Справа № 300/6391/23
Суддя: Могила А.Б.
Дата ухвалення: 2023-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" листопада 2023 р. справа № 300/6391/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Могили А.Б., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Парфан Тарас Дмитрович, до виконавчого комітету Долинської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення, стягнення моральної шкоди,-
ВСТАНОВИВ:
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22.09.2023 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідач скористався правом подання відзиву, який надійшов до суду 23.10.2023, у якому позовні вимоги не визнав. Зазначив, що відповідно до наданого позивачем ескізу фасаду тимчасової споруди для отримання паспорту прив`язки у даній споруді мала здійснюватися підприємницька діяльність з продажу квітів. Однак на тимчасовій споруді змінено рекламну вивіску, а асортимент продажу не квіти, а мобільні телефони та аксесуари до них. Враховуючи це та те, що рішення виконкому від 22.07.2022 №468 про встановлення тимчасової споруди не мало терміну, міським головою запропоновано доповнити рішення і внести в нього зміни, доповнивши абзац словами «терміном на 1 рік». Органам місцевого самоврядування закріплено право на зміну та скасування власних рішень. Таке право випливає із конституційних повноваження самостійно вирішувати питання місцевого значення. Просив в задоволені позову відмовити (а.с.26-28).
У відповіді на відзив, яка надійшла до суду 30.10.2023, представник позивача вказав, що відповідно до титульного аркуша прив`язки, виданого ФОП ОСОБА_1 відділом містобудування та архітектури виконавчого комітету Долинської міської ради 28.07.2022, напрямом підприємницької діяльності позивача у тимчасовій споруді є торгівля, а не «підприємницька діяльність з продажу квітів», як стверджує відповідач. Щодо моральної шкоди зазначив, що порушення прав людини з боку суб`єктів владних повноважень прямо суперечить їх головним конституційним обов`язкам і завжди викликає у людини негативні емоції. Посилаючись на практику Верховного Суду та з огляду на те, що позивач вважає оскаржене рішення протиправним, у нього наявні правові підстави вимагати від відповідача відшкодування моральної шкоди (а.с.40-41).
У запереченні, яке надійшло до суду 06.11.2023, відповідач вказав, що ескіз фасаду поданий ОСОБА_1 для отримання паспорту прив`язки відрізняється від реального вигляду тимчасової споруди. Позивач маючи намір змінити її естетичний вигляд, повинен був звернутися до відповідного органу з питань містобудування та архітектури про внесення змін до паспорта прив`язки у частині ескізу фасаду. Після отримання спірного в цій справі рішення, позивач не звертався до Долинської міської ради про надання дозволу на встановлення тимчасової споруди. Що стосується моральної шкоди, вважає, що прийняте виконавчим комітетом рішення не завдало позивачу жодної шкоди, адже підприємець демонтаж тимчасової споруди не здійснив (а.с.43-44).
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи, дослідивши письмові докази, зазначає наступне.
Рішення виконавчого комітету Долинської міської ради від 22.07.2022 №468 надано дозвіл фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 встановити тимчасову споруду для провадження підприємницької діяльності на майдані Січових Стрільців у м.Долина (а.с.7).

На виконання пункту 2 рішення, ФОП ОСОБА_1 у відділі містобудування та архітектури отримано паспорт прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності, терміном до 28.07.2027 (а.с.8).

Далі, позивачем отримано технічні умови №271 від 05.08.2022 на приєднання до централізованих систем водопостачання та водовідведення, дозвіл №31/22 від 31.08.2022 на виконання робіт з водопостачання та каналізації, погодження на розміщення тимчасової споруди від Служби автомобільних доріг в Івано-Франківській області та 08.08.2022 укладено договір з АТ "Прикарпаттяобленерго" на електропостачання тимчасової споруди (а.с.10-13).

Рішенням виконавчого комітету Долинської міської ради від 27.07.2023 №740 внесено зміни в рішення виконавчого комітету від 22.07.2022 №468 "Про встановлення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності", у пункті 1 доповнено абзац словами «терміном на 1 рік» (а.с.14).

У зв`язку з цим Долинська міська рада листом від 05.09.2023 повідомила позивача про те, що відповідно до рішення виконавчого комітету Долинської міської ради від 27.07.2023 №740, строк дії паспорта прив`язки тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності для здійснення торгівлі №193 від 28.07.2022 закінчився 28.07.2023.

