Справа № 120/5503/23
Суддя: Сало Павло Ігорович
Дата ухвалення: 2023-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 р. Справа № 120/5503/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Сала П.І.,

за участю:

секретаря судового засідання Ребесайло С.О.,

представника позивача Горобця Д.Г.,

представника відповідачів Чайки А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці в порядку загального позовного провадження адміністративну справу

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Укрцемент"

до Головного управління ДПС у Вінницькій області та Державної податкової служби України

про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИВ:

01.05.2023 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла позовна заява за підписом адвоката Горобця Д.Г., подана від імені та в інтересах товариства з обмеженою відповідальністю "Укрцемент" (далі ТОВ "Укрцемент") до Головного управління ДПС у Вінницькій області та Державної податкової служби України про:

- визнання протиправним та скасування рішення № 7323662/43106201 від 12.09.2022 щодо відмови ТОВ "Укрцемент" у реєстрації податкової накладної № 7 від 01.08.2022 на суму 10 231 717,03 грн без ПДВ та 12 278 060, 44 грн з ПДВ;

- зобов`язання відповідача зареєструвати подану ТОВ "Укрцемент" податкову накладну № 7 від 01.08.2022 у день її подання.

Позовні вимоги обґрунтовуються неправомірністю відмови контролюючого органу у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної № 7 від 01.08.2022 на суму 12 278 060, 44 грн з ПДВ.

Ухвалою суду від 08.05.2023 позовну заяву ТОВ "Укрцемент" залишено без руху з наданням позивачу строку для усунення виявлених судом недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня вручення (отримання) копії ухвали. При цьому, у зв`язку з встановленням судом факту пропущення строку звернення до адміністративного суду, позивачу запропоновано подати заяву (клопотання) про поновлення такого строку разом з доказами поважності причин його пропуску. Крім того, на виконання вимог п. 4 ч. 5 ст. 160 та ч. 3 ст. 161 КАС України позивачу запропоновано надати суду документ про сплату судового збору в розмірі 2684,00 грн та визначитись зі змістом позовних вимог до кожного з двох відповідачів або ж, за відсутності таких вимог, уточнити суб`єктивний склад відповідачів.

18.08.2023 через підсистему "Електронний суд" до суду надійшла заява представника позивача про усунення недоліків позовної заяви, до якої додано уточнену позовну заяву, документ про сплату судового збору у розмірі 2684,00 грн та заяву про поновлення процесуального строку.

В уточненому адміністративному позові позивач визначив лише одного відповідача, а саме Державну податкову службу України, та заявив до цього відповідача наступні позовні вимоги:

- визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Державної податкової служби України № 7323662/43106201 від 12.09.2022 щодо відмови ТОВ "Укрцемент" у реєстрації податкової накладної № 7 від 01.08.2022 на суму 10 231 717,03 грн без ПДВ та 12 278 060, 44 грн з ПДВ;

- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати подану ТОВ "Укрцемент" податкову накладну № 7 від 01.08.2022 днем її подання.

Окрім цього, позивач сплатив судовий збір у передбачених законом порядку і розмірі, що підтверджується платіжним дорученням № 458 від 04.10.2022 на суму 2481,00 грн та квитанцією № від 17.05.2023 на суму 204,00 грн.

Таким чином, позивач усунув невідповідність позовної заяви вимогам закону та виконав вимоги ухвали суду від 08.05.2023 в частині необхідності сплати судового збору за подання адміністративного позову та в частині визначення змісту позовних вимог щодо кожного із зазначених у заяві відповідачів (або уточнення суб`єктного складу відповідачів).

Разом з тим, за наслідками розгляду клопотання представника позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду, суд дійшов висновку, що наведені позивачем причини пропущення цього строку не можуть визнаватися поважними та не підтверджуються належними й допустимими доказами, а тому не свідчать про об`єктивну неможливість позивача своєчасно звернутися до суду з цим позовом.

Відтак ухвалою суду від 22.05.2023 позовну заяву ТОВ "Укрцемент" до Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії повернуто позивачу разом з доданими до неї документами.

На вказану ухвалу позивач подав апеляційну скаргу.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2023 ухвалу Вінницького окружного адміністративного суду від 22.05.2023 скасовано, а справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції. При цьому суд апеляційної інстанції констатував, що наведені позивачем обставини, що вплинули на недотримання строку звернення до суду, є об`єктивними і завадили позивачу реалізувати своє право на звернення до суду в межах встановленого законом процесуального строку.

22.08.2023 матеріали адміністративної справи повернулися до Вінницького окружного адміністративного суду.

Відповідно до протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 22.08.2023 справу передано для розгляду судді Вінницького окружного адміністративного суду Салу П.І.

Ухвалою суду 25.08.2023 задоволено клопотання позивача про поновлення строку звернення до адміністративного суду та відкрито провадження в адміністративній справі. Розгляд справи вирішено здійснювати в порядку загального позовного провадження. Підготовче засідання у справі призначено на 18.09.2023.

08.09.2023 від представника Головного управління ДПС у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідач зазначає, що після зупинення реєстрації податкової накладної платник податків має право подати контролюючому органу копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання щодо прийняття комісією рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

На виконання вимог пп. 201.16.1-201.16.2 п. 201.16 ст. 201 Податкового кодексу України (далі ПК України) та пропозицій, викладених у квитанціях, позивач надав повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкової накладної, реєстрацію якої було зупинено.

