Справа № 160/23917/23
Суддя: Сидоренко Дмитро Володимирович
Дата ухвалення: 2023-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Сидоренко Д.В.
Обставини справи: 19.09.2023 року засобами поштового зв`язку до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до 4 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони об`єктів, в якому позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність 4 Державного пожежно-рятувального загону Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони об`єктів щодо невиплати одноразової грошової допомоги при звільненні за вислугу 20 календарних років в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за останньою займаною посадою із врахуванням, при визначенні розміру грошового забезпечення, окладів розрахованих шляхом множення на прожитковий мінімум встановлений на 01.01.2023 року та індексації грошового забезпечення розрахованої в порядку і розмірах встановлених чинним законодавством;
- зобов`язати 4 Державний пожежно-рятувальний загін Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони об`єктів здійснити розрахунок та виплатити одноразову грошову допомогу при звільненні за вислугу 20 календарних років в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за останньою займаною посадою із врахуванням, при визначенні розміру грошового забезпечення, окладів розрахованих шляхом множення на прожитковий мінімум встановлений на 01.01.2023 року та індексації грошового забезпечення розрахованої в порядку і розмірах встановлених чинним законодавством.
Позовні вимоги обґрунтовані безпідставним неврахуванням, при визначенні розміру грошового забезпечення, окладу розрахованого шляхом множення на прожитковий мінімум встановлений на 01.01.2023 року та індексації грошового забезпечення розрахованої в порядку і розмірах встановлених чинним законодавством, для обрахунку одноразової грошової допомоги при звільненні.
Ухвалою суду від 22.09.2023 року відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.
10.10.2023р. до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування правової позиції відповідач зазначає про те, що ним не допускалася пасивна форма поведінки (бездіяльність), натомість вчинялися дії здійснено нарахування та виплату грошового забезпечення у розмірі 126239,30 грн. Позивач своїм підписом у грошовому атестаті від 25.04.2023р. підтвердив правильність даних зазначених в атестаті, а одноразова грошова допомога при звільненні не є систематичним видом виплат, тому відсутні підстави для індексації. Також відповідач зазначає про пропуск позивачем строку звернення до суду.
Станом на 07.11.2023р. до суду не надходили інші письмові заяви по суті.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується адміністративний позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -
Згідно з витягом із наказу №196 від 24.04.2023р. (з кадрових питань (особового складу)), звільнено зі служби цивільного захисту у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за пунктом 176 підпунктом 3 (за станом здоров`я) старшого прапорщика служби цивільного захисту ОСОБА_1 , командира відділення 30 державної пожежно-рятувальної частини 4 державного пожежно-рятувального загону Головного управління ДСНС України у Дніпропетровській області з охорони об`єктів. Вислуга років на день звільнення складає: у календарному обчисленні 20 років 00 місяців 23 дні.
Також вказаним розпорядчим актом наказано виплатити одноразову грошову допомогу за 20 років 00 місяців 23 дні.
Відповідно до Грошового атестату №4 виданого 4 державним пожежно-рятувальним загоном ГУ Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Дніпропетровській області з охорони об`єктів, командиру відділення 30 ДПРЧ, старшому прапорщику служби цивільного захисту ОСОБА_1 за останньою штатною посадою було встановлено такі види грошового забезпечення:
- оклад за спеціальним званням 1020,00 грн.;
- посадовий оклад 3170,00 грн.;
- надбавка за вислугу років у розмірі 45% - 1885,50 грн.;
- надбавка за особливості проходження служби 50% - 3037,75 грн.;
премія 154,3% - 4891,31 грн.
Також зазначено, що допомога при звільненні виплачена у сумі 126239,30 грн.
В листі вих.№49-401/392/49-407 від 20.06.2023р. розмір грошового забезпечення, з якого проведений розрахунок одноразової грошової допомоги при звільненні (вихідної допомоги) та перелік його складових зазначено в таблиці 2, саме:
- розрахунок: (3170,00 + 1020,00 +1696,29 + 2943,15 + 3794,49) х 20 років х 50% = 126239,30 грн.
З яких посадовий оклад 3170,00 грн., спеціальне звання 1020,00 грн., вислуга років 1696,29 грн., особливості проходження служби 2943,15 грн., премія щомісячна 3794,49 грн.
Згідно довідки про грошове забезпечення старшого прапорщика служби цивільного захисту ОСОБА_1 за період з 01.01.2016 по 24.04.2023 (додаток до листа 4ДПРЗ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області з охорони об`єктів 20.06.2023 №49-401/392/49-407) позивачу грошове забезпечення за 24 дні квітня 2023 року обраховано виходячи з посадового окладу 3170,00 грн., окладу за спеціальним званням 1020,00 грн., доплати за вислуги років 1696,29 грн., доплати за особливості проходження служби 2943,15 грн. та премії щомісячної 3794,49 грн.
