Справа № 200/2378/23
Суддя: Сіваченко Ігор Вікторович
Дата ухвалення: 2023-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року справа №200/2378/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді Сіваченка І.В., суддів: Блохіна А.А., Гаврищук Т.Г., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року (повне судове рішення складено 07 серпня 2023 року) у справі № 200/2378/23 (суддя в І інстанції Давиденко Т.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії,

УСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі ГУ ПФУ в Донецькій області) про визнання протиправними дій щодо обчислення середньомісячної заробітної плати для призначення щомісячної страхової виплати з урахуванням календарних днів за період з квітня 2022 року по вересень 2022 року, зобов`язання здійснити обрахунок середньої заробітної плати для призначення щомісячної страхової виплати за розрахунковий період з вересня 2021 року по серпень 2022 року без урахування календарних днів за період з квітня 2022 року по вересень 2022 року та здійснити перерахунок щомісячної страхової виплати з дати її призначення.

Доводи позовної заяви обґрунтовує тим, що, відповідач, як вважав позивач, обчислюючи середньомісячну заробітну плату для призначення щомісячної страхової виплати з урахуванням календарних днів за період з квітня 2022 року по вересень 2022 року, діяв з перевищенням повноважень та не у спосіб, визначений чинним законодавством з питань соціального захисту.

Зазначав, що від не залежаних від позивача причин, пов`язаних з дійсно істотною обставиною, а саме: бойовими діями саме на території міста Торецька він не працював і йому не виплачувалася заробітна плата.

Враховуючи викладене, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Донецькій області щодо обчислення середньомісячної заробітної плати для призначення ОСОБА_1 щомісячної страхової виплати з урахуванням календарних днів за період з квітня 2022 року по вересень 2022 року.

Зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області здійснити ОСОБА_1 обрахунок середньої заробітної плати для призначення щомісячної страхової виплати за розрахунковий період з вересня 2021 року по серпень 2022 року без урахування календарних днів за період з квітня 2022 року по вересень 2022 року та здійснити перерахунок щомісячної страхової виплати з дати її призначення.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення місцевого суду, прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу, відповідно до пункту 3.1 Порядку призначення, перерахування та проведення страхових виплат, який затверджений постановою правління Фонду соціального страхування України від 19.07.2018 №11 (зі змінами), до заяви додані документи, а саме: копія РНОКПП, копія паспорта, акт розслідування хронічного професійного захворювання за формою П-4 від 09.09.2022, довідка про середню заробітну плату №7/745 від 13.10.2022, копія трудової книжки, витяг з наказу №65/а-к від 04.04.2022 «Щодо призупинення дії трудового договору», виписка з акту огляду МСЕК.

Також зазначає, що Донецький окружний адміністративний суд не дослідив той факт, що суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Апеляційний розгляд здійснено в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає за необхідне вимоги, викладені в апеляційній скарзі, залишити без задоволення, з таких підстав.

Судами першої та апеляційної інстанції встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , паспорт НОМЕР_2 .

Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_3 ОСОБА_1 з 24 червня 1998 року працював на різних посадах на шахтах ДП «Торецьквугілля», в тому числі на посадах підземного гірничого майстра та підземного гірника очисного забою 5 розряду.

Наказом ДП «Торецьквугілля» ВП «Шахта «Торецька» від 04.04.2022 року № 65/а-к «Щодо призупинення дії трудового договору» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 01.04.2022 ОСОБА_1 було тимчасово звільнено від обов`язку виконувати роботу за укладеним трудовим договором, без припинення трудових відносин.

07.10.2022 ОСОБА_1 був звільнений з ВП «Шахта «Торецька» ДП «Торецьквугілля», у зв`язку з невідповідністю стану здоров`я виконуваній роботі, на підставі п. 2 ст. 40 КЗпП України.

За час роботи на шахті ОСОБА_1 отримав професійні захворювання хронічну двобічну сенсоневральну приглухуватість з помірним ступенем зниження слуху 3ст. та хронічний бронхіт 2 ст., прикореневий пневмофібіоз, ЛН 2ст., хронічне легеневе серце, СН ІІ А., про що свідчить виписка із медичної амбулаторної картки, повідомлення про хронічне професійне захворювання від 26.08.2022.

06.10.2022 Міжрайонною травматологічною медико-соціальною експертною комісією м. Покровська ОСОБА_1 вперше за сукупністю захворювань встановлено 65% втрати працездатності та III група інвалідності з 06.10.2022 безстроково.

