Справа № 120/5628/23
Суддя: Жданкіна Наталія Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

31 жовтня 2023 р. Справа № 120/5628/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Жданкіної Наталії Володимирівни,

за участю секретаря судового засідання: Галюк Аліни Леонідівни,

позивача: Джежули В.В.,

представника відповідача: Степанової С.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Вінницької міської ради про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з адміністративним позовом до Виконавчого комітету Вінницької міської ради (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.

Позовні вимоги мотивовані протиправністю дій (бездіяльності) відповідача щодо відмови позивачу у вирішенні питання стосовно перегляду порядку черговості виплати грошової компенсації ОСОБА_1 одноразової допомоги у зв`язку із пораненням другої групи інвалідності, отриманої внаслідок поранення пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах, де велись бойові дії.

Ухвалою суду від 29.05.2023 відкрито провадження у даній справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У встановлений судом строк представником відповідача подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечив щодо задоволення даного позову. Зокрема вказав на невідповідність заявлених позовних вимог складу відповідачів. Крім того, повідомлено суд, що позивач з 23.01.2020 перебуває у загальноміській черзі при виконавчому комітеті Вінницької міської ради та у списку на позачергове отримання житла за категорією "інвалід війни, інтернаціоналісти". Також звернуто увагу, що станом на взяття на квартирний облік позивач вже отримав інвалідність ІІ групи, а відтак зазначена обставини була врахована міською радою при включенні ОСОБА_1 у список на позачергове отримання житла.

Ухвалою від 23.08.2023 вирішено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін. Призначено справу до судового розгляду на 02.10.2023.

Ухвалою від 02.10.2023, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, із занесенням до протоколу судового засідання, в відповідача витребувано додаткові докази. В зв`язку з витребуванням додаткових доказів, розгляд справи відкладено на 16.10.2023.

Розгляд справи 16.10.2023 не відбувся в зв`язку з виникненням технічних несправностей. Наступне судове засідання призначено на 31.10.2023.

В судовому засіданні 31.10.2023 позивач підтримав заявлені позовні вимоги та просив їх задовольнити в повному обсязі з мотивів наведених у позовній заяві.

Представник відповідача в судовому засіданні щодо заявлених позовних вимог заперечила, просила в задоволені позову відмовити покликаючись на обґрунтування наведені у відзиві на позовну заяву. Окремо, в судовому засіданні наголосила, що на час розгляду справи в суді позивач займає першу місце в черзі у списках на виплату грошової компенсації сім`ям учасників бойових дій на території держав, визначених в абз. першому пункту 1 статті 10 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", для осіб з інвалідністю І-ІІ групи з числа учасників бойових дій на території інших держав, інвалідність яких настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних із перебуванням у цих державах, визначених пунктом 7 частини другої Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Суд, заслухавши доводи позивача, пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали адміністративної справи, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_1 .

Згідно виписки з Ата огляду медико-соціальної експертної комісії серії НОМЕР_2 позивачу з 12.04.2016 встановлено другу групу інвалідності, що пов`язана з виконанням обов`язків військової служби.

Згідно рішення виконавчого комітету Вінницької міської ради №184 від 23.01.2020, позивач з 23.01.2020 перебуває на квартирному обліку, як особа з інвалідністю внаслідок війни ІІ групи, який в період з 06.08.1987 по 22.11.1988 виконував обов`язки військової служби в Демократичній республіці Афганістан.

Як повідомив в судовому засіданні представник відповідача, станом на дату взяття ОСОБА_1 на квартирний облік та на весь 2020 рік, черга квартирного обліку позивача значилась в загальноміській черзі при виконавчому комітеті Вінницької міської ради за №2895, та у списку на позачергове отримання житла за №475, за категорією обліку «інваліди війни, інтернаціоналісти».

28.12.2021 позивач звернувся до департаменту соціальної політики Вінницької міської ради з заявою про призначення грошової компенсації та надав пакет документів.

Рішенням Комісії №1 від 10.01.2022 позивачу призначено грошову компенсацію в сумі 1395128,18 грн. Відповідно до п.20 Порядку №219 Комісією розраховано розмір такої компенсації з врахуванням членів сім`ї позивача - дружини та мати.

Рішенням Комісії №5 від 21.02.2022 позивачу проведено перерахунок грошової компенсації, в зв`язку із встановленням групи інвалідності члену його сім`ї, на якого нараховується грошова компенсація та призначено грошову компенсацію в сумі 1613903,18 грн.

