Справа № 300/5164/23
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"06" листопада 2023 р. справа № 300/5164/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шумея М.В.розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Івано-Франківської митниці, в якому просить:
- визнати протиправною та скасувати картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА206070/2023/000139;
- визнати протиправним та скасувати рішення про коригування митної вартості товарів Івано-Франківської митниці № UА206000/2023/000083/2 від 26.06.2023р.
Позовні вимоги мотивовані протиправно відмовою у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UА206070/2023/000139 та протиправному прийнятті рішення Івано-Франківської митниці №UА206000/2023/000083/2 від 26.06.2023р.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 11.08.2023 року відкрито провадження в даній адміністративній справі, за правилами спрощеного позовного провадження.
24.08.2023 року на адресу суду надійшов відзив від Івано-Франківської митниці, в якому відповідач заперечує проти задоволення даного позову, з мотивів викладених у відзиві.
07.09.2023 ОСОБА_1 подав до суду заперечення на відзив, в якому зазначає, що позовна заява є обґрунтованою, а відзив не спростовує фактів порушень норм матеріального права відповідачем при визначенні митної вартості.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи, дослідивши письмові докази, відзив на позовну заяву та заперечення на відзив, зазначає наступне.
Митна вартість транспортного засобу визначалася за першим (основним) методом визначення митної вартості - за ціною договору, контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), і яка складається з фактурної вартості автомобіля у розмірі 123 967 CZK, та заявленої декларантом митної вартості нарахування до ціни договору (фактичних витрат понесених покупцем на доставку транспорту та надання брокерських послуг) у розмірі 300 EUR. В цілому, митна вартість у валюті, визначена декларантом, становить 131 092,4 CZK., курс валют на момент ввезення транспорту - 1.68.
Разом із вказаною митною декларацією подано:
- рахунок-фактуру (інвойс) №230100029 від 17.05.2023р.;
- декларацію про походження товару від 21.06.2023р.;
- свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 23.07.2019р.;
- банківський платіжний документ, що стосується товару №1694 від 22.05.2023р.;
- довідку, що підтверджує вартість перевезення товару від 21.06.2023р.;
- договір про надання послуг митного брокера №19/06/2023-2 від 19.06.2023р.;
- акт фізичного огляду від 21.06.2023р.;
- оголошення про продаж митного брокера № 19/06/2023-2 від 19.06.2023 р.;
- акт фактичного огляду від 21.06.2023 року; звіт про авто від 21.06.2023р.;
- квитанція від 19.06.2023р.;
- оголошення про продаж автомобіля від 21.06.2023р.;
- фото авто від 21.06.2023р.;
- копія митної декларації країни відправлення MRN 23CZ610002IGJUAM4 від 06.06.2023р.;
- копія паспорта позивача (одержувача транспортного засобу).
26.06.2023р. Івано-Франківською митницею було винесено рішення №UA206000/2023/000083/2 про коригування митної вартості вантажного автомобіля (N1), марки «OPEL», моделі «MOVANO», ідентифікаційний номер кузова - НОМЕР_3 .
Відповідно до п. 2 розділу 2 Методичних рекомендацій відповідачем були вчинені дії щодо аналізу, виявлення га оцінки ризиків при здійсненні контролю правильності визначення митної вартості товарів за вказаною ВМД,. серед них зокрема:
- вивчення характеристик товарів, які впливають па рівень їх митної вартості;
- перевірки включення не включення складових митної вартості;
- порівняння рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, митне оформлення яких вже здійснено (джерелом інформації, відповідно до розділу 5 Методичних рекомендацій, слугував спеціалізований програмно-інформаційний комплекс ЄАІС);
- перевірки наявності розбіжностей у документах, які підтверджують митну вартість товарів.
За результатом здійснення вищенаведених заходів, відповідач прийняв рішення про витребування додаткових документів.
У своєму рішенні відповідач зазначив, що: «Митна вартість імпортованих товарів не може бути визнана за вартістю визначеною декларантом, у зв`язку з невідповідністю обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 54 МКУ здійснено контроль наявності в підтверджуючих документах усіх відомостей в кількісному виразі, використаних при обчисленні митної вартості.
Заявлена митна вартість даних товарів нижча від подібних і аналогічних товарів митне оформлення яких здійснено, а також значно нижчою за середню ринкову вартість такого транспортного засобу, відповідно до звіту наданого декларантом.
