Справа № 120/1677/21-а
Суддя: Крапівницька Н. Л.
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

У Х В А Л А

м. Вінниця

06 листопада 2023 р. Справа № 120/1677/21-а

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Крапівницької Н. Л.,

розглянувши заяву про відстрочення виконання судового рішення в справі

за позовом: ОСОБА_1

до: Томашпільської селищної ради

про: визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Вінницького окружного адміністративного суду перебувала адміністративна справа за позовом ОСОБА_1 до Томашпільської селищної ради про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 19.07.2021 року в задоволенні адміністративного позову відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, представник позивача подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати вказане рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 20.12.2021 апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 19 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Томашпільської селищної ради Тульчинського району Вінницької області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії скасовано.

Визнано протиправним та скасовано рішення 49 сесії 8 скликання Томашпільської селищної ради № 2154 від 29.09.2020 року.

Зобов`язано Томашпільську селищну раду повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення документації землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, орієнтовною площею 2,0 га, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконання даного судового рішення суду апеляційної інстанції Вінницьким окружним адміністративним судом 14.03.2022 видано виконавчий лист.

18.08.2023 року від представника відповідача на адресу суду надійшла заява про відстрочення виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду по справі №120/1677/21, в якій заявник просить відстрочити виконання рішення не менш як на один рік після закінчення воєнного стану на території України.

Ухвалою від 05.09.2023 заяву залишено без руху та надано заявнику строк на усунення недоліків.

18.09.2023 від заявника надійшли матеріали на усунення недоліків.

Ухвалою від 22.09.2023 призначено заяву до розгляду в судовому засіданні на 05.10.2023.

Ухвалою від 05.10.2023 судове засідання з розгляду заяви про відстрочення виконання судового рішення відкладено на 16.10.2023.

Ухвалою від 16.10.2023 судове засідання з розгляду заяви про відстрочення виконання судового рішення відкладено на 06.11.2023.

Ухвала суду про призначення заяви до розгляду та повістки направлені позивачу на адресу що вказана в позовній заяві, однак на адресу суду 24.10.2023 року повернувся конверт із вкладенням, із відміткою про причини повернення "за закінченням терміну зберігання".

Відповідно до ч.11 ст.126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

В матеріалах справи міститься заява відповідача від 04.10.2023, в якій просив суд розглянути заяву про відстрочення виконання рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 18.08.2023 за їх відсутності.

Належним чином повідомленні учасники справи в судове засідання 06.11.2023 не прибули, що, з огляду на положення ч. 2 ст. 378 КАС України, не є перешкодою для розгляду заяви у їх відсутність.

Розглянувши подану заяву про відстрочення виконання судового рішення, суд виходить із такого.

Частиною 1 статті 129-1 Конституції України встановлено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно із положеннями статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Відповідно до положень статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує:

1) ступінь вини відповідача у виникненні спору;

2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання самої особи або членів її сім`ї, її матеріальне становище;

3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

Отже, з аналізу вищенаведеної норми вбачається, що вона не містить конкретного переліку обставин для відстрочення та/або розстрочення виконання судового акта, а лише встановлює критерії для їх визначення, надаючи суду в кожному конкретному випадку вирішувати питання про їх наявність з урахуванням усіх обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Відтак, вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання рішення, суд із певною свободою розсуду повинен враховувати не лише майнові чи інші інтереси сторін, їхню ступінь вини у виникненні спору, а й наявність інших надзвичайних непереборних подій, які існують у державі та можуть впливати на виконання судового рішення та належне відновлення порушених прав позивача.

При цьому вказані положення Кодексу адміністративного судочинства України не містять застережень щодо можливості визначення у інших правових актах відповідних обставин для відстрочення та/або розстрочення виконання судового рішення та необхідності їх врахування судом при вирішенні цього питання.

Так, в контексті обставин цієї справи суд враховує те, що у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/202, затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому неодноразово продовжувався. Зокрема, останнім Указом Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" №58/2023 від 6 лютого 2023 року, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19 лютого 2023 року строком на 90 діб.

Таким чином, починаючи з 24.02.2022 і по даний час на території України діє воєнний стан, правовий режим якого визначається Законом України від 12.05.2015 № 389-VIII.

Судом також встановлено, що Законом України від 24.03.2022 № 2145-XI "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення умов для забезпечення продовольчої безпеки в умовах воєнного стану", який набрав чинності 07.04.2022, внесені зміни до деяких законодавчих актів України, зокрема до Земельного кодексу України.

Так, вказаним законом розділ X "Перехідні положення" Земельного кодексу України доповнено пунктом 27, згідно з яким під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей:

5) безоплатна передача земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації забороняється.

У свою чергу, відповідно до пп. 5 п. 27 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України під час дії воєнного стану земельні відносини регулюються з урахуванням таких особливостей, як заборона безоплатної передачі земель державної, комунальної власності у приватну власність, надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації.

Отже, до припинення (скасування) воєнного стану в Україні діє встановлена законом заборона на безоплатну передачу у приватну власність земель державної та комунальної власності, на надання уповноваженим органом виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, а також на розроблення відповідної документації.

Разом з цим, предметом виконання судового рішення в межах даної справи (зобов`язальної складової) є повторний розгляд заяви ОСОБА_1 про надання дозволу на розроблення документації землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земель сільськогосподарського призначення комунальної власності, орієнтовною площею 2,0 га, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні. Що в свою чергу, унеможливлювало його виконання з 14.03.2022.

Тобто, обставини передбачені пп.5 п.27 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України передбачаються заборону надання дозволів на розроблення документації із землеустрою з метою такої безоплатної передачі, розроблення такої документації, а не зобов`язують відстрочити чи розстрочити виконання судового рішення.

Також, суд зауважує, що постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду в межах даної справи набрала законної сили 20.12.2021. В свою чергу, виконавчий лист в межах справи виданий 14.03.2022. На момент розгляду заяви про відстрочення виконання судового рішення, постанова Сьомого апеляційного адміністративного суду не виконана.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що ч.5 ст.378 КАС України передбачено, що відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення рішення, ухвали, постанови.

В свою чергу, відповідач звернувся з заявою про відстрочення виконання рішення в серпні 2023 року, тобто в термін понад один рік з моменту прийняття постанови (по суті спору) в межах даних відносин, що в свою чергу є процесуальною підставою для відмови у задоволенні заяви Томашпільської селищної ради про відстрочення виконання судового рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Сьомого апеляційного адміністративного суду від 09.10.2023 у справі № 120/7804/21-а.

Відтак, з огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про відстрочення виконання судового рішення у цій справі.

Керуючись ст.ст. 248, 256, 378 КАС України, -

У Х В А Л И В :

Відмовити у задоволенні заяви Томашпільської селищної ради про відстрочення виконання судового рішення від 20.12.2021 у справі №120/1677/21.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя підпис Крапівницька Н. Л.

Згідно з оригіналом

Суддя:

Секретар: