Справа № 440/10938/22
Суддя: Бегунц А.О.
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 р. Справа № 440/10938/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Бегунца А.О.,

Суддів: Мельнікової Л.В. , Рєзнікової С.С. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Військової частини НОМЕР_1 на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2023, головуючий суддя І інстанції: М.В. Довгопол, вул. Пушкарівська, 9/26, м. Полтава, 36039, повний текст складено 07.04.23 по справі № 440/10938/22

за позовом ОСОБА_1

до Кременчуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки , Військової частини НОМЕР_1

про визнання дій протиправними та скасування наказів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Кременчуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:

- визнати протиправними дії третього відділу Кременчуцького територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо призову ОСОБА_1 на військову службу під час проведення загальної мобілізації на підставі Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 № 69/2022;

- скасувати накази про проходження ОСОБА_1 військової служби в Збройних Силах України, а саме: наказ №91 від 14.04.2022 та наказ №100 від 23.04.2022 по військовій частині НОМЕР_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 26.01.2022 лікарською комісією при третьому відділі Кременчуцького РТЦК та СП визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, при цьому позивач з 01.12.2021 в установленому порядку визнаний інвалідом другої групи у зв`язку із загальним захворюванням, у зв`язку з чим відповідно до вимог абзацу 3 частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не підлягав призову на військову службу під час мобілізації. Однак, 14.04.2022 третім відділом Кременчуцького РТЦК та СП призваний на військову службу, а згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по особовій частині) № 91 від 14.04.2022 зарахований до списків особового складу військової частини як військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації, що підтверджується записами військового квитка. Зауважував, що заяв, клопотань, звернень, які б могли свідчити про добровільну згоду на проходження служби, не подавав, а був викликаний до Кременчуцького РТЦК та СП по мобільному телефону. Зазначав також, що подані ним рапорти на адресу Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а також до військової частини НОМЕР_1 про звільнення з військової служби, в зв`язку з порушенням вимог Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", не задоволено.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2023 адміністративний позов ОСОБА_1 до Кременчуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними та скасування наказів задоволено.

Визнано протиправним та скасовано наказ начальника Кременчуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №79 від 14.04.2022 "Про призов військовозобов`язаних на військову службу до Збройних Сил України під час мобілізації" в частині призову по мобілізації старшого сержанта ОСОБА_1 , 1973 р.н, який призначений у команду № НОМЕР_1 , і відправлення у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Визнано протиправним та скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №91 від 14.04.2022 в частині зарахування старшого сержанта військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 , призваного ІНФОРМАЦІЯ_1 , до списків по особовому складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення з 14.04.2022.

Визнано протиправним та скасовано наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №100 від 23.04.2022 в частині призначення на посаду старшого сержанта військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 , який знаходиться в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , номером обслуги самохідного артилерійського взводу самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи, ВОС 134533А, шпк. "солдат".

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідачем, військовою частиною НОМЕР_1 подано апеляційну скаргу, в якій, вказуючи на порушення норм права та невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, просить рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2023 скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначає, що статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" №3543-XII визначено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зокрема, визнані відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії). Особи, зазначені в абзацах четвертому - восьмому частини другої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" №3543-XII, у зазначений період можуть бути призвані на військову службу за їхньою згодою. Не підлягають призову на військову службу під час часткової мобілізації протягом шести місяців з дня звільнення з військової служби військовозобов`язані з числа громадян, які проходили військову службу за призовом під час мобілізації та були звільнені зі служби у запас (крім військовослужбовців, зарахованих на службу у військовому оперативному резерві першої черги). Такі особи у зазначений період можуть бути призвані на військову службу за їх згодою. З аналізу норм Законів №2232-ХІІ №354З-XII слідує, що під час загальної мобілізації, ці Закони не містять заборони для територіального центру комплектування та соціальної підтримки повідомлення громадян про прибуття до територіального центру комплектування та соціальної підтримки засобами телефонного зв`язку та іншими засобами. Так, позивач добровільно з`явився до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а в подальшому прибув до військової частини НОМЕР_1 та був зарахований до її списків. Апелянт зазначив, що висновку (постанови) військово-лікарської комісії про непридатність позивача до військової служби з виключенням з військового обліку до військової частини НОМЕР_1 не надходило, тому відсутні правові підстави для звільнення та скасування наказів по військової частини НОМЕР_1 від №91 від 14.04.2022, від №100 від 23.04.2022.

