. ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 3 ст. 268 КАС України передбачено, що неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши сторін у справі, суд дійшов до наступних висновків.

Згідно із ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог ст. 293 КУпАП і роз`яснень, викладених в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 24.06.1988 «Про практику розгляду судами скарг на постанови у справах про адміністративні правопорушення» зі змінами та доповненнями, орган (посадова особа) при розгляді скарги або протесту на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови. Суд повинен перевірити: чи накладено адміністративне стягнення правомочним органом; чи є в діях даної особи ознаки проступку, за який законом передбачена адміністративна відповідальність, і вина у його вчиненні; чи не сплив строк давності для притягнення до адміністративної відповідальності; чи правильні висновки органу (посадової особи), який виніс постанову, про тяжкість вчиненого проступку і обтяжуючі обставини; чи враховані пом`якшуючі обставини, майновий стан винного, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що 17.03.2023 року ІПП 268 р. 25 полку УПП в Одеській області ст. лейтенантом поліції Бурлака І.О. винесено постанову про адміністративне правопорушення серії БАД № 388883 за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, та накладено на ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 510 грн. У постанові зазначено, що ОСОБА_1 порушив п. 2.1 «а» та 8.7.3 «е» ПДР України, а саме здійснив проїзд перехрестя на заборонений сигнал (червоний) сигнал світлофора та не пред`явив посвідчення водія. (а.с. 14, 61)

Згідно з ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Правилами дорожнього руху України (далі -ПДР України) визначається порядок дорожнього руху на всій території України, за порушення якого особи несуть відповідальність передбачену законодавством.

У відповідності до п. 1.3 Правил дорожнього руху, учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

На підставі п. 2.1. а) Водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії;

У відповідності до п. 2.3 (6) Правил дорожнього руху, водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Розділом 8 Правил дорожнього руху встановлено, що регулювання дорожнього руху здійснюється за допомогою дорожніх знаків, дорожньої розмітки, дорожнього обладнання, світлофорів, а також регулювальниками.

Світлофори призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, Х-подібні (п. 8.7).

Відповідно до п. 8.7.3 Правил дорожнього руху: «Сигнали світлофора мають такі значення: г) - жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів».

У відповідності до п. 8.7.3.е) Правил дорожнього руху, червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Відповідно до п. 7.30 ДСТУ 4092-2002 «СВІТЛОФОРИ ДОРОЖНІ». Загальні технічні вимоги, правила застосування та вимоги безпеки» режим роботи світлофорної сигналізації з використовуванням транспортних світлофорів типів 1-3 і пішохідних світлофорів повинен передбачати миготіння зеленого сигналу протягом 3 секунд безпосередньо перед вимкненням, а відповідно до п.8.7.3.6) Правил дорожнього руху зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

У відповідності до Правил дорожнього руху водій повинен обирати таку швидкість руху (в межах дозволеної), при якій він зможе вчасно реагувати на зміну дорожньої обстановки, в тому числі й на зміну сигналів світлофору.

Так, факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, а саме проїзду перехрестя вул. Балківська - вул. Розкидайлівська у м. Одесі на заборонений (червоний) сигнал світлофора підтверджується відеозаписом з реєстратора встановленому в службовому автомобілі, відеозаписами портативних відеореєстраторів, а також листом комунальної установи «Спеціалізований монтажно-експлуатаційний підрозділ» Одеської міської ради (далі - КУ «СМЕП`ОМР) за No01-07/130 від 18.05.2023 року.

Відповідальність за ч. 2 ст. 122 КУпАП настає за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

Наданий стороною відповідача відеозапис зі службового відеореєстратора відображає обставини описані в оскаржуваній постанові, зазначений відеозапис не має ознак монтажу та вівся безперервно, від моменту вчинення правопорушення до моменту зупинки автомобіля позивача.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліцейський вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення.

Згідно п. 11 ч. 1 ст. 23 цього ж закону поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух» контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Згідно пп. 1 та 3 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі порушення Правил дорожнього руху; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати, крім того чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона притягненню до адміністративної відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, з?ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Також, вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, підтверджується циклограмою світлофорного регулювання та схемою пофазного проз?їзду перехрестя вул. Балківська - вул. Розкидайлівська у м. Одесі станом на 17.03.2023 року, наданою КУ «СМЕП`ОМР за Ne01-07/130 від 18.05.2023 року.