11.10.2022 ОСОБА_1 звернувся до Торецького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області з заявою про призначення страхових виплат у зв`язку з професійним захворюванням, отриманим за час роботи на підприємстві відокремлений підрозділ «Шахта «Торецька» державного підприємства «Торецьквугілля».

Торецьким міським відділенням управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області ОСОБА_1 призначено одноразову страхову виплату у розмірі 17-ти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на день настання права потерпілого на страхову виплату, а саме: 28730,00 грн., а також щомісячну страхову виплату, виходячи з розміру середньомісячної заробітної плати 8097,65 грн. та 65% ступеня втрати професійної працездатності, а саме: 8097,65 грн х 65% = 5263,47 грн.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 14.04.2023 № 0500-0202-8/30743 ОСОБА_1 повідомлений, що календарні місяці з квітня по серпень 2022 року не були виключені з розрахункового періоду для визначення середньомісячної заробітної плати. Середньомісячна заробітна плата ОСОБА_1 обчислена за календарні дні перед професійним захворюванням, а саме: з вересня 2021 року по серпень 2022 року. Поважні причини, які виключені з розрахунку за вказаний період склали 57 днів: 28 днів - тимчасова непрацездатність у вересні 2021 року, 28 днів - тимчасова непрацездатність у листопаді 2021 року та 1 день відпустки без збереження заробітної плати у березні 2022 року.

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно статті 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Відповідно до ч. 1 ст. 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) сума щомісячної страхової виплати встановлюється відповідно до ступеня втрати професійної працездатності та середньомісячного заробітку, що потерпілий мав до ушкодження здоров`я.

На час звернення позивача до Торецького міського відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України в Донецькій області з заявою про призначення страхових виплат діяв Порядок обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26 вересня 2001 року № 1266 із останніми змінами, внесеними постановою КМ № 61 від 26.01.2022 року.

Пунктом 3 Порядку № 1266 встановлено, що середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нарахований єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або страхові внески на відповідні види загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі єдиний внесок та/або страхові внески), на кількість календарних днів зайнятості (відповідно до видів страхування - період перебування у трудових відносинах, виконання робіт (послуг) за цивільно-правовими договорами, проходження служби, провадження підприємницької або іншої діяльності, пов`язаної з отриманням доходу безпосередньо від такої діяльності) у розрахунковому періоді без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, тимчасова непрацездатність, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, відпустка без збереження заробітної плати (далі поважні причини).

З аналізу норм чинного законодавства вбачається, що однією з первинних властивостей права є його формальна визначеність. Тобто, саме правило поведінки (диспозиція правової норми), умови його дії та санкція за його порушення повинні бути викладені так, щоб з них чітко випливали зміст та осяг прав і обов`язків відповідних суб`єктів.

Досягається це різними засобами, але передусім чітким визначенням понять, що використовуються у законодавстві.

Усі поняття, що застосовуються у нормативно-правових актах, можна поділити на дві категорії: перші з них формально чітко визначені, а другі мають оціночний характер. Проблема використання оціночних понять у правотворчій практиці коли орган виконавчої влади самостійно переводить те або інше поняття із класу оціночних до класу чітко формально визначених шляхом встановлення повного переліку випадків, що підпадають під те або інше поняття.

Отже, можна зробити висновок, що оціночні поняття це особливий клас юридичних понять, що не є чітко визначеним законодавством, а конкретизується правозастосовним органом у кожному окремому випадку на підставі самостійної суб`єктивної оцінки волі законодавця і подальшого застосування оціночного поняття до суспільних відносин, які є предметом розгляду.

Як зазначалось раніше, в п.3 Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням середньоденна заробітна плата обчислюється шляхом ділення нарахованої за 12 календарних місяців заробітної плати, на яку нарахований єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або страхові внески на відповідні види загальнообов`язкового державного соціального страхування, на кількість календарних днів зайнятості без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, тимчасова непрацездатність, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, відпустка без збереження заробітної плати (далі поважні причини).

Тобто, поважними причинами визнано лише тимчасова непрацездатність, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустка по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, відпустка без збереження заробітної плати.

В той же час, під поняттям поважних причин слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили виконання будь-якої дії.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.

Як вказано раніше, наказом ДП «Торецьквугілля» ВП «Шахта «Торецька» від 04.04.2022 № 65/а-к «Щодо призупинення дії трудового договору» у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України з 01.04.2022 позивача було тимчасово звільнено від обов`язку виконувати роботу за укладеним трудовим договором, без припинення трудових відносин.