Позивач надав до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що судом першої інстанції вірно встановлено, що позивача з 01.12.2021 в установленому порядку визнано інвалідом другої групи загального захворювання. Відповідно до частини другої статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" №3543-XII ооби з інвалідністю, а також особи зазначені в абзацах четвертому-дванадцятому частини першої цієї статті, у зазначений період можуть бути призвані на військову службу за їхньою згодою і тільки за місцем проживання. Таким чином, лише за особистою згодою позивача можливо його призвати на військову службу і тільки за місцем проживання. Просив апеляційну скаргу залишит без задоволення, а рішення без змін.

Колегія суддів зазначає, що з огляду на ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджено наявними в матеріалах справи доказами, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проходив строкову військову службу у період з 13.11.1991 по 17.12.1993, після чого був звільнений у запас з направленням на облік до Семенівського РВК Полтавської області, про що наявний відповідний запис у військовому квитку ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 , виданому Семенівським районним військовим комісаріатом Полтавської області 11.11.1991.

Згідно з довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 114888, ОСОБА_1 встановлено другу групу інвалідності з 01.12.2021 безтерміново, причина інвалідності - загальне захворювання.

26 січня 2022 року у військовому квитку ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 зроблено відмітку від 26.01.2022, що лікарською комісією при Третьому відділі Кременчуцького РТЦК та СП Полтавської області позивач визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатний у воєнний час.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указом Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" постановлено оголосити та провести загальну мобілізацію. Мобілізацію провести на території Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Київської, Кіровоградської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, міста Києва.

Згідно з поясненнями позивача 25.02.2022 за адресою постійного місця проживання та реєстрації (с. Брусове, Кременчуцький район, Полтавська область) йому вручена повістка за підписом начальника третього відділу Кременчуцького РТЦК та СП підполковника ОСОБА_2 , в якій зазначено про необхідність з`явитися 26.02.2022 о 08:00 за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідно до пояснень представника ІНФОРМАЦІЯ_1 у відзиві на позовну заяву бойова повістка під підпис позивачу не вручалась, а додана до позовної заяви повістка має ознаки підробки та не відповідає встановленому зразку.

За твердженням позивача у позовній заяві, 26.02.2022 року він прибув до відділу, де його повідомили, що у зв`язку зі збройною агресією російської федерації проти України, введенням з 24.02.2022 на всій території держави воєнного стану та проведенням загальної мобілізації він буде призваний на військову службу до Збройних Сил України, при цьому ним здано військовий квиток, в подальшому його тимчасово відправлено в одну зі шкіл смт. Семенівка для очікування розпоряджень, а через декілька днів йому надали дозвіл перебувати за місцем проживання.

14 квітня 2022 року начальником Кременчуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_3 видано наказ №79 від 14.04.2022 "Про призов військовозобов`язаних на військову службу до Збройних Сил України під час мобілізації", підпунктом 1.9. пункту 1 якого на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію" 14.04.2022 призвано по мобілізації старшого сержанта ОСОБА_1 , 1973 р.н, який призначений у команду № НОМЕР_1 і відправлений у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 .

Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №91 від 14.04.2022 відповідно до Указу Президента України "Про загальну мобілізацію" від 24.02.2022 №69/2022 старшого сержанта військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 , призваного ІНФОРМАЦІЯ_1 , зараховано до списків по особовому складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення з 14.04.2022. Визнано таким, що прибув і приступив до виконання службових обов`язків в район відновлення боєздатності м. Черкаси для забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічи і стримуванні збройної агресії, захисту населення та інтересів держави, забезпечення заходів із правового режиму воєнного стану. Зараховано на продукти для приготування їжі в польових умовах з 14.04.2022.

23 квітня 2022 року наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) №100 старшого сержанта військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 , який знаходиться в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 призначено на посаду номером обслуги самохідного артилерійського взводу самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи, ВОС 134533А, шпк. "солдат", визнано таким, що з 23 квітня 2023 року справи та посаду прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою з тарифним розрядом 4 та розміром посадового окладу 2730 гривень на місяць.

Не погодившись із спірними наказами, позивач оскаржив їх до суду.

Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог суд першої інстанції виходив з підстав їх обгрунтованості.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з частинами першою, другою статті 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу. Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

У силу вимог статті 65 Основного Закону України, захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, шанування її державних символів є обов`язком громадян України. Громадяни відбувають військову службу відповідно до закону.

За приписами частин 1, 2 статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25 березня 1992 року № 2232-XII (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Проходження військової служби здійснюється, зокрема, громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом.

