Справа № 280/3377/23
Суддя: Лукманова О.М.
Дата ухвалення: 2023-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

02 листопада 2023 року м. Дніпросправа № 280/3377/23

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого - судді Лукманової О.М. (доповідач),

суддів: Божко Л.А., Дурасової Ю.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 червня 2023 року (суддя Сіпака А.В., м. Запоріжжя, повний текст рішення складено 22.06.2023 року) в справі № 280/3377/23 за позовом Головного управління ДПС у Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

в с т а н о в и в:

25.05.2023 року Головне управління ДПС у Запорізькій області (далі по тексту позивач) звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту відповідач), в якому просило стягнути податковий борг у сумі 6817,68 грн., з яких: у сумі 5283,60 грн. по податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, у сумі 1534,08 грн. по військовому збору.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 22.06.2023 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції Головне управління ДПС у Запорізькій області подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог. Свої вимоги обґрунтувало тим, що судом не надано належної оцінки нормам чинного законодавства, висновки суду не відповідають обставинам справи, що призвело до прийняття невірного рішення. Апелянтом зазначено, що за відповідачем рахується податковий борг у розмірі 6817,68 грн. з податку на доходи фізичних осіб, що сплачуються фізичними особами за результатами річного декларування, та по військовому збору, такий борг виник як несплачений податок, що визначений податковими повідомленнями-рішеннями. Головним управлінням ДПС у Запорізькій області у відповідності до п.п. 164.2.10 п. 164ст. 164 та пп. 174.2.2 п. 174.2 ст. 174 Податкового кодексу України було винесено податкові повідомлення-рішення форми № , № , № на загальну суму 6219,07 грн., які було направлено боржнику рекомендованим листом з повідомленням про вручення, але не отримані ним, поштові відправлення вважаються належним чином врученими на підставі п. 42.2 Податкового Кодексу України, оскільки за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). Податкові повідомлення-рішення, якими визначено суму податку та після їх несплати, визначається як сума податкового боргу, є узгодженими з огляду на їх направлення засобами поштового зв`язку на податкові адресу ОСОБА_1 . Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Єдина податкова адреса відповідача та фактичне місце проживання є АДРЕСА_1 , тобто фактичне місце проживання. Згідно облікових даних ОСОБА_1 які містяться в базі даних ДПС України, адреса реєстрації значиться АДРЕСА_2 , дана адреса також зазначена в Державному реєстрі фізичних осіб. Встановлення факту направлення (вручення) фізичній особі податкового повідомлення-рішення поштою у встановленому законодавством порядку, дослідженню підлягають відповідність адреси одержувача у поштовому відправленні місцю проживання або останньому- відомому місцезнаходженню фізичної особи та повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, в якому зазначено дату вручення або причини невручення. При направлені кореспонденції на адресу АДРЕСА_2 , жодного разу працівниками «Укрпошти» не зазначалось у довідці ф-20 про причини повернення/досилання причина повернення - неправильно зазначена(відсутня) адреса, а зазначалась причина повернення - за закінченням терміну зберігання. Відповідач був повідомлений про надходження кореспонденції, але не вважала за потрібне звернутися до поштового відділення для її отримання. Апелянт вказував, що судом першої інстанції не взято до уваги, що предметом спору є стягнення податкового боргу, а не оскарження податкових повідомлень-рішень. Податкові повідомлення-рішення, якими визначено суму боргу, є узгодженими та не оскарженими.

Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом норм матеріального і процесуального права та правової оцінки обставин у справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що виникнення податкового боргу є фактом, який пов`язаний із несплатою узгодженої суми податкового зобов`язання протягом установленого строку. При вирішенні спору про стягнення податкового боргу, перевірці підлягають обставини щодо наявності податкового боргу за стягненням якого звернувся контролюючий орган, саме під час з`ясування обставин щодо наявності податкового боргу підлягають з`ясуванню і підстави його виникнення: наявність податкових повідомлень-рішень, чинних на час звернення з позовом про стягнення боргу; самостійно визначені суми податкового зобов`язання. Необхідним є встановлення як факту отримання платником податків податкових повідомлень-рішень, а, отже, конкретної календарної дати узгодження визначених в них грошових зобов`язань та своєчасної несплати, так і факту вручення/невручення податкової вимоги про сплату податкового боргу, адже з врученням податкової вимоги закон пов`язує право контролюючого органу на звернення до суду з позовом про стягнення податкового боргу. Дотримання відповідних податкових процедур узгодження податкових зобов`язань, які включають в себе обов`язок по виставленню податкового повідомлення-рішення за кожним окремим податком, збором (обов`язковим платежем), його вручення (направлення) платнику податків, надісланню такому платнику податкової вимоги, повинно передувати реалізації права суб`єкта владних повноважень на стягнення з платника податків коштів у рахунок погашення податкового боргу, у тому числі шляхом звернення із відповідним позовом до адміністративного суду. Суд першої інстанції вказував, що податкові повідомлення-рішення надсилається (вручається) платнику податків у відповідності до певного порядку. Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику). Будучи фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 була визначена податкова адреса - АДРЕСА_2 , що підтверджується відомостями, наявними в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, проте 28.05.2013 року проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 І Згідно із відомостями Департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради про місце проживання, наданими позивачем до матеріалів справи, зареєстрованою адресою місця проживання ОСОБА_1 являється АДРЕСА_3 . Вказана адреса була відома податковому органу на момент надсилання податкових повідомлень-рішень та податкової вимоги. Податковою адресою (місцезнаходженням) фізичної особи платника податків на момент виникнення спірних правовідносин була адреса: АДРЕСА_3 . Однак, податкові повідомлення-рішення, які визначають суму боргу - від 13.04.2018 року № , від 13.04.2018 року № та від 13.04.2018 року № , у зв`язку з його направленням на адресу, яка значилась в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, на час реєстрації відповідачці як на адресу АДРЕСА_2 , замість дійсної адреси місцезнаходження АДРЕСА_3 , відповідачкою не отримане та повернуто з причин закінчення терміну зберігання. податкова вимога також не була надіслана на дійсну адресу відповідача та повернулась без узгодження. Позивачем не дотримано вимог п. 42.2 ст. 42 ПК України, доказів протилежного позивачем суду не надано.

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_1 з 2011 року зареєстрована і проживає за адресом: АДРЕСА_4 , що підтверджується зазначенням у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Така адреса проживання не підтверджується Департаментом реєстраційних послуг, згідно довідки від 24.11.2022 року № 04-45/3/1212 Департаменту реєстраційних послуг Управління державної реєстрації фізичних осіб адресою реєстрації та проживання ОСОБА_1 є АДРЕСА_3 .

ГУ ДПС у Запорізькій області вказує, що податкова адреса ОСОБА_1 є АДРЕСА_4 , про що зазначено у Ідентифікаційних даних та Реєстраційних даних платника в ДПІ за неосновним місцем обліку.

Встановлено, що з метою встановити дійсну поштову адресу ОСОБА_1 , ГУ ДПС у Запорізькій області зверталось з запитом до Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстраційне місце проживання УМВС України, де вказувало, що ОСОБА_1 проживає за адресою АДРЕСА_5 . Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстраційне місце проживання УМВС України повідомлено, що в 2001 році ОСОБА_1 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 .

Адреса ОСОБА_1 відповідно до даних ДРФО є АДРЕСА_5 .

