Справа № 120/8856/23
Суддя: Томчук Андрій Валерійович
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

06 листопада 2023 р. Справа № 120/8856/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Томчука А.В., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області про визнання протиправною та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся в суд з позовною заявою до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області (далі - відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови.

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що 28.02.2023 відповідачем винесено відносно позивача постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 352262. ОСОБА_1 вказує, що порушення законодавства про автомобільний транспорт, виявлені відповідачем під час здійснення рейдової перевірки позивача 11.01.2023, не відповідають дійсним обставинам справи, оскільки на момент проведення перевірки у перевізника була в наявності карта маршруту "Запоріжжя-Познань", однак посадові особи відповідача не надали оцінки цьому факту.

Не погоджуючись з рішенням суб`єкта владних повноважень від 28.02.2023 № 352262, позивач звернувся до суду з з цим позовом.

Ухвалою від 12.07.2023 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено її розгляд здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в порядку визначеному статтею 262 КАС України. Встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.

28.07.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача заперечив щодо задоволення вимог ОСОБА_1 та вказав про наступне.

За результатами проведеної рейдової перевірки 11.01.2023 посадовими особами відповідача встановлено відсутність у перевізника документів визначених статтею 53 "Про автомобільний транспорт", а саме схеми маршруту. Відтак, під час перевірки було виявлено порушення абзацу 6 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

У відзиві відповідач також наголошує, що надання відповідних документів разом з позовною заявою не свідчить про наявність таких на момент проведення перевірки. Крім того, водій транспортного засобу, що перевірявся акт підписав без зауважень. В свою чергу, долученим до відзиву відеозаписом спілкування водія з посадовою особою відповідача під час складання акту, підтверджується відсутність схеми маршруту на дату здійснення міжнародних перевезень пасажирів 11.01.2023.

Крім того, у поданому відзиві відповідач заперечив щодо відшкодування витрат на правничу допомогу, як таких, що не підтверджені належними доказами.

Інших заяв по суті справи до суду не надходило.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складання повного судового рішення (ч. 5 ст. 250 КАС України).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

11.01.2023 уповноваженими особами Відділу державного нагляду (контролю) проведено перевірку транспортного засобу марки NEOPLAN з номерним знаком НОМЕР_1 , серія і номер свідоцтва про реєстрацію НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_2 . В акті вказано, що транспортний засіб належить ФОП ОСОБА_1 .

Під час проведення перевірки було встановлено факт перевезення вантажу за відсутності документів визначених статтею 34 "Про автомобільний транспорт", а саме вказано, що перевізник не забезпечив виконання вимог цього закону та інших законодавчих і нормативно-правових актів України у сфері міжнародних перевезень пасажирів резидентами України за маршрутом "Запоріжжя-Познань", а саме була відсутня схема маршруту "Запоріжжя-Познань".

За результатами проведення перевірки посадовими особами відповідача було складено акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 11.01.2023 № 341202. Водій з актом ознайомився, підписав такий без зауважень.

Повідомленням відповідача від 08.02.2023 № 7992/21/24-23 позивача запрошено на розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт до Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області на 21.02.2023.

21.02.2023 на адресу відповідача надійшла заява ФОП ОСОБА_1 про перенесення розгляду справи на 28.02.2023.

21.02.2023 за клопотанням позивача розгляд справи було відкладено на 28.02.2023.

28.02.2023 на адресу відповідача надійшли письмові пояснення, в яких позивач вказав, що на момент проведення перевірки у водія були наявні усі необхідні документи, в тому числі і схема маршруту, яка є обов`язковою при здійсненні міжнародних пасажирських перевезень, однак водій допустився помилки і в стані афекту не надав схеми посадовим особам відповідача. Разом з такими поясненнями позивач надав весь необхідний пакет документів.

На розгляд справи 28.02.2023 позивач не з`явився.

28.02.2023 начальником Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області винесено постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 352262, згідно з якою ФОП ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності відповідно до абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" у вигляді штрафу в розмірі 34 000 грн за порушення вимог ст. 53 Закону України "Про автомобільний транспорт".

В подальшому ОСОБА_1 оскаржив таке рішення в адміністративному порядку.

Рішенням Укртрансбезпеки від 13.03.2023 № 2089/3.1/15-23 скаргу позивача залишено без задоволення, а спірну постанову від 28.02.2023 № 352262 без змін.