Пунктом 2 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України, затвердженого Указом Президента України від 10 грудня 2008 року № 1153/2008 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України (далі - військова служба) в добровільному порядку або за призовом.

У добровільному порядку громадяни проходять: військову службу (навчання) за контрактом курсантів у вищих військових навчальних закладах, а також закладах вищої освіти, які мають у своєму складі військові інститути, факультети військової підготовки, кафедри військової підготовки, відділення військової підготовки (далі - військові навчальні підрозділи закладів вищої освіти); військову службу за контрактом осіб рядового складу; військову службу за контрактом осіб сержантського і старшинського складу; військову службу за контрактом осіб офіцерського складу.

З громадянами, які добровільно вступають на військову службу, укладається контракт згідно з додатками 1 і 2.

За призовом громадяни проходять: строкову військову службу; військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період; військову службу за призовом осіб офіцерського складу.

За приписами статті 1 Закону України "Про оборону України" від 6 грудня 1991 року № 1932-XII особливий період - період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.

Статтею 1 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" від 21.10.1993 №3543-ХІІ (надалі - Закон №3543-ХІІ, в редакції на час виникнення спірних відносин) визначено, що мобілізація - комплекс заходів, здійснюваних з метою планомірного переведення національної економіки, діяльності органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій на функціонування в умовах особливого періоду, а Збройних Сил України, інших військових формувань, Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - на організацію і штати воєнного часу. Мобілізація може бути загальною або частковою та проводиться відкрито чи приховано.

Статтею 22 Закону №3543-ХІІ визначені обов`язки громадян щодо мобілізаційної підготовки та мобілізації.

Зокрема, відповідно до частин 3, 5 статті 22 Закону №3543-XII під час мобілізації громадяни зобов`язані з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках керівників територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки), або у строки, визначені командирами військових частин (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом керівників органів, в яких вони перебувають на військовому обліку, військовозобов`язані, резервісти Служби зовнішньої розвідки України - за викликом керівників відповідних підрозділів Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язані Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - за викликом керівників відповідних органів управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Призов громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, здійснюють територіальні центри комплектування та соціальної підтримки за сприяння місцевих органів виконавчої влади або командири військових частин (військовозобов`язаних, резервістів Служби безпеки України - Центральне управління або регіональні органи Служби безпеки України, військовозобов`язаних, резервістів Служби зовнішньої розвідки України - відповідний підрозділ Служби зовнішньої розвідки України, військовозобов`язаних Оперативно-рятувальної служби цивільного захисту - відповідні органи управління центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері цивільного захисту).

Відповідно до пункту 1 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є органами військового управління, що забезпечують виконання законодавства з питань військового обов`язку і військової служби, мобілізаційної підготовки та мобілізації.

За змістом пункту 7 цього Положення територіальні центри комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя є юридичними особами публічного права, мають самостійний баланс, реєстраційні рахунки в органах Казначейства. Районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки є відокремленими підрозділами відповідних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки Автономної Республіки Крим, областей, мм. Києва та Севастополя.

У силу пункту 12 цього Положення керівник територіального центру комплектування та соціальної підтримки має право, зокрема, видавати у межах своїх повноважень накази та розпорядження.

Згідно з абзацами 1, 2 частини 1 статті 39 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

На військову службу під час мобілізації призиваються резервісти та військовозобов`язані, які перебувають у запасі і не заброньовані в установленому порядку на період мобілізації.

Статтею 23 Закону №3543-ХІІ передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації.

Відповідно до абзацу третього частини 1 статті 23 Закону №3543-XII (в редакції Закону № 2122-IX від 15.03.2022, який набрав чинності 21.03.2022) не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані: визнані в установленому порядку особами з інвалідністю або відповідно до висновку військово-лікарської комісії тимчасово непридатними до військової служби за станом здоров`я на термін до шести місяців (з наступним проходженням військово-лікарської комісії).

Особи з інвалідністю, а також особи, зазначені в абзацах четвертому - дванадцятому частини першої цієї статті, у зазначений період можуть бути призвані на військову службу за їхньою згодою і тільки за місцем проживання (абз. 17 частини 1 статті 23 Закону №3543-XII).

