Справа № 203/3718/23
Суддя: Колесніченко О. В.
Дата ухвалення: 2023-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 203/3718/23
Провадження № 2-а/0203/35/2023
КІРОВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2023 року Кіровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Колесніченко О.В.,

за участю секретаря с/з Погрібного О.Ю.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Дніпрі за правилами спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора Відділення поліції № 1 (м. Борислав) Дрогобицького районного відділення поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області капрала поліції Роботецького Миколи Ярославовича, Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови серії ЕАР № 6393437 від 11 січня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності, -

В С Т А Н О В И В:

У липні 2023 року позивач через свого представника Біжко Ю.О. звернувся до суду з позовом до відповідачів з вимогами скасувати постанову серії ЕАР № 6393437 від 11 січня 2023 року інспектора ВП № 1 (м. Борислав) Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області капрала поліції Роботецького М.Я. про накладення стягнення за ч. 1 ст. 122 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 340 грн. через порушення вимоги п. 8.5.1 Правил дорожнього руху порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки, посилаючись на відсутність доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху при винесенні оскаржуваної постанови, зокрема пояснень свідків, фото-, відеофіксації порушення тощо. В супереч ч. 3 ст. 283 КУпАП в постанові відсутні посилання щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис вчиненого правопорушення. Окрім цього, інспектором порушено право позивача на правову допомогу під час розгляду справи на місці зупинки. Отже, позивач вважає, що зазначене у своїй сукупності свідчить про порушення інспектором прав позивача під час розгляду справи, і як наслідок, інспектором порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, а тому просив скасувати серії ЕАР № 6393437 від 11 січня 2023 року.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 12 липня 2023 року прийнята позовна заява до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного провадження з викликом сторін.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 14 серпня 2023 року до участі у зазначеній адміністративній справі в якості співвідповідача залучено Головне управління Національної поліції у Львівській області.

Відповідачі свої відзив не подали, маючи у повному обсязі можливість реалізувати надані Законом процесуальні права на заперечення для спростування аргументів позовної заяви; про жодні причини неможливості подання доказів письмово суду не повідомляли.

Позивач та його представник в судове засідання не прибули, остання 17 жовтня 2023 року на електронну пошту суду надіслала заяву про розгляд справи за її та позивача відсутності, наполягаючи на задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідачі, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, представників не уповноважили. Будь-яких заяв або клопотань від них не надходило.

Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідно до постанови серії ЕАР № 6393437 від 11 січня 2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, водій ОСОБА_1 11 січня 2023 року о 07:07:36 год., в м. Борислав по вул. Трускавецька, 131, керуючи транспортним засобом «Pegeot 308» з номерним знаком НОМЕР_1 , перетнув суцільну лінію дорожньої розмітки, що розділяє зустрічні потоки руху, чим порушив вимоги п. 8.5.1 Правил дорожнього руху порушення вимог горизонтальної дорожньої розмітки, своїми діями вчинивши адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП, внаслідок чого інспектором Відділення поліції № 1 (м. Борислав) Дрогобицького районного відділу поліції у Львівській області капралом поліції Роботецьким Миколою Ярославовичем винесена вказана постанова, за якою на ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с. 11 зворот).

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Згідно п. 8.5.1 Правил дорожнього руху горизонтальна дорожня розмітка встановлює певний режим і порядок руху. Наноситься на проїзній частині або по верху бордюру у вигляді ліній, стрілок, написів, символів тощо фарбою чи іншими матеріалами відповідного кольору згідно з пунктом 1 розділу 34 цих Правил.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Разом із цим позивач категорично не погоджується з оскаржуваною постановою, стверджуючи про відсутність доказів порушення позивачем Правил дорожнього руху при винесенні постанови, зокрема пояснень свідків, фото-, відеофіксації порушення тощо, а також в супереч ч. 3 ст. 283 КУпАП відсутності посилання щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис вчиненого правопорушення. Окрім цього, інспектором порушено право позивача на правову допомогу під час розгляду справи на місці зупинки.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За змістом положень ч.ч. 3, 8 ст. 79 КАС України відповідач повинен подати суду докази разом із поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. Докази, не подані у встановлений законом або судом строк, до розгляду судом не приймаються, крім випадку, коли особа, що їх подає, обґрунтувала неможливість їх подання у вказаний строк з причин, що не залежали від неї.

Отже, законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржуються. Повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх.

Однак відповідач та представник відповідача, отримавши копію ухвали про відкриття провадження у справі та позовну заяву з доданими до неї документами, ознайомившись з їх змістом, не з`явилися до суду і не надали жодних пояснень з приводу дій представника поліції щодо притягнення до адміністративної відповідальності позивача, правомірність та законність яких останній ставить під сумнів, а також не надали будь-яких доказів та бодай відзиву на позов, а тому суд вважає, що відповідачі своєю пасивною поведінкою щодо реалізації наданих їм процесуальних прав з огляду на вимоги ч. 2 ст. 77 КАС України фактично висловили мовчазну згоду з вимогами позивача.

Так, згідно з ч. 4 ст. 159 КАС України неподання суб`єктом владних повноважень відзиву на позов без поважних причин може бути кваліфіковано судом як визнання позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право, крім іншого, заявляти клопотання та при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи.