Тобто, від не залежаних від позивача причин, пов`язаних з дійсно істотною обставиною, а саме: бойовими діями саме на території міста Торецька він не працював і йому не виплачувалася заробітна плата.

Слід врахувати, що постановою Кабінету Міністрів України від 2 грудня 2022 року № 1350 внесені зміни до Порядку обчислення середньої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення) для розрахунку виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, та п.3 викладений в наступній редакції:

3. Середньоденна заробітна плата (дохід, грошове забезпечення) обчислюється шляхом ділення нарахованої за розрахунковий період (12 календарних місяців) заробітної плати (доходу, грошового забезпечення), на яку нарахований єдиний внесок та / або страхові внески на відповідні види загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - страхові внески), на кількість календарних днів зайнятості (відповідно до видів страхування - період перебування у трудових відносинах, виконання робіт (надання послуг) за цивільно-правовими договорами, проходження служби, провадження підприємницької або іншої діяльності, пов`язаної з отриманням доходу безпосередньо від такої діяльності) у розрахунковому періоді без урахування календарних днів, не відпрацьованих з поважних причин, - тимчасова непрацездатність, відпустка у зв`язку з вагітністю та пологами, відпустка для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та шестирічного віку за медичним висновком, відпустка без збереження заробітної плати, призупинення дії трудового договору у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України (далі - поважні причини). В такому ж порядку обчислюється середньоденна сума заробітної плати (доходу) застрахованої особи, яка є працівником або гіг-спеціалістом резидента Дія Сіті, з якої фактично сплачено страхові внески..

Стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлює, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції.

Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 26 червня 2014 року у справі «Суханов та Ільченко проти України» (Заяви № 68385/10 та № 71378/10) Європейський суд з прав людини зазначив, що стаття 1 Першого протоколу включає в себе три окремих норми: «перша норма, викладена у першому реченні першого абзацу, має загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; друга норма, що міститься в другому реченні першого абзацу, стосується позбавлення власності і підпорядковує його певним умовам; третя норма, закріплена в другому абзаці, передбачає право Договірних держав, зокрема, контролювати користування власністю відповідно до загальних інтересів. Проте ці норми не є абсолютно непов`язаними між собою. Друга і третя норми стосуються конкретних випадків втручання у право на мирне володіння майном, а тому повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закріпленого першою нормою» (параграф 30).

Щодо соціальних виплат, стаття 1 Першого протоколу не встановлює жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, мати чи ні будь-яку форму системи соціального забезпечення та обирати вид або розмір виплат за такою системою. Проте якщо Договірна держава має чинне законодавство, яке передбачає виплату як право на отримання соціальної допомоги, таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу щодо осіб, які відповідають її вимогам (параграф 31).

Зменшення розміру або припинення виплати належним чином встановленої соціальної допомоги може становити втручання у право власності (параграф 52).

Оскільки під час розгляду справи судами встановлена протиправність дій відповідача щодо включення до розрахунку середньоденної заробітної плати періоду, в якому позивач не працював через поважні причини, а саме через бойові дії на території міста Торецька, тобто з незалежних від позивача обставин, колегія судів погоджується з судом першої інстанції, що з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, ухвалити рішення про визнання протиправними дій щодо обчислення середньомісячної заробітної плати для призначення щомісячної страхової виплати з урахуванням календарних днів за період з квітня 2022 року по вересень 2022 року з зобов`язанням відповідача здійснити обрахунок середньої заробітної плати для призначення щомісячної страхової виплати за розрахунковий період з вересня 2021 року по серпень 2022 року без урахування календарних днів за період з квітня 2022 року по вересень 2022 року та здійснити перерахунок щомісячної страхової виплати з дати її призначення.

Згідно ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідачем не надано суду жодного доказу правомірності дій щодо обчислення середньомісячної заробітної плати для призначення щомісячної страхової виплати з урахуванням календарних днів за період з квітня 2022 року по вересень 2022 року, в розумінні зазначеної норми Закону.

Згідно зі статтею 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до пункту 58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява № 4909/04, Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, місцевий суд дійшов правильного висновку про задоволення позову.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статями 291, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року у справі № 200/2378/23 залишити без змін.

Повне судове рішення 07 листопада 2023 року.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому статтею 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Колегія суддів І. В. Сіваченко

А. А. Блохін

Т. Г. Гаврищук