Згідно паспортних даних світлофорного об?єкта вул. Балківська - вул. Розкидайлівська всі світлофори в цей час працювали в режимі роботи кінця 5-ї Фази: транспортним засобам, що здійснювали рух по вул. Розкидайлівській (напрямок руху патрульного автомобіля), було увімкнено червоно-жовтий (забороняючий) сигнал світлофора на 2 секунди; транспортним засобам. що здійснювали рух по вул. Балківській в напрямку Автовокзалу (напрямок руху транспортного засобу під керуванням позивача), було увімкнено зелений миготливий сигнал на 3 секунди та жовтий (забороняючий) сигнал світлофора на 3 секунди.

3 00:00:13 секунди відеозапису правопорушення та паспортних даних світлофорного об?єкта перехрестя вул. Балківська - вул. Розкидайлівська вбачається, що світлофори перемкнулись в режимі роботи 1-ї Фази. Транспортним засобам, що здійснювали рух по вул. Розкидайлівській (напрямок руху патрульного автомобіля), було увімкнено зелений сигнал світлофора. Транспортним засобам, що здійснювали рух по вул. Балківській в напрямку Автовокзалу (напрямок руху транспортного засобу під керуванням позивача), було увімкнено червоний (забороняючий) сигнал світлофора.

Саме в цей час, о 00:00:13 секунду відеозапису правопорушення, транспортний засіб Volkswagen Passat номерний знак НОМЕР_2 під керуванням позивача починає перетин перехрестя вул. Балківська - вул. Розкидайлівська в напрямку Автовокзалу на червоний (забороняючий) сигнал світлофора.

Згідно паспортних даних світлофорного об?єкта перехрестя вул. Балківська - вул. Розкидайлівська, перед увімкненням червоного (забороняючого) сигналу світлофора по маршруту позивача, ще 3 (три) секунди був увімкнутий зелений миготливий сигнал на 3 секунди, що інформує про наступне вмикання жовтого (забороняючого) сигналу світлофора та жовтий (забороняючий) сигнал світлофора на 3 секунди. Однак, позивач рухаючись з допустимою швидкістю не відреагував на зміну сигналів світлофору та продовжив рух через перехрестя на червоний сигнал світлофора.

3 00:01:00 по 00:01:10 секунди відеозапису правопорушення вбачається, як транспортний засіб Volkswagen Passat номерний знак НОМЕР_2 під керуванням позивача зупиняється на вимогу поліцейських та позивач виходить з транспортного засобу.

Відповідно до листа КУ «СМЕП» ОМР за №01-07/130 від 18.05.2023 року, інформації про несправність світлофорного об`єкту на перехресті вул. Балківська вул. Розкидайлівська станом на 17.03.2023 року не надходило. (а.с. 78-79)

Проаналізувавши відеозапис правопорушення, циклограму світлофорного регулювання та схему пофазного проз?їзду перехрестя вул. Балківська - вул. Розкидайлівська в м. Одесі, можна дійти висновку, що водій вчинив правопорушення, а тому зауваження представника позивача про відсутність підстав для зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 та перевірки його документів на право керування суд до уваги не приймає.

Окрім того, в позовній заяві представником позивача зазначено, що позивач показував представникам поліції своє водійське посвідчення, окрім того ОСОБА_1 не було повідомлено, що відносно нього порушено справу, Позивач вимагав надати відповідні докази на обґрунтування озвучених підстав та співробітники поліції їх не надали. Після зупинки автомобілю співробітниками поліції ОСОБА_1 намагався зв`язатися із адвокатом, а також наголошував, про те, що доказів про те, що він порушив ПДР поліцейські так і не надали, наполягав, що хоче скористатися послугою адвоката, на що отримав відповідь що він як співробітник поліції сам себе може захистити та знає усі деталі розгляду справи. Також ОСОБА_1 працівниками поліції не було повідомлено про закінчення етапу з`ясування обставин справи та перехід до розгляду справи, справа розглядалася у машині патрульних без відома позивача аж раптом водію було надано постанову про накладення адміністративного стягнення.