Аналіз наведених положень законодавства свідчить, що громадяни проходять військову службу у Збройних Силах України в добровільному порядку або за призовом. Військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період, тобто період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, належить до військової служби за призовом. Згідно з положеннями статті 39 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" призов резервістів та військовозобов`язаних на військову службу під час мобілізації проводиться в порядку, визначеному цим Законом та Законом України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію". У свою чергу статтею 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачена відстрочка від призову на військову службу під час мобілізації, яка надається, зокрема, визнаним в установленому порядку особам з інвалідністю (абз. 3 ч. 1 ст. 23). Такі особи під час мобілізації можуть бути призвані на військову службу лише за їхньою згодою і тільки за місцем проживання.

Статтею 11 Конвенції про права осіб з інвалідністю, ратифікованою Україною згідно із Законом 16 грудня 2009 року № 1767-VI, передбачено, що держави-учасниці вживають, відповідно до своїх зобов`язань за міжнародним правом, зокрема міжнародним гуманітарним правом та міжнародним правом з прав людини, усіх необхідних заходів для забезпечення захисту й безпеки осіб з інвалідністю у ситуаціях ризику, зокрема в збройних конфліктах, надзвичайних гуманітарних ситуаціях та під час стихійних лих.

Абзацом 3 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", встановлено, що не підлягають призову на військову службу під час мобілізації військовозобов`язані, зокрема, визнані в установленому порядку особами з інвалідністю, набрав чинності 21.03.2022, після викладення в новій редакції Законом №2122-IX від 15.03.2022. Відповідно до пояснювальної записки до проекту Закону №2122-IX прийняття такого Закону мало на меті визначення на законодавчому рівні спрощеного варіанту звільнення від військової служби осіб з інвалідністю та осіб, які доглядають за такими особами з інвалідністю і хворими дітьми, необхідність такого Закону обґрунтована тим, що у мирний час багато осіб з інвалідністю та осіб, які доглядають за такими особами з інвалідністю і хворими дітьми, не оформили своєчасно військові квитки та звільнення від військової служби, внаслідок чого не можуть виїхати за кордон, рятуючи своє життя та життя своїх близьких, при цьому перебування осіб з інвалідністю та дітей з інвалідністю в Україні ускладнено тим, що практично всі бомбосховища та укриття є архітектурно недоступними для маломобільних груп населення, у населених пунктах ускладено доступ до їжі, води та медичної допомоги, у баготоповерхівках з міркувань безпеки відключені ліфти.

Отже, Закон №2122-IX від 15.03.2022 мав на меті спростити звільнення військової служби осіб з інвалідністю та осіб, які доглядають за такими особами з інвалідністю і хворими дітьми.

Матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 визнаний у встановленому законодавством порядку з 01.12.2021 особою з інвалідністю другої групи безтерміново, про що свідчить довідка до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 114888 від 04.01.2022.

Таким чином, станом на дату призову позивача на військову службу під час мобілізації - 14.04.2022 позивач в силу вимог абзацу третього частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" не підлягав мобілізації, натомість міг бути призваний на військову службу лише за його згодою і тільки за місцем проживання.

Зі змісту позовної заяви та відзиву на апеляційну скаргу, колегією суддів встановлено, що ОСОБА_1 згоду на призов на військову службу не давав, при цьому у нього посадовими особами ІНФОРМАЦІЯ_1 перевірялися документи, які стосувалися стану його здоров`я, в тому числі пов`язані з інвалідністю.

Разом з тим, відповідачами суду апеляційної інстанції не надано будь-яких документів, які б свідчили про надання позивачем згоди на призов на військову службу під час мобілізації (заяв, рапортів тощо).

Аналіз змісту частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", яка передбачає виняток із загального правила про неприпустимість призову на військову службу під час мобілізації осіб з інвалідністю, а саме, можливість призову таких осіб лише за їхньою згодою, дає підстави для висновку, що така згода повинна бути певним чином оформлена чи зафіксована і не є рівнозначною добровільній явці особи до центру комплектування та соціальної підтримки.

Враховуючи відсутність доказів надання позивачем, який є особою з інвалідністю 2 групи, згоди на призов на військову службу під час мобілізації, відповідачем Кременчуцьким РТЦК та СП доказів в підтвердження протилежного суду не надано, колегія суддів вважає вірними висновки суду першої інстанції, що здійснюючи призов позивача на військову службу під час мобілізації 14.04.2022, відповідач ІНФОРМАЦІЯ_3 діяв з порушенням абзацу третього частини 1 статті 23 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію".

Стосовно доводів апелянта про добровільність прибуття позивачем до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, а в подальшому до військової частини НОМЕР_1 , колегія суддів зазначає, що статтею 22 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" передбачено обов`язок громадян під час мобілізації з`явитися до військових частин або на збірні пункти територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Отже, прибуття особи до центру комплектування та соціальної підтримки не є беззаперечним свідченням того, що громадянин підлягає призову під час мобілізації.