У даному листі також йдеться про необхідність демонтажу тимчасової споруди, або ж звернення до Долинської міської ради про надання дозволу на встановлення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності (а.с.15).

Як зазначив відповідач у відзиві, а також це вбачається із витягу з протоколу виконавчого комітету №37, міським головою на засіданні виконавчого комітету проінформовано присутніх, що включення до порядку денного питання щодо строку встановлення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності на майдані Січових Стрільців у м.Долина зумовлено тим, що підприємцем ОСОБА_1 тимчасова споруда змінила рекламну вивіску, з продажу квітів на мобільні телефони та аксесуари до них. Дане рішення підтримано більшістю голосів.

Вважаючи рішення виконавчого комітету Долинської міської ради від 27.07.2023 №740 "Про внесення змін в рішення виконавчого комітету від 22.07.2022 №468 "Про встановлення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності" протиправними, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

До повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить, зокрема: забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо; видача дозволу на порушення об`єктів благоустрою у випадках та порядку, передбачених цим Законом (ч.2 ст.10 Закону України "Про благоустрій населених пунктів").

Згідно із частиною 4 статті 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється в порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері містобудування.

На виконання статті 28 вказаного Закону Міністерство регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України наказом від 21 жовтня 2011 року № 244 затвердило Порядок № 244, який визначає механізм розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності.

Відповідно до пункту 2.1 Порядку № 244 підставою для розміщення ТС є паспорт прив`язки ТС.

На підставі пункту 1.3 Порядку №244 тимчасова споруда торговельного, побутового, соціально-культурного чи іншого призначення для здійснення підприємницької діяльності (далі - ТС) - одноповерхова споруда, що виготовляється з полегшених конструкцій з урахуванням основних вимог до споруд, визначених технічним регламентом будівельних виробів, будівель і споруд, і встановлюється тимчасово, без улаштування фундаменту.

Згідно з пунктом 2.17 Порядку №244 строк дії паспорта прив`язки ТС визначається органом з питань містобудування та архітектури відповідної ради або районної державної адміністрації з урахуванням строків реалізації положень містобудівної документації на місцевому рівні.

Як зазначалося судом вище, на підставі рішення виконавчого комітету Долинської міської ради від 22.07.2022 №468 позивач отримав дозвіл на встановлення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності.

Це рішення є актом індивідуально-правового (ненормативного) характеру.

В рішенні виконавчого комітету термін дії дозволу не вказано. На виконання пункту 2 цього рішення, позивачем у відділі містобудування та архітектури отримано паспорт прив`язки, терміном дії до 28.07.2027.

Далі, виконавчим комітетом Долинської міської ради прийнято рішення від 27.07.2023 №740, яким внесено зміни в рішення виконавчого комітету від 22.07.2022 №468, зокрема у пункті 1 доповнено абзац словами «терміном на 1 рік». Окрім цього, відповідачем внесено зміни в паспорт прив`язки, шляхом зазначення строку дії такого до 28.07.2023, замість 28.07.2027.

Як вказав відповідач у відзиві на позовну заяву, виконавчий комітет діяв в межах наданих законом повноважень, адже внесення змін чи скасування власних рішень є реалізацією відповідачем своїх публічно-владних управлінських функцій на підставі повноважень, передбачених Законом України "Про місцеве самоврядування в Україні".

Однак суд не погоджується із позицією відповідача з огляду на таке.

Відповідно до статті 144 Конституції України органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Частиною першою статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування" визначено, що міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

За змістом статті 11 Закону України "Про місцеве самоврядування" виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Отже, виконавчий комітет є одним з елементів в системі місцевого самоврядування, взаємовідносини якого з іншими елементам цієї системи визначають її основні характеристики, як цілісної і самодостатньої.

Виконавчий комітет є колегіальним виконавчим органом місцевої ради загальної компетенції, при цьому виконавчий комітет, як орган в загальній системі місцевого самоврядування в реалізації своїх функцій та завдань підзвітний та підконтрольний відповідній раді, яка відповідно до статті 10 Закону України "Про місцеве самоврядування", є органом місцевого самоврядування, що представляє відповідні територіальні громади та здійснює від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Тобто, органом, що здійснює представництво територіальної громади та діє від її імені є відповідна рада, тоді як виконавчий комітет є структурним підрозділом ради, основним завданням якого є реалізація конкретних завдань, функцій та повноважень ради.