Рішенням комісії №7 від 25.04.2022 позивачу проведено перерахунок грошової компенсації у зв`язку зі зміною опосередкованої вартості спорудження 1 кв. метра загальної площі житла (Наказ Міністерства розвитку громад та територій України від 17.02.2022 №53) та призначено грошову компенсацію в сумі 1707517,31 грн.

Рішенням комісії №18 від 25.11.2022 позивачу проведено перерахунок грошової компенсації у зв`язку зі зміною опосередкованої вартості спорудження 1 кв. метра загальної площі житла (Наказ Міністерства розвитку громад та територій України від 17.11.2022 №214) та призначено грошову компенсацію в сумі 2079760,73 грн.

Рішенням комісії №18 від 24.05.2023 позивачу проведено перерахунок грошової компенсації у зв`язку зі зміною опосередкованої вартості спорудження 1 кв. метра загальної площі житла (Наказ Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України від 09.03.2023 №139) та призначено грошову компенсацію в сумі 2227263,84 грн.

Рішенням комісії №4 від 13.03.2023 позивачу проведено перерахунок грошової компенсації у зв`язку зі зміною опосередкованої вартості спорудження 1 кв. метра загальної площі житла (Наказ Міністерства розвитку громад, територій та інфраструктури України від 09.03.2023 №139) та призначено грошову компенсацію в сумі 2161756,08 грн.

В судовому засіданні позивач зазначив, що неодноразово звертався до відповідача з заявами щодо вирішення питання стосовно порядку черговості виплати грошової компенсації, однак вказані заяви залишились без розгляду та вирішення.

В зв`язку з чим, звернувся до суду з даним позовом, в якому просив:

- визнати протиправними дії відповідача у не вирішенні питання стосовно перегляду порядку черговості виплати грошової компенсації ОСОБА_1 одноразової грошової допомоги у зв`язку із встановленням другої групи інвалідності, отриманої внаслідок поранення, пов`язаного з виконанням обов`язків військової служби при перебуванні в країнах де велись бойові дії;

- зобов`язати відповідача внести ОСОБА_1 в списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень з врахуванням дати встановлення інвалідності відповідно до списків з акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ №0685081 від 12.04.2016.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд в першу чергу враховує отримані в судовому засіданні пояснення позивача, з яких слідує, що останній не заперечує саме його перебування у черзі на отримання компенсаційних виплат за належні для отримання жилі приміщення, однак не погоджується з тривалою невиплатою йому такої компенсації враховуючи проведення компенсаційних виплат іншим особам які також перебували разом з ним у списках.

Виходячи з отриманих від позивача в судовому засіданні пояснень, а також зважаючи на сформовані позовні вимоги, на задоволенні яких останній наполягав, суд зазначає наступне.

Спірні правовідносини врегульовані Конституцією України, Житловим кодексом УРСР (далі - ЖК), Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-ХІІ (далі - Закон № 3551-ХІІ), Порядком виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів їх сімей, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 19.10.2016 № 719 (далі - Порядок № 719), Порядком надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей, затвердженим постановою Кабінету міністрів України від 28.03.2018 № 214 (далі - Порядок №214).

Так, відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з приписами ч. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами.

Закон України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» від 22.10.1993 № 3551-ХІІ, визначає правовий статус ветеранів війни, забезпечує створення належних умов для їх життєзабезпечення, сприяє формуванню в суспільстві шанобливого ставлення до них.

Статтею 1 Закону № 3551 визначено, що закон спрямований на захист ветеранів війни шляхом: створення належних умов для підтримання здоров`я та активного довголіття; організації соціального та інших видів обслуговування, зміцнення матеріально-технічної бази створених для цієї мети закладів і служб та підготовки відповідних спеціалістів; виконання цільових програм соціального і правового захисту ветеранів війни; надання пільг, переваг та соціальних гарантій у процесі трудової діяльності відповідно до професійної підготовки і з урахуванням стану здоров`я.

Відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 12 Закону № 3551, учасникам бойових дій (статті 5, 6) надаються такі пільги: першочергове забезпечення жилою площею осіб, які потребують поліпшення житлових умов, та першочергове відведення земельних ділянок для індивідуального житлового будівництва, садівництва і городництва, першочерговий ремонт жилих будинків і квартир цих осіб та забезпечення їх паливом. Учасники бойових дій, які дістали поранення, контузію або каліцтво під час участі в бойових діях чи при виконанні обов`язків військової служби, забезпечуються жилою площею, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами, установами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій, - протягом двох років з дня взяття на квартирний облік.