Втім, відповідно до наданої до суду інформації, в ході службового розслідування встановлено, що водійське посвідчення ОСОБА_1 на вимогу поліцейських не надав, які, в свою чергу, ознайомили позивача із відеофіксацісо вчиненого ним правопорушення, роз`яснили його права, винесли постанову по справі про адміністративне правопорушення та ознайомили з ії змістом. »

Відповідно до ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Частиною 5 ст. 242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, постановою Верховного Суду від 14.03.2018 у справі № 760/2846/17 зроблено висновок, що обов`язок доказування в адміністративному судочинстві розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову.

Крім того, статтею 160 КАС України встановлено, що в позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Отже, обов?язок доказування розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обгрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обгрунтовує заперечения проти позову.

Разом з тим, в обґрунтування власної правової позиції позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростовували факт скоєння алміністративного правопорушення та порушення його прав після зупинки транспортного засобу з боку працівників поліції.

Відповідно до ч. 1 ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 Інструкції поліцейський оцінює докази за своїх внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об?єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Позивач скористався своїм правом на власний розсуд і не падав поліцейським письмового пояснення по суті вчиненого ним правопорушення або інших доказів, що не заперечується самим позивачем у позовній заяві. Жодної іншої письмової заяви чи клопотання, як під час підготовки так і під час розгляду справи про адміністративне правопорушення - не надходило.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов?язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення, яка доводиться шляхом надання доказів.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б спростували наявність в його діяннях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП, а лише висловлено суб`єктивну думку, що не має жодного нормативного та доказового підґрунтя.

Натомість відповідачем повністю доведено, що винесена постанова про адміністративне правопорушення є законною та обґрунтованою.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що порушення позивачем Правил дорожнього руху України, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 122 КУпАП, підтверджено належними та допустимими доказами. Позивач заперечив, що вчиняв правопорушення, однак відповідач, будучи суб`єктом владних повноважень у спірних відносинах, надав докази правомірності прийнятого ним рішення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, у зв`язку з чим постанова у справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 388883 від 17.03.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, не підлягає скасуванню і її слід залишити без змін.

Окрім зазначеного, судом звернено увагу на наступне, а саме що станом на момент вчинення адміністративного правопорушення, а саме: 17.03.2023 року, ОСОБА_1 був діючим працівником поліції, а саме інспектором сектору реагування патрульної поліції відділення поліції № 4 Одеського районного управління поліції № 2 ГУНП в Одеській області капітан поліції, на якого покладено завдання з реалізації п.11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію».

Згідно п.11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Статтею 64 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що особа, яка вступає на службу в поліцію, складає Присягу на вірність Українському народові.

Окрім того, відповідно до Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.07.2023 року відмовлено в задоволенні позову ОСОБА_1 про визнання протиправними та скасування наказів, згідно якого ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції за п. 6 ч. 1 ст. 77 ЗУ Про Національну поліцію з 06.04.2023 року; вказане рішення суду набрало законної сили згідно Постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 31.10.2023р. (справа № 420/10286/23).

Вказаними рішеннями суду встановлено, що згідно висновку службового розслідування, проведеного за фактом керування позивача транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння, 17.03.2023 року о 22:00 год. УГІ ГУНП щ УПП в Одеській області ДПП НПУ надійшла інформація про керування поліцейським ГУНП в Одеській області транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння.

Так, 17.03.2023 року о 19:46 інспектор сектору реагування патрульної поліції відділення поліції №4 Одеського районного управління поліції №2 ГУНП в Одеській області капітан поліції Трофимов Д.В., діючих дисциплінарних стягнень не має, по службі характеризується позитивно, який знаходився поза службою в цивільному одязі, без табельної вогнепальної зброї, керуючи власним автомобілем марки «Volkswagen Passat», по вулиці Балківська, 115, у м. Одесі, був зупинений УПП «Океан-0405» за проїзд перехрестя на заборонений сигнал світлофора.