Встановлено, що 16.03.2018 року ГУ ДФС у Запорізькій області проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ОСОБА_1 з питань своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати податків і зборів з доходів фізичній особі за ознакою доходу « 114» за період з 01.01.2016 року по 31.12.20216 року, за результатами якої складено акт № 191/08-01-13-05/ НОМЕР_1 у висновках якого вказано, що встановлено порушення ОСОБА_1 пп. 184.2.2 п. 174.2 ст. 174 ПК України , в результаті чого донараховано податок на доходи фізичних осіб за 2016 рік у сумі 3722,50 грн.; пп. 164.2.10 п. 164.1 ст. 164, пп. 1.3 п. 16-1 підрозділу 10 ПК України, в результаті чого донараховано військового збору за 2016 рік у сумі 1116,75 грн.; пп. 49.18.4 п. 49.18 ст. 49, пп. 179.1 пп. 179.7 ст. 179 ПК України, не надано податкову декларації про майновий стан і доходи за 2016 рік, не задекларовано «дохід отриманий у спадщину (подарований) від фізичної особи, що не є членом сім`ї першого ступеня споріднення за ознакою « 114», а також самостійно не розраховано та не сплачено до бюджету податки з отриманого доходу за 2016 рік по строку до 01.05.2017 року. У акті вказано, що ОСОБА_1 для підписання акту та його отримання не з`явилась, акт направлено поштою з повідомленням про вручення.

Встановлено, що 13.04.2018 року ГУ ДФС у Запорізькій області на підставі акту перевірки № 191/08-01-13-05/198771098 від 16.03.2018 року винесено податкові повідомлення-рішення № , яким ОСОБА_1 визначено суму податкового зобов`язання за платежем «штрафні санкції, податок на доходи фізичних осіб» за 2016 рік у розмірі 170,00 грн.; № , яким визначено податкове зобов`язання за платежем «військовий збір» у розмірі 1395,94 грн., з яких 1116,75 грн. за основним платежем та 279,19 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями; № , яким ОСОБА_1 визначено податкове зобвоязання за платежем «податок на доходи фізичних осіб», яким нараховано 4653,13 грн., з яких 3722,50 грн. за основним платежем та 930,63 грн. за штрафними (фінансовими) санкціями. Податкові повідомлення-рішення було направлено відповідачу за адресою: АДРЕСА_4 . Кореспонденція повернулась на адресу податкового органу без вручення платнику податків.

ГУ ДПС у Запорізькій області вказує, що у зв`язку з несплатою узгодженого податкового зобов`язання, нараховано пеню у розмірі 460,47 грн. у частині податку на дохід фізичної особи та 138,14 грн. як пеня у частині військового збору.

ГУ ДФС у Запорізькій області сформовано податкову вимогу від 23.08.2018 року № 26486-50/829 на суму 6817,68 грн., яка направлена ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку на адресу АДРЕСА_6 , та згідно копії поштового конверту, кореспонденція повернулась на адресу податкового органу без вручення платнику податків.

Варто вказати, що за один період, податковий орган направляє для узгодження податкову кореспонденцію на дві різні адреси.

Згідно п. 55.1 ст. 55, п. 60.1, п. 60.3 ст. 60 ПК України податкове повідомлення-рішення про визначення суми грошового зобов`язання платника податків або будь-яке інше рішення контролюючого органу може бути скасоване контролюючим органом вищого рівня під час проведення процедури його адміністративного оскарження та в інших випадках у разі встановлення невідповідності таких рішень актам законодавства. Податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними, якщо: контролюючий орган скасовує раніше прийняте податкове повідомлення-рішення про нарахування суми грошового зобов`язання або податкову вимогу. У випадках, визначених підпунктом 60.1.2 пункту 60.1 цієї статті, податкове повідомлення-рішення або податкова вимога вважаються відкликаними з дня прийняття контролюючим органом рішення про скасування такого податкового повідомлення-рішення або податкової вимоги.

Слід зважати на узгодження податкових повідомлень-рішень.

Згідно п. 42.1, п. 42.2 ст. 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті. Документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Податкові повідомлення-рішення, що надіслані на невстановлену адресу платника податків, невірну адресу, не вважаються належним чином належним чином врученими та отже не є належним чином узгодженими.