Відповідно до ч. 2 ст. 53 МКУ декларантом виставлена вимога про надання додаткових документів, на підставі яких митна вартість буде визнана: банківські платіжні документи про оплату товару, касові або товарні чеки висновки про вартість підготовлені спеціалізованою експертною організацією, вартість страхування автомобіля для транспортування до митного кордону України.
Наданий платіжний документ містить невідповідність особи платника та власника автомобіля згідно рахунку на придбання. Інших документів не надано.
Відповідно до вимог ч. 6 ст. 54 МКУ, неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених в частинах другій - четвертій статті 53 МКУ. або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, є підставою для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю. Проведено консультації з декларантом згідно з ст. 57 МКУ.
Неможливо застосувати наступні методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МКУ) та методу 26 (ст. 60 МКУ) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МКУ) та методу 2г (ст. 63 МКУ) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу.
Відповідач відмовив у митному оформленні товарів та заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю, посилаючись на те, що позивачем заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Вважаючи, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем із порушенням вимог митного законодавства, позивач звернувся до суду з метою захисту порушеного права шляхом скасування рішення про коригування митної вартості та картки відмови у прийнятті митної декларації.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Предметом доказування у даній справі, зокрема є встановлення та перевірка обставин існування підстав прийняття оскаржуваного рішення Івано-Франківської митниці про коригування митної вартості товару.
Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК та іншими законами України.
За приписами частини першої статті 49 МК митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно із частиною першою статті 51, частиною першою статті 52 МК митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу; заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Частиною другою статті 52 МК передбачено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації.
Статтею 53 МК визначено, що у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
За вимогами статті 54 МК контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Позивач стверджує, що ним надано відповідачу всі необхідні документи, для підтвердження митної вартості.
Однак, аналізуючи подані документи інспектором Івано-Франківської митниці, виявлено суттєві розбіжності, які свідчать про порушення вимог ст. 53 МК України.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи:
1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України;
2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам;
3) розрахунок ціни (калькуляцію).
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи:
1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);
3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);
4) виписку з бухгалтерської документації;
5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;
6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;
7) копію митної декларації країни відправлення;
8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно п. 1 ст. 54 МК України, контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється органом доходів і зборів під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
При проведенні технічного огляду автомобіля марки "OPEL", модель "MOVANO", номер VIN - НОМЕР_5 проведеного декларантом ФОП ОСОБА_2 відсутні будь-які ушкодження.
В даному випадку, виходячи з вище наведеного, МД не могла бути оформлена за основним методом - за ціною договору, бо сума, яка зазначена в рахунку-фактурі не була підтверджена.
В результаті коригування митна вартість вказаного транспортного засобу визначена в сумі 316806 CZK ,що зазначено у графі 30 рішення про коригування митної вартості.
Ціна транспортного засобу була скоригована і приведена у відповідність залежно від комплектації та технічного стану транспортного засобу, отже митна вартість була визначена за резервним методом.
Таким чином позивач порушив вимоги ст.. 53 МК України, тому Івано-Франківською митницею самостійно визначено вартість транспортного засобу.
Враховуючи все вищенаведене, суд вважає, що Івано-Франківською митницею дотримано усіх вимог Митного кодексу України та інших нормативно-правових актів, при наданні карти відмови та рішення про коригування митної вартості.
Отже, позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники процесу:

позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 );

відповідач - Івано-Франківська митниця (ЄРДПОУ: 43971364, вул. Чорновола, 159, м. Івано-Франківськ, 76005)

Суддя Шумей М.В.