Згідно з ч. 2 ст. 279 КУпАП посадова особа, що розглядає справу, після оголошення того, яка справа підлягає розгляду та хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Однак із позовної заяви судом встановлено, що відповідачем було грубо порушено процедуру розгляду справи, оскільки останній не забезпечив право позивача користуватися юридичною допомогою.

Будь-яких доказів щодо спростування допущення відповідачем інспектором Роботецьким М.Я. зазначених у позові порушень процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення відповідачами надано не було.

Більше того, в оскаржуваній постанові відсутні будь-які відомості про технічний засіб, яким здійснено цей відеозапис, та взагалі відсутні відомості про те, що такий відеозапис здійснювався.

Отже, навіть у разі надання відповідачами відеозапису на підтвердження правомірності дій працівника поліції такий відеозапис в розумінні приписів ст.ст. 73-76 КАС України не міг би вважатися належним та допустимим доказом.

Аналогічний правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справах № 524/5536/17 та № 524/7184/16-а, а також від 24.01.2019 у справах № 428/2769/17 та № 592/5576/17, який суд першої інстанції враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин у цій адміністративній справі з огляду на положення ч. 5 ст. 242 КАС України.

У той же час постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Отже, слід відмітити, що дотримання передбаченої законом процедури та порядку винесення такого рішення має виключно важливу роль для встановлення об`єктивної істини органом, на який законом покладено повноваження, зокрема, щодо розгляду справ про адміністративне правопорушення. Порушення норм процесуального права суб`єктом владних повноважень (в даному випадку працівником поліції) при прийнятті та складанні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності зводить нанівець саму суть та завдання, покладені в основу поняття адміністративної відповідальності, оскільки ускладнює, а подекуди й унеможливлює встановлення судом, що розглядає справу про адміністративне правопорушення, об`єктивної сторони вчинюваного порушення та вини особи в його вчиненні.

Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30.05.2018 у справі № 337/3389/16-а.

Процедура розгляду справи на місці вчинення правопорушення має відповідати загальним положенням порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, визначеного ст. 279 КУпАП, під час якого особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, у повному обсязі наділена правами, передбаченими ст. 268 КУпАП, зокрема має право користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи. Позбавлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, права заявляти клопотання та користуватися правовою допомогою є грубим порушенням права на захист такої особи, яке закріплене положеннями ст. 268 КУпАП та ст. 63 Конституції України, що є окремою підставою для скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на встановлені судом обставини, оскільки судом встановлено, що була грубо порушена процедура розгляду справи про адміністративне правопорушення, за результатами якого на позивача було накладене адміністративне стягнення, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова підлягає скасуванню, а відповідна справа про адміністративне правопорушення стосовно позивача закриттю, що з огляду на положення ч. 2 ст. 9 та ч. 3 ст. 286 КАС України буде належним та ефективним способом захисту прав позивача.

Окрім цього, в судовому засіданні встановлено, що про постанову серії ЕАР №6393437 від 11 січня 2023 року ОСОБА_1 дізнався з постанови державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, що надійшла йому в застосунку «Дія» 30 червня 2023 року, тоді як а ні засобами електронного зв`язку, а ні засобами поштового зв`язку оскаржувану постанову позивач не отримував, тому суд дійшов висновку, що строк звернення до суду із позовною заявою щодо оскарження зазначеної постанови, який визначений ч. 2 ст.286 КАС України, позивачем не пропущено.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України судовий збір в розмірі 536,80 грн. слід стягнути на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП у Львівській області.

Розглядаючи вимоги позивача про стягнення з відповідача на його користь судових витрат на правову допомогу у розмірі 5 000 грн., суд виходить з наступного.

Так, згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Відповідно до ч. 5 ст. 134 КАС України розмір витратна оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 134 КАС України).

В той же час, до позову не додано жодних документів, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження. Витрати на правничу допомогу на суму 5 000 грн. документально не підтверджені та не доведені.

Таким чином, беручи до уваги відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у задоволенні вимоги про стягнення витрат на правничу допомогу, що узгоджується з правовим висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2016 року у справі № 826/1216/16.

Керуючись ст. ст. 6-9, 77, 90, 139, 229, 241-246, 250, 251, 255, 286, 295 КАС України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до інспектора Відділення поліції № 1 (м. Борислав) Дрогобицького районного відділення поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області капрала поліції Роботецького Миколи Ярославовича, Головного управління Національної поліції у Львівській області про скасування постанови серії ЕАР № 6393437 від 11 січня 2023 року про притягнення до адміністративної відповідальності задовольнити.

Постанову серії ЕАР № 6393437 від 11 січня 2023 року, винесену інспектором Відділення поліції № 1 (м. Борислав) Дрогобицького районного Відділу поліції Головного управління Національної поліції у Львівській області капралом поліції Роботецьким Миколою Ярославовичем про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП скасувати, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Львівській області (, місцезнаходження: м. Львів, площа Генерала Григоренка, буд. 3), судовий збір в розмірі 536,80 грн. (п`ятсот тридцять шість гривень 80 коп.).

Рішення набирає законної сили з плином десяти днів, починаючи з наступного за днем його проголошення дня, впродовж яких може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Третього апеляційного адміністративного суду.

Суддя О.В. Колесніченко