Не погодившись із прийнятим рішенням у формі постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу ОСОБА_1 звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає про наступне.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-ІІІ (далі - Закон № 2344-ІІІ), який регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами-суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень (ст. 3 Закону № 2344-ІІІ).

Відповідно до частини четвертої статті 6 Закону № 2344-ІІІ реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.

На виконання вимог абзацу 4 пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України №442 від 10.09.2014 "Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади" утворено Державну службу України з безпеки на транспорті, реорганізувавши шляхом злиття Державну інспекцію з безпеки на морському та річковому транспорті, Державну інспекцію з безпеки на наземному транспорті та підпорядкувавши Службі, що утворюється, Державну спеціальну службу транспорту.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті (далі - Положення).

Відповідно до пункту 1 Положення Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті.

Згідно з п.п. 1, 3 п. 4 Положення основними завданнями Укртрансбезпеки є, зокрема, реалізація державної політики з питань безпеки на автомобільному транспорті загального користування, міському електричному, залізничному транспорті; здійснення державного нагляду (контролю) за безпекою на автомобільному, міському електричному, залізничному транспорті.

Як зазначено у пункті 8 Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

На момент прийняття оскаржуваної постанови таким органом виступав Відділ державного нагляду (контролю) у Вінницькій області, утворений згідно з розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02.12.2021 № 1579-р "Про оптимізацію діяльності територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті".

Частинами 14, 17, 18 статті 6 Закону № 2344-ІІІ передбачено, що державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) дотримання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом здійснюються шляхом зупинки транспортного засобу або без такої зупинки посадовими особами центрального органу виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, та його територіальних органів, які мають право зупиняти транспортний засіб у форменому одязі за допомогою сигнального диска (жезла) відповідно до порядку, затвердженого Кабінетом Міністрів України.

У разі проведення позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі) автомобільний перевізник, що буде перевірятися, про час проведення перевірки не інформується.

Процедуру здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом визначено Порядком № 1567, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 8 листопада 2006 р. № 1567 (в редакції чинній на момент виникнення спірних відносин).

Згідно із пунктами 2 та 4 Порядку № 1567, рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 1-1, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку. Положення про формений одяг, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку посадової особи та працівника Укртрансбезпеки затверджує Мінінфраструктури. Рейдові перевірки (перевірки на дорозі) можуть проводитися із залученням посадових осіб відповідного підрозділу Національної поліції, Укравтодору, органу місцевого самоврядування та/або місцевої держадміністрації, підприємств, установ та організацій, що належать до сфери управління Укртрансбезпеки, та власників (балансоутримувачів) пунктів габаритно-вагового контролю (за погодженням з їх керівниками).

Надаючи оцінку підставам застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу відповідно до спірної постанови, суд виходив з такого.

Особливості організації міжнародних перевезень пасажирів та вантажів визначені статтею 53 Закону «Про автомобільний транспорт» № 2344-ІІІ (далі - Закон № 2344-ІІІ).

Як визначено частинами 1, 2 та 4 статті 53 Закону № 2344-ІІІ, організацію міжнародних перевезень пасажирів і вантажів здійснюють перевізники відповідно до міжнародних договорів України з питань міжнародних автомобільних перевезень.

До міжнародних перевезень пасажирів та небезпечних вантажів допускаються резиденти України, які мають досвід роботи на внутрішніх перевезеннях на договірних умовах не менше ніж три роки.

При виконанні міжнародних перевезень пасажирів резиденти України повинні мати:

дозволи іноземних країн, по території яких буде здійснюватися перевезення;

свідоцтво реєстрацію транспортного засобу;

список пасажирів (при нерегулярних та маятникових перевезеннях);

білетно-облікову документацію;

схему маршруту.

Відтак, положеннями спеціального закону покладено на перевізника обов`язок з забезпечення, а водія - пред`явлення для перевірки відповідних документів та додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт при здійсненні міжнародних перевезень пасажирів (зокрема встановлено обов`язок водіїв мати та пред`являти під час проведення перевірок також, але не виключно і схему маршруту при виконанні міжнародних перевезень пасажирів.

Згідно абз. 6 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344-III, за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи за перевезення пасажирів та вантажів за виконання резидентами та/або нерезидентами України міжнародних перевезень пасажирів чи вантажів без документів, визначених статтею 53 цього Закону, - штраф у розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В контексті встановлених обставин справи, суд зауважує, що згідно з актом перевірки від 11.01.2023 № 341202 посадовими особами відповідача встановлено відсутність у водія транспортного засобу, що належить позивачу, схеми маршруту при виконанні міжнародних пасажирських перевезень.

