Справа № 295/10228/23
Суддя: Воробйова Т. А.
Дата ухвалення: 2023-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.11.2023 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира у складі

Головуючого судді Воробйової Т.А.,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження

без повідомлення сторін адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1

до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції,

Департаменту патрульної поліції,

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову серії ЕАС №7341417 від 15.07.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у сумі 510,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог вказано, що 15.07.2023, близько 21 годині 16 хвилин, ОСОБА_2 рухався на автомобілі Lexus CT200hН (номерний знак НОМЕР_1 ) трасою М-06 Київ-Чоп в напрямку м. Житомира, був пристебнутий паском безпеки, швидкісний режим не порушував, та був зупинений працівниками патрульної поліції. Позивачу було повідомлено, що він порушив рядність, а саме рухався у крайній лівій смузі руху при вільній крайній правій. Позивач надав пояснення, що був вимушений перелаштуватись на крайню ліву смугу руху, оскільки дорожнє покриття на правій смузі руху біля контрольного пункту має пошкодження, а саме - глибокі вибоїни. На пропозицію позивача обстежити дорожнє покриття, інспектор патрульної поліції відмовив, чим, на думку ОСОБА_1 , порушено вимоги ст. 245 КУпАП.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 08.09.2023 відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін (у письмовому провадженні).

25.09.2023 від представника відповідача Іваненка О.В. надійшов відзив на позовну заяву, у якому вказано, що відповідач позов вважає безпідставним. Заперечення проти позову представник відповідача обґрунтовує тим, що наявність недоліків дорожнього покриття не впливає на обов`язок водія рухатися якомога правіше. Також наявність недоліків дорожнього покриття спростовується записом із портативного нагрудного відеореєстратора, з якого чітко вбачається відсутність ям та вибоїн на дорозі.

На думку представника відповідача, доказом встановлення вини позивача у порушенні Правил дорожнього руху є винесена у встановленому порядку постанова по справі про адміністративне правопорушення та відеофіксація події.

Під час зупинки транспортного засобу позивача, останній здійснив рух у крайній лівій смузі для руху, у той час коли права смуга була вільною, при цьому не здійснюючи маневр випередження, повороту ліворуч або розвороту, та з матеріалів справи вбачається, що позивач не заперечує, що вчинив вищезазначені дії. Це було зафіксовано на нагрудний портативний відеореєстратор інспектора, ознайомившись із яким чітко вбачається рух автомобіля позивача у крайній лівій смузі для руху. Під час розгляду справи у інспектора були всі фактичні дані, які вказували на те, що позивач вчинив адміністративне правопорушення. Зазначено, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення та винесення спірної постанови грубих порушень закону, які були б беззаперечною підставою для її скасування, відповідач не допустив. Представник відповідача вважає, що постанова є законною і не підлягає скасуванню.

Інших заяв по суті справи до суду не надійшло.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Сторони не скористалися своїм процесуальним правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Частиною 2 статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України

У відповідності до ст. 252 КАС України орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю.

Відповідно до ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Як зазначено в оскаржуваній постанові, позивач, керуючи транспортним засобом, рухався у крайній правій смузі для руху, при тому, що крайня права смуга була вільна, чим порушив п. 11.5 Правил дорожнього руху (далі - ПДР).

На думку суду, у постанові наявна описка при зазначенні об`єктивної сторони правопорушення, а саме що позивач, керуючи транспортним засобом, рухався у крайній правій смузі для руху, оскільки, відповідно до обставин справи, йдеться про рух позивача у крайній лівій смузі для руху.

Вирішуючи питання щодо правомірності та обґрунтованості відповідних висновків патрульної поліції, суд виходить з наступного.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 №580-VIII (далі - Закон №580-VIII) визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до п. 11.5 ПДР України, на дорогах, які мають дві або більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

При цьому, згідно з ч.2 ст.122 КУпАП передбачено притягнення до адміністративної відповідальності за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, що тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

В свою чергу, статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Так, відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами, а висновки про наявність чи відсутність в діях особи адміністративного правопорушення мають бути зроблені на підставі всебічного, повного і об`єктивного дослідження всіх обставин та доказів.

Позивач не погоджується з постановою відповідача та зазначає, що він вимушено здійснив виїзд на крайню ліву смугу руху, здійснюючи об`їзд перешкоди - пошкодження дорожнього покриття на правій смузі руху.

З відеозапису з нагрудної камери інспектора поліції вбачається, що у момент проїзду автомобіля позивача повз інспектора патрульної поліції, він рухався не якнайближче до правого краю проїзної частини. Водночас, запис фіксує момент проїзду автомобіля позивача перед інспектором патрульної поліції у лівій смузі для руху, зупинку позивача, процедуру повідомлення інспектором позивачу суті вчиненого правопорушення, роз`яснення прав і перевірки документів, проте, не містить зйомки стану дороги у місці, де позивач рухався з порушенням вимог ПДР України щодо руху якнайближче до правого краю проїзної частини. Доказів на спростування твердження позивача про те, що він об`їжджав перешкоду - пошкодження дорожнього покриття на правій смузі для руху, відповідачем не надано.

Суд зазначає, що відповідна до вимог пункту 1.10 ПДР України перешкода для руху - нерухомий об`єкт у межах смуги руху транспортного засобу або об`єкт, що рухається попутно в межах цієї смуги (за винятком транспортного засобу, що рухається назустріч загальному потоку транспортних засобів) і змушує водія маневрувати або зменшувати швидкість аж до зупинки транспортного засобу. А пунктом 11.5 ПДР передбачено те, що на дорогах, які мають дві і більше смуги для руху в одному напрямку, виїзд на крайню ліву смугу для руху в цьому ж напрямку дозволяється, якщо праві зайняті, а також для повороту ліворуч, розвороту або для зупинки чи стоянки на лівому боці дороги з одностороннім рухом у населених пунктах, коли це не суперечить правилам зупинки (стоянки).

Досліджені судом докази у їх сукупності свідчать про відсутність беззаперечних доказів вчинення позивачем правопорушення, та, відповідно, доказів того, що оскаржувана постанова відповідачем прийнята з урахуванням всіх істотних обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Окрім того, суд зважає на наступне.

Відповідно до частини 3 статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити, зокрема, відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Згідно з правовою позицією, викладеною у постановах Верховного Суду від 17.07.2019 у справі №295/3099/17, від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а, приписами частини 3 статті 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

У разі відсутності в оскаржуваній постанові по справі про адміністративне правопорушення посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено відеозапис, такий відеозапис не може вважатися належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Верховний Суд також звернув увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача.

Судом встановлено, що оскаржувана постанова ЕАС №7341417 від 15.07.2023 про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не відповідає вимогам частини 3 статті 283 КУпАП, адже не містить інформації про фіксацію правопорушення технічними засобами, що нівелює доказове значення наданого відповідачем відеозапису.

Відтак, матеріали справи не містять, а відповідачем не надано, жодних доказів порушення позивачем вимог ПДР України.

Інших доказів на підтвердження вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП відповідач не надав.

Стаття 62 Конституції України визначає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відтак, суд доходить висновку про наявність підстав для скасування спірної постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, оскільки принцип презумпції винуватості покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів, посилаючись на належні та допустимі докази (частина 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України), а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 139 КАС України за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції підлягають стягненню на користь позивача понесені ним витрати з оплати судового збору в сумі 536,80 грн.

Керуючись статтями 7, 122, 251, 283 КУпАП, статтями 2, 5, 42, 43, 77, 139, 242-246, 286, КАС України, суд,

в и р і ш и в:

Адміністративний позов - задовольнити.

Скасувати постанову серії ЕАС №7341417 від 25.07.2023, винесену інспектором Управління патрульної поліції в Житомирській області Чередник І.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Закрити справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 536,80 грн судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідачі:

Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції, адреса: м. Житомир, вул. Покровська, 96.

Департамент патрульної поліції, адреса: м.Київ, вул.Федора Ернста, 3, .

Суддя Т.А. Воробйова