Статтею 48-1 Житлового кодексу УРСР встановлено, що порядок та розмір надання громадянам грошової компенсації за належні їм для отримання жилі приміщення визначаються Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до пункту 13 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській PCP, затверджених постановою Ради Міністрів УPCP і Укрпрофради від 11.12.1984 №470 (далі - Правила), пункту 1 частини першої статті 34 Житлового кодексу Української PCP, на квартирний облік беруться громадяни, які потребують поліпшення житлових умов. Потребуючими поліпшення житлових умов визнаються громадяни забезпечені жилою площею нижче за рівень, що визначається виконавчими комітетами обласних, Київської і Севастопольської міських Рад народних депутатів разом з радами профспілок.

Умови та механізм виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення (далі - грошова компенсація) для, зокрема, для осіб з інвалідністю І-ІІ групи з числа учасників бойових дій на території інших держав, інвалідність яких настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних із перебуванням у цих державах, визначених пунктом 7 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» (далі - одержувач грошової компенсації), які потребують поліпшення житлових умов і включені до списків осіб, які користуються правом позачергового (першочергового) одержання жилих приміщень, за місцем проживання відповідно до законодавства за категоріями, встановленими в пунктах 2 і 3 цього Порядку (далі - квартирний облік) визначено постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2018 214 «Питання забезпечення житлом деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей», якою затверджено Порядок та умови надання субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для деяких категорій осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей (далі - Порядок 214).

Відповідно до п.3 Порядку №214, право на отримання грошової компенсації відповідно до цього Порядку мають особи з інвалідністю І-ІІ групи з числа учасників бойових дій на території інших держав, визначені пунктом 7 частини другої статті 7 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», інвалідність яких настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних із перебуванням у цих державах, що перебувають на квартирному обліку (далі - особи з інвалідністю).

Відповідно до п.4 Порядку №214 грошова компенсація членам сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, та особам з інвалідністю виплачується в повному обсязі, за винятком випадків, передбачених абзацами сьомим і восьмим пункту 18 цього Порядку, у порядку черговості відповідно до дати взяття на квартирний облік та з урахуванням категорії одержувача грошової компенсації для членів сім`ї особи, яка загинула (пропала безвісти), померла, визначених пунктом 2 цього Порядку, за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення для сімей учасників бойових дій на території інших держав, визначених в абзаці першому пункту 1 статті 10 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, для осіб з інвалідністю I-II групи з числа учасників бойових дій на території інших держав, інвалідність яких настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних із перебуванням у цих державах, визначених пунктом 7 частини другої статті 7 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, та які потребують поліпшення житлових умов (далі - субвенція).

Якщо особі встановлено II групу інвалідності, яка настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва або захворювання, пов`язаних із участю в бойових діях та перебуванням на території інших держав, пізніше, ніж цю особу взято на квартирний облік як особу з інвалідністю внаслідок війни, черговість виплати грошової компенсації визначається за датою встановлення II групи інвалідності відповідно до довідки медико-соціальної експертної комісії.

Аналіз вищенаведених норм Порядку №214 дає підстави для формування висновку про те, що виконавчий комітет Вінницької міської ради не визначає черговість виплати грошової компенсації передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.03.2018 №214.

Відповідно до пунктів 3, 5, 6 Порядку №214, розпорядниками субвенції є: структурні підрозділи з питань соціального захисту населення обласних, Київської міської держадміністрацій (далі - регіональні органи соціального захисту населення); структурні підрозділи з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх утворення) рад (далі - місцеві органи соціального захисту населення).

Розподіл субвенції між обласними бюджетами і міським бюджетом м. Києва здійснюється Мінветеранів в обсязі, передбаченому в державному бюджеті на відповідний рік, пропорційно до потреби в наданні грошової компенсації на підставі поданої регіональними органами соціального захисту населення Мінветеранів інформації станом на 1 березня поточного року за формою згідно з додатком до 15 березня поточного року.

Під час розподілу субвенції між обласними бюджетами і міським бюджетом м. Києва враховується обов`язкова виплата грошової компенсації на одного одержувача грошової компенсації з урахуванням норм пунктів 4 і 19 Порядку № 214.

Регіональні органи соціального захисту населення здійснюють розподіл субвенції між місцевими органами соціального захисту населення відповідно до потреби в наданні грошової компенсації, інформація щодо якої складена за формою згідно з додатком на підставі рішень комісій про розгляд заяв членів сімей осіб, які загинули (пропали безвісти), померли, та осіб з інвалідністю про призначення грошової компенсації та подана станом на 1 березня поточного року з урахуванням положень, визначених пунктом 4 Порядку №214. Отже, Департамент соціальної політики Вінницької міської ради щорічно станом на 01.01.2023 подає до Департаменту соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної військової адміністрації рішення Комісії для формування потреби в наданні грошової компенсації, яка потім направляється Департаментом соціальної та молодіжної політики Вінницької обласної військової адміністрації до Мінветеранів.