Колегія суддів зазначає, що повноваження щодо здійснення призову громадян на військову службу під час мобілізації або залучення їх до виконання обов`язків за посадами, передбаченими штатами воєнного часу, покладено, в тому числі, на територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, які у зв`язку з цим повинні встановити, чи підлягає громадянин призову під час мобілізації, чи на нього поширюється відстрочка від такого призову.

Тобто, Кременчуцьким районним територіальним центром комплектування та соціальної підтримки не виконано покладений на нього обов`язок щодо встановлення, чи підлягає громадянин призову під час мобілізації, чи на нього поширюється відстрочка від такого призову.

Відповідно до пункту 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 лютого 2022 року №154, яка набрала чинності 26.02.2022, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення: оформляють для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час, які надаються в установленому порядку, а також ведуть їх спеціальний облік.

Таким чином, оформлення для військовозобов`язаних, резервістів відстрочки від призову під час мобілізації та в особливий період і воєнний час та ведення їх спеціального обліку належить до повноважень, зокрема, районних територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, тому саме на них покладено обов`язок з`ясувати усі обставини, необхідні для виконання таких повноважень.

Колегія суддів зазначає, що матеріали справи не містять, а відповідачем не надано доказів прийняття позивача для проходження військової служби у добровільному порядку (за контрактом), натомість 14.04.2022 позивача призвано на військову службу в Збройні Сили України під час мобілізації.

Втім, матеріалами справи підтверджено, що позивачем 08 жовтня 2022 року складено рапорти на командира військової частини НОМЕР_1 і керівника Полтавського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо звільнення його з військової служби у запас, у зв`язку з істотним порушенням призову його на військову службу під час проведення загальної мобілізації, або в інший спосіб поновити його порушені права.

А тому, колегія суддів дійшла висновку, що ІНФОРМАЦІЯ_3 необґрунтовано належними та допустимими доказами по справі правомірність своїх дій щодо призову позивача на військову службу під час мобілізації.

Зважаючи, що неправомірність дій щодо призову на військову службу позивача, які виразилися у прийнятті спірного наказу начальником Кременчуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №79 від 14.04.2022 "Про призов військовозобов`язаних на військову службу до Збройних Сил України під час мобілізації", підпунктом 1.9. пункту 1 якого на підставі Указу Президента України від 24.02.2022 №69/2022 "Про загальну мобілізацію", яким 14.04.2022 призвано по мобілізації старшого сержанта ОСОБА_1 , 1973 р.н., який призначений у команду № НОМЕР_1 і відправлено у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції щодо визнання протиправним та скасування наказу начальника Кременчуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки №79 від 14.04.2022 "Про призов військовозобов`язаних на військову службу до Збройних Сил України під час мобілізації" в частині призову по мобілізації старшого сержанта ОСОБА_1 , 1973 р.н, який призначений у команду № НОМЕР_1 , і відправлення у розпорядження командира військової частини НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 , як такий, що прийнятий без урахування вимог законодавства та обставин, що мали значення для його прийняття, задовольнивши відповідні позовні вимоги.

Враховуючи, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 91 від 14.04.2022, яким старшого сержанта військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 , призваного ІНФОРМАЦІЯ_1 , зараховано до списків по особовому складу військової частини НОМЕР_1 на всі види забезпечення з 14.04.2022, та наказ командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 100 від 23.04.2022, яким старшого сержанта військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_1 , який знаходиться в розпорядженні командира військової частини НОМЕР_1 , призначено на посаду номером обслуги самохідного артилерійського взводу самохідної артилерійської батареї самохідного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи, ВОС 134533А, шпк. "солдат", прийняті на підставі та з урахуванням наказу начальника Кременчуцького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 79 від 14.04.2022, який визнано судом протиправним, колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції про визнання протиправними та скасування даних наказів у відповідній частині.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції вірно встановлено обставини справи та суд дійшов обгрунтованого висновку щодо задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Колегія суддів, переглянувши рішення суду першої інстанції, дійшла висновку, що при прийнятті рішення, суд першої інстанції дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального права.

Наведені в апеляційній скарзі доводи правильність висновків суду не спростовують.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 07.04.2023 по справі № 440/10938/22 - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя А.О. Бегунц
Судді Л.В. Мельнікова С.С. Рєзнікова