Згідно з пунктом 15 частини першої статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання скасування актів виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень.

Частинами 9 та 10 статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що рішення виконавчого комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, можуть бути скасовані відповідною радою.

Акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Між тим, виконавчі комітети, які є виконавчими органами органів місцевого самоврядування, створеними сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування та діють за принципом розподілу повноважень у порядку і межах, визначених законами, мають право змінювати або скасовувати лише акти підпорядкованих відділів, управлінь, інших виконавчих органів ради, а також їх посадових осіб.

Однак, скасування актів виконавчих органів ради, комітету ради з питань, віднесених до власної компетенції виконавчих органів ради, які не відповідають Конституції чи законам України, іншим актам законодавства, рішенням відповідної ради, прийнятим у межах її повноважень, може відбуватися виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради.

Таким чином, виконавчий комітет Долинської міської ради не мав права самостійно скасовувати своє ж раніше прийняте рішення. Питання наявності підстав для скасування рішення виконавчого комітету Долинської міської ради належить до компетенції Долинської міської ради, відповідне питання має розглядатися на пленарному засіданні ради з урахуванням вивчення підстав для скасування такого рішення виконавчого комітету.

Окрім цього, положенню частини десятої статті 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" надано офіційне тлумачення Рішенням Конституційного Суду України від 16 квітня 2009 року № 7-рп/2009, в якому, зокрема зазначено, що органи місцевого самоврядування не можуть скасовувати свої попередні рішення, вносити до них зміни, якщо відповідно до приписів цих рішень виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, і суб`єкти цих правовідносин заперечують проти їх зміни чи припинення. Це є «гарантією стабільності суспільних відносин» між органами місцевого самоврядування і громадянами, породжуючи у громадян впевненість у тому, що їхнє існуюче становище не буде погіршене прийняттям більш пізнього рішення.

Реалізація зазначених повноважень на скасування власних рішень можлива у разі дотримання сукупності умов, зокрема: відсутність факту виконання рішення, що скасовується; відсутність факту виникнення правовідносин, пов`язаних з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів або ж відсутність заперечень суб`єктів правовідносин щодо їх зміни чи припинення у разі виникнення таких правовідносин.

Враховуючи те, що на виконання рішення виконавчого комітету Долинської міської ради від 22.07.2022 №468, було надано позивачу дозвіл на встановлення тимчасової споруди, є підстави вважати, що на підставі цього рішення виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією суб`єктивних прав позивача у цій справі, у нього виникли правовідносини, пов`язані з реалізацією певних охоронюваних законом інтересів, і він, як суб`єкт цих правовідносин, не надавав згоди на їх зміну чи припинення.

Водночас слід відмітити, що ненормативні акти передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію.

Як вже встановлено судом, рішення виконавчого комітету Долинської міської ради від 22.07.2022 №468 є ненормативним (індивідуальним) правовим актом, тобто є актом одноразового застосування. Це рішення вичерпало свою дію фактом його виконання - наданням дозволу на встановлення тимчасової споруди, отриманням паспорта прив`язки, а тому правові підстави для самостійного внесення в нього змін чи скасування відсутні. Виходячи з вищенаведених норм чинного законодавства, питання про внесення змін до спірного рішення відповідача могло бути розглянуто на пленарному засіданні Долинської міської ради, або його скасування в судовому порядку.

Окрім цього, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

На підставі спірного рішення, відповідачем також внесено зміни в паспорт прив`язки, зокрема зазначено термін його дії до 28.07.2023, замість 28.07.2027. Тобто, в зв`язку з прийняттям спірного в цій справі рішення, паспорт прив`язки, як дозвільний документ є нечинним.

Пунктом 2.27 розділу ІІ Порядку 224 визначено умови за яких дія паспорта прив`язки ТС анулюється.

Під час розгляду справи судом не встановлено, а відповідачем не доведено, що при оформлені паспорту прив`язки тимчасової споруди позивачем до уповноваженого органу подавалися недостовірні, неповні, або свідомо перекручені ним відомості.

Доказів того, що з часу видачі позивачу паспорту прив`язки, відбулися зміни у розміщенні споруд, будівель, чи зміни генерального плану, плану зонування та детального плану територій, відповідачем також суду не надано.