Згідно з п.п. 14.1.175 п. 14.1. ст. 14, п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України податковим боргом є сума узгодженого грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), але не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання. Контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Також, відповідно до п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючі органи мають право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.

Відповідно до положень п. 95. 1 ст. 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі.

Згідно п. 102.1, п. 102.4 ст. 102 ПК України контролюючий орган, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

Пунктом 58.1 ст. 58 ПК України передбачено, що контролюючий орган надсилає (вручає) платнику податків податкове повідомлення-рішення, якщо сума грошового зобов`язання платника податків, передбаченого податковим або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, розраховується контролюючим органом відповідно до статті 54 цього Кодексу (крім декларування товарів, передбаченого для громадян) або якщо за результатами перевірки контролюючим органом встановлено факт: заниження або завищення суми податкових зобов`язань, заявленої у податковій декларації, або суми податкового кредиту, заявленої у податковій декларації з податку на додану вартість, крім випадків, коли зазначене заниження або завищення враховано при винесенні інших податкових повідомлень-рішень за результатами перевірки. Форма та порядок надіслання податкового повідомлення-рішення і розрахунку грошового зобов`язання визначається центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику. Податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Положення наведених норм податкового законодавства обумовлюють висновок про те, що у спорах за позовом податкового органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню судами підлягає факт узгодженості грошового зобов`язання, зокрема факт доведення до платника податків інформації про наявний у нього податковий борг, слід перевіряти узгодженість податкового повідомлення-рішення, як джерела формування та виникнення податкового боргу, з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання, протягом строків, визначених законодавством, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу, тощо.

Отже, щоб певну суму назвати податковим боргом, така сума повинна бути безперечно доведена до боржника, про наявність суми несплаченого податку, платник податків повинен бути повідомлений. Податковий орган звертаючись до суду з позовом про стягнення податкового боргу повинен провести узгодження суми боргу, оскільки податковим боргом визначається сума узгодженого грошового зобов`язання.

Суд вважає, що податкові зобов`язання, визначені податковими повідомленнями-рішеннями від 13.04.2018 року № , № , № не є узгодженими належним чином. Маючи обізнаність про податкові повідомлення-рішення, у відповідача наявна можливість сплатити суму податкових зобов`язань самостійно, без її примусового стягнення як податкового боргу або оскаржити їх у належний спосіб.

Суд апеляційної інстанції вказує, що суд першої інстанції вірно не аналізує законність податкових повідомлень-рішень, досліджується питання їх узгодження, тобто доведення до відома платника податків.

Колегія суддів приходить до висновку, що Головним управлінням ДПС у Запорізькій області не взято до уваги, що податкові повідомлення-рішення, які складають суми боргу, не надіслано відповідачу належним чином у відповідності до ст. 42 ПК України. Наявна плутанина у податковій адресі відповідача.

Суд апеляційної інстанції при вирішенні спору керується правовою позицією Верховного Суду визначеною у постановах від 24.04.2020 року у справі №818/263/16, від 10.04.2020 року у справі №813/7758/14, від 21.11.2019 року у справі № 821/1126/16, 09.10.2019 року у справі №803/1101/15-а, від 09.06.2021 року у справі № 826/11119/18, від 09.06.2021 року у справі № 824/1311/15-а

Згідно ч. 1, ч. 6 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Повернення здійснених судових витрат здійснюється стороні, що не є суб`єктом владних повноважень.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції та вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції слід залишити без змін, як таке, що ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Керуючись ст.ст. 315, 316, 321, 322 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Запорізькій області - залишити без задоволення.

Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 22 червня 2023 року в справі № 280/3377/23 залишити без змін.

Постанова Третього апеляційного адміністративного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення у порядку ст.ст. 328 329 КАС України.

Головуючий - суддя О.М. Лукманова

суддя Л.А. Божко

суддя Ю. В. Дурасова