Вказані обставини знайшли своє підтвердження і внаслідок дослідження відеозапису спілкування представника відповідача з водієм ОСОБА_2 , який при підписанні акту перевірки не спростовував відсутність такої схеми маршруту. Більше того, вказав, що складе таку схему «вже завтра».

Наказом Міністерства інфраструктури України від 09.08.2022 № 590 затверджений Порядок застосування засобів фото- і відеофіксації посадовими особами Державної служби України з безпеки на транспорті (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 вересня 2022р. за № 1053/38389).

Згідно п. 5 розділу ІІ Порядку № 590, портативний відеореєстратор вмикається посадовою особою Укртрансбезпеки та повинен перебувати в режимі відеозйомки з аудіо супроводженням під час здійснення відповідних заходів, визначених пунктом 3 розділу I цього Порядку, крім випадків, пов`язаних з виникненням у посадової особи Укртрансбезпеки приватного становища (відвідування вбиральні, кімнати відпочинку, перерви для приймання їжі тощо).

Посадова особа Укртрансбезпеки зобов`язана вмикати портативний відеореєстратор під час рейдових перевірок (перевірок на дорозі): зупинення транспортного засобу, процесів виявлення та фіксування порушень, спілкування з фізичними особами.

З огляду на наведені норми, суд приймає до уваги наданий відповідачем відеозапис спілкування з водієм під час проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення міжнародних пасажирських перевезень ФОП ОСОБА_1 та вважає, що такий повною мірою підтверджує відсутність відповідних документів, а саме схеми маршруту під час проведення перевірки 11.01.2023.

Слід зауважити, що власне сам позивач у поясненнях від 28.02.2023 підтвердив про ненадання відповідної схеми маршруту на час складання акту від 11.01.2023, одночасно вказавши, що водій перебував у стані афекту та хвилювання, припустився помилки і не надав таку, хоча схема маршруту фактично була у нього в наявності.

В підтвердження власної позиції надав відповідну схему маршруту « ІНФОРМАЦІЯ_1 » як на розгляд справи 28.02.2023, так і подав примірник такої разом з позовною заявою до суду.

Разом з тим, долучені до матеріалів адміністративного позову документи не свідчать про пред`явлення таких на момент складання акта про проведення перевірки, як і не можуть свідчити на користь висновків суду про їх наявність під час проведення перевірки.

Крім того, суд уже звертав увагу на те, що акт перевірки містить підпис водія ОСОБА_2 про ознайомлення його зі змістом такого акту і при цьому в такому акті відсутні заперечення щодо невірного визначення виявленого порушення.

Відповідаючи на аргументи позивача щодо порушення процедури перевірки та здійснення такої неналежною особою, а саме посадовою особою Укртрансбезпеки відділу державного нагляду (контролю) у Дніпропетровській, судом досліджено направлення на рейдову перевірку від 06.01.2023 № 014499 чинне з 09.01.2023 по 15.01.2023 та графік проведення рейдових перевірок Відділу державного нагляду контролю у Дніпропетровській області Укртрансбезпеки у період з 09.01.2023 по 15.01.2023, та встановлено, що такі документи підтверджують повноваження посадових осіб Укртрансбезпеки, що здійснювали перевірку транспортного засобу належного позивачу 11.01.2023, а саме ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Отже, допущенні позивачем порушення законодавства про автомобільний транспорт знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, оскаржувана постанова про застосування до ФОП ОСОБА_1 адміністративного-господарського штрафу від 28.02.2023 № 352262 прийнята в межах повноважень та у спосіб, що визначені законом, а тому підстави для її скасування відсутні.

Відповідно до статей 9, 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, а суд згідно зі статтею 90 цього Кодексу оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини 2 статті 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини, сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

При цьому, згідно п. 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Таким чином, перевіривши обґрунтованість ключових доводів сторін та оцінивши надані ними докази в сукупності, суд дійшов висновку, що у задоволенні позову належить відмовити.

У зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог відсутні підстави для відшкодування позивачеві витрат, пов`язаних із сплатою судового збору та витрат на правничу допомогу.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 );

Відповідач: Державна служба України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Вінницькій області (просп. Перемоги, 14, м. Київ / вул. В. Порика, 29, м. Вінниця, 21021, ).

Повний текст рішення складено та підписано суддею 06.11.2023

Суддя Томчук Андрій Валерійович