Законодавчо закріплена процедура прийняття рішень суб`єктами публічного права має на меті створення гарантій для суб`єкта приватного права та встановлення меж реалізації повноважень органами публічного права і, в разі її неналежного дотримання, дає підстави для оскарження до суду таких рішень (дій) особою, чиї інтереси вони зачіпають. Установлена законом процедура є важливою гарантією недопущення зловживань з боку суб`єктів владних повноважень під час прийняття рішень та вчинення дій, яка повинна забезпечувати, передусім, справедливе ставлення до особи, а також дотримання загального принципу юридичної визначеності, складовою якого є принцип легітимних очікувань.

Отже, враховуючи, що позивач мав законні очікування стосовно права провадження підприємницької діяльності, паспорт прив`язки був виданий йому правомірно, і був чинний на момент прийняття спірного рішення, внесення змін у рішення та встановлення присічного строку дозвільного документ є протиправними.

Прийняття спірного в цій справі рішення суперечить принципу правової визначеності, обґрунтованості, розсудливості та пропорційності, що є підставою для визнання протиправним та скасування такого.

Враховуючи викладене у своїй сукупності, перевіряючи оскаржуване позивачем рішення суб`єкта владних повноважень на відповідність його критеріям, наведеним у частині другій статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, суд приходить до висновку, що виконавчий комітет Долинської міської ради приймаючи рішення №740 від 27.07.2023, яким вніс зміни у власне рішення 22.07.2022 №468, діяв без використання повноваження з метою, з якою це повноваження надано, необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття такого виду рішень, нерозсудливо, без дотримання необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав та інтересів позивача і цілями, на досягнення яких спрямоване прийняте ним рішення.

З врахуванням вищезазначеного, рішення відповідача №740 від 27.07.2023 є протиправним та підлягає скасуванню.

Що стосується моральної шкоди, яку позивач оцінив в сумі 50000 грн., то суд виходить з такого.

Статтею 56 Конституції України кожному гарантовано право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Необхідною підставою для притягнення органу державної влади до відповідальності у вигляді стягнення шкоди є наявність трьох умов: неправомірні дії цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, і довести наявність цих умов має позивач, який звернувся з позовом про стягнення шкоди на підставі статті 1173 Цивільного кодексу України.

Отже, чинним законодавством України обов`язок доведення факту наявності збитків та їх розмір, а також причинно-наслідковий зв`язок між правопорушенням і збитками покладено на позивача.

У постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 750/6330/17 Верховний Суд звернув увагу на те, що виходячи із загальних засад доказування, у справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органами державної влади та органами місцевого самоврядування, позивач повинен довести, які саме дії (рішення, бездіяльність) спричинили страждання чи приниження, яку саме шкоду вони заподіяли і який її розмір (п. 51). У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам (п. 53). З огляду на характер правовідносин між людиною і державою (в особі органу державної влади чи органу місцевого самоврядування), з метою забезпечення реального та ефективного захисту прав людини, у справах адміністративного судочинства саме на суб`єкта владних повноважень-відповідача покладається тягар спростування факту заподіяння моральної шкоди та доведення неадекватності (нерозумність, несправедливість) її розміру, визначеного позивачем (п. 54).

Застосовуючи ці правові висновки в контексті обставин справи, що розглядається, суд звертає увагу на те, що позивачем не доведено, що його негативні емоції досягли рівня страждань або приниження, які є моральною шкодою.

Зважаючи на те, що позивачем не доведено наявності усіх складових елементів для застосування правового механізму відшкодування моральної шкоди, а саме - відсутнє матеріальне підтвердження моральної шкоди, не розкрито її суть в цілому та не доведено її фактичне існування, та те, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження причинно-наслідкового зв`язку між стверджуваними душевними та психологічними стражданнями і протиправністю дій відповідача щодо прийняття відповідного рішення, суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення з виконавчого комітету Долинської міської ради на користь позивача моральної шкоди.

Враховуючи приписи ч.1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, суд присуджує за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Долинської міської ради на користь ОСОБА_1 1073,60 грн. сплачених судових витрат.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення виконавчого комітету Долинської міської ради від 27.07.2023 №740 "Про внесення змін в рішення виконавчого комітету від 22.07.2022 №468 "Про встановлення тимчасової споруди для провадження підприємницької діяльності".

В задоволенні решти позову відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Долинської міської ради (, проспект Незалежності, 5, м.Долина, Івано-Франківська область) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три)грн. 60коп.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя /підпис/ Могила А.Б.