З наведеного слідує висновок, що виплата грошової компенсації передбачена в порядку черговості взяття на квартирний облік за рахунок субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на виплату такої грошової компенсації.

Також, аналізуючи наведені норми чинного законодавства, суд погоджується з доводами сторони відповідача про те, що черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік, включення до списків осіб, які користуються правом позачергового та першочергового одержання жилих приміщень. Законодавством передбачено як надання приміщення у разі його наявності, так і передбачена можливість нарахування та виплати відповідної компенсації у грошовому вимірі за таке житло, проте, обидва випадки, які є альтернативними та залежать від певних обставин, не змінюють самої суті необхідності перебування заявника у черзі на таке житло та необхідності дотримання черговості у наданні будь то житла чи грошової компенсації за нього.

Як повідомила в судовому засіданні представник відповідача, позивач дійсно має право на позачергове отримання житлового приміщення.

Станом 16.06.2023 ОСОБА_1 обіймав 7 стрічку (обліковувався за №10) в переліку осіб, які значились у списку на сімей загиблих учасників бойових дій на території інших держав, визначених в абзаці першому пункту 1 статті 10 Закону № 3551, що підтверджується доданим до матеріалів справи додатком №5 до протоколу №1 від 16.06.2023 засідання комісії щодо розгляду заяв деяких категорій осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, а також членів сімей, осіб, які брали участь у бойових діях на території інших держав, а також членів їх сімей, та внутрішньо переміщених осіб, які захищали незалежність, суверенітет та територіальну цілісність України, про виплату грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення (далі Комісія).

Також, представник відповідача зазначила, що 16.06.2023 з дотриманням порядку черговості першим п`яти особам, що містились у вищезазначеному списку здійснено виплату відповідної грошової компенсації, в підтвердження чого надала суду додаток №5 до протоколу №1 від 16.06.2023 Комісії.

Кім того, внаслідок додаткового виділення коштів з бюджету, 14.09.2023 здійснено виплату грошової компенсації ще одній особі, дата постановки на квартирний облік якого передувала взяттю позивача на відповідний облік (додаток №6 до протоколу Комісії №2 від 14.09.2023).

За наведених обставин, представник відповідача наголосила, що станом на 14.09.2023 позивач обіймає перше місце у списку для виплати грошової компенсації сім`ям учасників бойових дій на території інших держав, визначених в абзаці першому пункту 1 статті 10 Закону № 3551, в підтвердження чого надала суду додаток № 5 до протоколу Комісії №2 від 14.09.2023.

Відповідно до наданих стороною відповідача пояснень, які знайшли своє документальне підтвердження матеріалами справи, слідує, що позивач вже внесений в списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень з врахуванням дати встановлення інвалідності відповідно до списків з акта огляду медико-соціальної експертної комісії серії АВ №0685081 від 12.04.2016.

Більш того, надані представником відповідача в судове засіданні документи свідчать про те, що на дату розгляду справи в суді ОСОБА_1 займає першу стрічку в списку для виплати грошової компенсації сім`ям учасників бойових дій на території інших держав, визначених в абзаці першому пункту 1 статті 10 Закону № 3551.

У контексті оцінки доводів суд звертає увагу на позицію Європейського суду з прав людини, зокрема, у справах "Проніна проти України" (пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

З огляду на такий підхід Європейського суду з прав людини до оцінки аргументів сторін суд вважає, що ключові аргументи доводів та міркувань учасників процесу отримали достатню оцінку.

За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Тобто, обов`язок доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень одночасно покладено на усіх учасників процесу.

Відповідно до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На виконання цих вимог відповідачем доведено належними та допустимими доказами правомірність оскаржуваного рішення.

Водночас докази, подані позивачем, не підтверджують обставини, на які він посилається в обґрунтування позовних вимог, та були спростовані відповідачем.

За вказаного вище правового врегулювання, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які посилався позивач як на підставу своїх вимог, а відповідач заперечуючи проти них, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до частини п`ятої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України у разі відмови у задоволенні вимог позивача, звільненого від сплати судових витрат, або залишення позовної заяви без розгляду чи закриття провадження у справі, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок коштів, передбачених Державним бюджетом України, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку із відмовою у задоволенні позовних вимог та відсутністю витрат відповідача, пов`язаних із розглядом справи, розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

в и р і ш и в :

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач: Виконавчий комітет Вінницької міської ради (вул. Соборна, буд. 50, м. Вінниця, 21050, )

Суддя Жданкіна Наталія Володимирівна