Частиною 2 ст.9 КАС України передбачено, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до положень ч.1 ст.160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.
При цьому, під предметом позову слід вважати певну матеріально-правову вимогу позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення, а під підставами позову - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу, які викладаються позивачами виключно у позовній заяві.
В даному випадку, реалізуючи принцип диспозитивності, позивач у позовній заяві обґрунтовує свої вимоги тим, що вважає підхід відповідача по нарахуванню і виплаті одноразової грошової допомоги при звільненні необґрунтованим, незаконним і таким, що порушує його права (застосування складових грошового забезпечення для обрахунку одноразової допомоги, у розмірах інших ніж визначено законодавством), без матеріально-правових вимог з приводу правомірності виплати грошового забезпечення на день звільнення.
Перевіряючи правомірність нарахування і виплати одноразової грошової допомоги при звільненні в розмірі 126239,30 грн., суд зазначає наступне.
Порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу та питання, пов`язані з перебуванням громадян України у добровільному порядку в резерві служби цивільного захисту, визначається Кодексом цивільного захисту України (далі КЦЗ України) та Положенням про порядок проходження служби цивільного захисту особами рядового і начальницького складу, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 11.07.2013р. №593 (далі - Положення №593).
Відповідно до п.2 Положення №593 служба цивільного захисту є державною службою особливого характеру, яка забезпечує пожежну охорону, захист населення і територій від негативного впливу надзвичайних ситуацій, вживає заходів до запобігання і реагування на надзвичайні ситуації, ліквідації їх наслідків у мирний час та в особливий період.
Пунктом 3 Положення №593 визначено, що особами рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі особи рядового і начальницького складу) є громадяни, які у добровільному порядку прийняті на службу цивільного захисту за контрактом і яким присвоєно відповідно до цього Положення спеціальні звання.
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, Національному антикорупційному бюро України, Службі судової охорони, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Бюро економічної безпеки України чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначенні Законом України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі Закон №2262-XII).
Частинами 1 та 4 ст.9 Закону №2262-XII передбачено, що особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом та звільняються зі служби за станом здоров`я, працівникам міліції (особам рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ), які на момент опублікування Закону України "Про Національну поліцію" проходили службу в органах внутрішніх справ, мали календарну вислугу не менше п`яти років і до 7 листопада 2015 року були звільнені із служби в органах внутрішніх справ незалежно від підстав звільнення та продовжили роботу в Міністерстві внутрішніх справ або Національній поліції (їхніх територіальних органах, закладах і установах) на посадах, що заміщуються державними службовцями відповідно до Закону України "Про державну службу", а в навчальних, медичних закладах та науково-дослідних установах - на будь-яких посадах, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби. У разі звільнення зі служби за віком, у зв`язку із скороченням штатів або проведенням організаційних заходів, закінченням строку контракту, у зв`язку з прямим підпорядкуванням близькій особі, систематичним невиконанням умов контракту командуванням, на підставах, визначених пунктом 1 частини другої статті 36 Закону України "Про розвідку", а також у зв`язку з настанням особливого періоду та небажанням продовжувати військову службу військовослужбовцем-жінкою, яка має дитину (дітей) віком до 16 років одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби виплачується за наявності вислуги 10 років і більше.
Виплата зазначеної в частинах першій та другій цієї статті одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби особам рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу та деяким іншим особам, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється Міністерством оборони України, Міністерством внутрішніх справ України, Національною поліцією, Національним антикорупційним бюро України, Службою судової охорони, Державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України, центральними органами виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах цивільного захисту, транспорту, виконання кримінальних покарань, пожежної і техногенної безпеки, єдину державну податкову політику, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями та правоохоронними органами, за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачених на їх утримання.
Порядок, умови та розміри виплати грошового забезпечення особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту (далі - особи рядового і начальницького складу), а також порядок виплат одноразової грошової допомоги при звільненні осіб рядового і начальницького складу визначений Інструкцією про порядок виплати грошового забезпечення та одноразової грошової допомоги при звільненні особам рядового і начальницького складу служби цивільного захисту, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України 20 липня 2018 року №623 (далі Інструкція №623).
Пунктами 7 та 12 розділу XХVІІ. «Грошове забезпечення та одноразова грошова допомога при звільненні зі служби цивільного захисту» Інструкції №623 передбачено, що особам рядового і начальницького складу, які звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби.