У свою чергу, під час спілкування з капітаном поліції Д. Трофмовим поліцейськими УПП у нього було виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння (почервоніння очей, запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода). Від запропонованого огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку за допомогою газоаналізатора (Drager) або у комунальному некомерційному підприємстві (Одеський обласний медичний цент психічного здоров`я) Одеської обласної ради позивач відмовився.

Відмову від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння поліцейськими УПП зафіксовано на портативні відеореєстратори №№474901, 474588.

У зв`язку з викладеним стосовно ОСОБА_2 поліцейськими УПП складено протокол про адміністративне правопорушення за частиною першою ст. 130 КУпАП серії ААД №361649, винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі адміністративного правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі за частиною другою статті 122 КУпАП серії БАП №388883 та накладено штраф у сумі 510,00 грн.

Під час дослідження відеозапису судом встановлено, що позивач при роз`ясненні постанови, постійно перебивав представників поліції, зазначав, що хоче пройти тест, проте категорично не хотів виходити з автомобілю, зазначаючи, що не довіряє інспекторам свій автомобіль та хоче зачинити двері, зазначив, що його не ознайомили з фіксацією правопорушення та правами, що спростовується записом з бодікамери інспекторів.

Переглядом відеофайлів можно дійти висновку, що ОСОБА_1 навмисно вчиняв дії, що перешкоджали поліцейським УПП виконувати свої службові обов`язки, затягував час аби уникнути відповідальності, ставився до працівників поліції з неповагою, а саме перебивав, кричав, ігнорував, не виконував законні вимоги та штовхав дверима автомобіля.

З оглянутого відеозапису можна дійти висновку, що позивач навмисно тягнув час аби не проходити тест на стан алкогольного сп`яніння хоча постійно зазначав, що він не проти його пройти, проте, як вбачається з відеозаписів, понад дві години жодних дій (окрім слів: «Я не відмовляюсь») проходження тесту не вчиняв.

Окрім того, вказаними рішеннями суду встановлено, що в ході службового розслідування встановлено, що водійське посвідчення ОСОБА_1 на вимогу поліцейських не надав, які, в свою чергу, ознайомили позивача із відеофіксацією вчиненого ним правопорушення, роз`яснили його права, винесли постанову по справі про адміністративне правопорушення та ознайомили з її змістом.

Таким чином, проведеним службовим розслідуванням установлено, що ОСОБА_1 , будучи зобов`язаним, відповідно до ст.18 Закону України Про Національну поліцію, неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, а також вимог п. 5 розділу I та п. 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179 щодо обов`язку поліцейського за будь яких обставин, як у робочий, так і в неробочий час, дотримуватись основоположних принципів, які закріплені у вищевказаних законодавчих актах України, що виразилось у керуванні транспортним засобом з явними ознаками алкогольного сп`яніння та здійсненні стоянки автомобіля з порушенням Правил дорожнього руху України, та відмови у проходженні огляду на стан сп`яніння на місці зупинки та у медичному закладі, чим вчинив адміністративні правопорушення, передбачені ч. 2 ст. 122 та ст. 130 КУпАП.

Згідно з частиною четвертою статті 78 КАС обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У пунктах 60, 63 Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Ющенко та інші проти України» (заяви №№ 73990/01, 7364/02, 15185/02 і 11117/05) констатовано: «… право на справедливий судовий розгляд, яке передбачене пунктом 1 статті 6 Конвенції та розтлумачене в контексті принципів верховенства права та юридичної визначеності, містить вимогу непіддання сумніву рішення суду, коли він остаточно вирішив питання (див. рішення у справі «Брумареску проти Румунії» (Brumarescu v. Romania) [GC], № 28342/95, п. 61)»; за відсутності будь-яких ознак того, що в іншому судовому провадженні мали місце якісь вади, Суд вважає, що нове вирішення тих самих питань може звести нанівець завершене раніше провадження, а це несумісно з принципом юридичної визначеності.

Беручи до уваги з`ясовані обставини, суд дійшов до висновку про наявність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності з огляду на вчинення правопорушення.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

При звернені до суду позивачем сплачений судовий збір у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 2, 8, 9, 72-77, 241-246, 271, 272, 286 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі відмовити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 388883 від 17.03.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, залишити без змін.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до П`ятого апеляційного адміністративного суду безпосередньо або через Роздільнянський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. В. Іванова