Особам рядового і начальницького складу, які в разі звільнення зі служби цивільного захисту мають право на отримання одноразової грошової допомоги при звільненні зі служби цивільного захисту, до їх місячного грошового забезпечення, з якого нараховується ця грошова допомога, включаються:
- для осіб рядового і начальницького складу, що звільняються з посад, на які вони були призначені,- оклад за штатною посадою, оклад за спеціальним званням і додаткові види грошового забезпечення постійного характеру (надбавки, доплати, премії), що були встановлені наказом органу управління (підрозділу) на день звільнення;
- для осіб рядового і начальницького складу, які на день звільнення зі служби перебували в розпорядженні відповідних начальників органів управління (підрозділів),- посадовий оклад за останньою штатною посадою, оклад за спеціальним званням, установлений на день звільнення зі служби, додаткові види грошового забезпечення постійного характеру (надбавки, доплати, премії), що були встановлені наказом органу управління (підрозділу) за останніми штатними посадами.
З аналізу наведених норм слідує, що особам, які мають право на пенсію за Законом №2262-XII та звільняються зі служби за станом здоров`я, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 50 відсотків фактичного місячного грошового забезпечення, за кожний повний календарний рік служби, яке включає оклад за штатною посадою та оклад за спеціальним званням і додаткові види грошового забезпечення постійного характеру на день звільнення.
В даному випадку, одноразова грошова допомога в розмірі 126239,30 грн., наведеному в листі вих.№49-401/392/49-407 від 20.06.2023р. та зазначеному в Грошовому атестаті №4, розрахована виходячи із фактичних складових грошового забезпечення позивача за посадою на день звільнення, з яких обраховане грошове забезпечення позивача за 24 дні квітня 2023 року (посадовий оклад 3170,00 грн., оклад за спеціальне звання 1020,00 грн., надбавка за вислугу років 1696,29 грн., надбавка за особливості проходження служби 2943,15 грн., премія щомісячна 3794,49 грн.).
Статтею 32 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що трудові спори з питань оплати праці розглядаються і вирішуються згідно з законодавством про трудові спори.
З наведеної норми слідує право особи, у разі якщо вважає, що порушенні її права з питань оплати праці, які виникають, в тому числі, під час проходження публічної служби, звернутися до суду для вирішення публічно правового спору. Разом з тим, рішення (дія чи бездіяльність) власника підприємства (установи, організації) або уповноваженим органом, повинні вважатися правомірними, поки інше не установлено уповноваженим суб`єктом у результаті розгляду та вирішення адміністративної справи.
Матеріали справи не містять відомостей щодо ініціювання та вирішення, в тому числі публічно правового спору з приводу неправильності виплати позивачу саме грошового забезпечення за квітень 2023 року.
Відтак, під час нарахування і виплати одноразової грошової допомоги, відповідачем правомірно застосовані фактичні складові, з яких обраховане грошове забезпечення позивача за 24 дні квітня 2023 року.
Стосовно строку звернення до суду з даними вимогами суд зазначає наступне.
Строк звернення до адміністративного суду це проміжок часу після виникнення спору в публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. Початок перебігу строку звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до положень статті 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
Відповідно до пункту 17 частини 1 статті 4 КАС України, публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.
Спеціальним строком для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби є місячний строк, установлений частиною п`ятою статті 122 КАС України.
Разом з цим, правовідносини щодо строків звернення до суду за вирішенням трудових спорів регулюються ще й положеннями статті 233 КЗпП України.
Вирішуючи питання конкуренції норм КАС та КЗпП, Верховний Суд у постанові від 03.08.2023 у справі №280/6779/22 зазначив, що зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві положення статті 233 КЗпП України у частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.
Законом України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19.07.2022, частини першу та другу статті 233 КЗпП України викладено у такій редакції: Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116).
Отже, до 19.07.2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.
Разом з тим, Законом України від 30.03.2020 №540-IX КЗпП України було доповнено главою XIX такого змісту: Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Карантин в Україні, пов`язаний з COVID-19, діяв з 12.03.2020 (постанова Уряду від 11.03.2020 №211) та закінчився 30.06.2023 (постанова Уряду від 27.06.2023 №651).
З огляду на викладене строк звернення до суду продовжений законом, а саме пунктом 1 Прикінцевих положень Кодексу законів про працю України, на строк дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19).
Позивач звернувся до суду з даним позовом 19.09.2023, тобто в межах трьохмісячного строку після закінчення карантину. Тому доводи відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду є безпідставними та не беруться судом до уваги.
Отже, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України і матеріалів справи, суд дійшов висновку відмову у задоволенні позовних вимог повністю.
Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України, датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
На підставі викладеного, керуючись статтями 2, 9, 73-78, 90, 139, 241 - 246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
В задоволенні позову відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Д.В. Сидоренко