В подальшому Комісія Головного управління ДПС у Вінницькій області прийняла рішення, якими відмовила в реєстрації податкової накладної ТОВ "Укрцемент" № 7 від 01.08.2022 з наступних причин: відповідно до наданих документів на придбання портландцементу встановлено невідповідність обсягів придбання та обсягів, зазначених в Розрахунку маркетингових послуг (стимулюючих виплат ретро-бонусів) за договором про продаж продукції № 328/10-19 ВН від 16.10.2019.

За результатами розгляду скарги позивача Комісією центрального рівня прийнято рішення № 47609/43106201/2 від 26.09.2022 про залишення скарги без задоволення та рішення Комісії регіонального рівня про відмову у реєстрації податкової накладної № 7 від 01.08.2022 в ЄРПН залишено без змін.

Таким чином, відповідач вважає, що позивач не надав необхідних документів на підтвердження реальності поставки цеменету в обсягах, за які було здійснено виплату бонусних коштів, а тому оскаржуване рішення про відмову у реєстрації податкової накладної є правомірними.

12.09.2023 від представника ДПС України надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позову.

Відповідач зазначає, що оскаржуване позивачем рішення не є рішенням Комісії ДПС, а є рішенням Комісії Головного управління ДПС у Вінницькій області. Відтак, на думку відповідача він не є належною стороною в частині позовних вимог що стосуються визнання протиправним та скасування рішення від 12.09.2022 № 7323662/43106201, яким ТОВ "Укрцемент "відмовлено в реєстрації податкової накладної № 71 від 01.08.2022.

Відповідач вказує на те, що у сформованій позивачем накладній зазначено суми стимулюючих витрат ретро-бонусів, що не відповідають обсягу постачання господарської операції щодо якої позивачем було надано контролюючому органу відповідні первинні документи.

Крім того, відповідач вважає, що зобов`язання його зареєструвати податкову накладну є втручанням в дискреційні повноваження контролюючого органу. Дискреційні повноваження це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених нормативно-правовим, проектом нормативно-правового акта. Водночас КАС України не містить норм щодо наділенням повноважень про зобов`язання відповідача прийняти будь-яке рішення. Тому, на думку відповідача, суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, а тому просить суд відмовити у задоволенні позову.

12.09.2023 до суду надійшло клопотання представника ДПС України про залучення до участіту справі Головного управління ДПС у Вінницькій області як співвідповідача, оскільки предметом оскарження є саме рішення Комісії регіонального рівня.

12.09.2023 до суду надійшло клопотання представника ДПС України про залишення позовної заяви ТОВ "Укрцеменет" без розгляду. Відповідач вважає, що позивач без поважних причин пропустив встановлений законом строк звернення до адміністративного суд.

Ухвалою суду від 18.09.2023, постановленою із занесенням до протоколу судового засідання, до справи залучено співвідповідача Головне управління ДПС у Вінницькій області (далі відповідач 2), враховуючи що оскаржуване рішення про відмову у реєстрації податкової накладної позивача було прийняте відповідною комісієюб цього Управління.

Крім того, судом залишено без розгляду клопотання ДПС України (далі відповідач 1) про залишення позовної заяви без розгляду з огляду на його очевидну безпідставність та необґрунтованість. При цьому суд врахував, що питання щодо стоку звернення до суду вже вирішене судом під час відкриття провадження у справі з урахуванням висновків постанови Сьомого апеляційного адміністративного суду від 10.08.2023. Розгляд справи відкладено на 05.10.2023.

22.09.2023 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник зазначає, що доводи, наведені відповідачем у відзиві, не спростовують законності та обґрунтованості вимог позовної заяви.

25.09.2023 до суду надійшло заперечення на відповідь на відзив, в яких представник ГУ ДПС у Вінницькій області вказує на те, що позивачем подано повідомлення про подання пояснень та копій документів щодо податкових накладних/розрахунків коригування, реєстрацію яких зупинено, та надано копії видаткових накладних у кількості 147 штук, відповідно до яких загальна вага цементу становить лише 10170,07 тонн. Водночас до суду надано видаткові накладні у кількості 1720 шт, в яких загальна вага цементу становить 116 690 тонн. Відтак Комісія перед прийняттям оскаржуваного рішення не мала змоги дослідити документи, які надані суду та приймала рішення за інших обставин та в умовах відсутності усіх необхідних документів.

Ухвалою суду від 05.10.2023, постановленою із занесенням до протоколу судового засідання, закрито підготовче засідання та призначено розгляд справи по суті на 19.10.2023.

Судове засідання від 19.10.2023 не відбулося та перенесено на 02.11.2023.

02.11.2023 від представника позивача надійшли додаткові письмові пояснення, прийняті судом до розгляду, у яких позивач спростовує твердження відповідача щодо ненадання через електронний кабінет платника податків усіх документів, що стосуються правомірності складення податкової накладної № 7 від 01.08.2022, на вимоггу контролюючого органу, у зв`язку із зупиненням реєстрації цієї накладної.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги та надав пояснення, що відповідають змісту позовної заяви, відповіді на відзив та додаткових письмових пояснень. Просить суд позов задовольнити в повному обсязі.

Представник, який одночасно представляє інтереси обох відповідачів, в судовому засіданні позовні вимоги заперечив з підстав, наведених у відзивах та запереченнях. Адміністративний позовом вважає безпідставним та просить відмовити у його задоволенні.

Заслухавши усні пояснення сторін, оцінивши зібрані у справі докази в їхсукупності, суд встановив таке.

ТОВ "Укрцемент" зареєстроване як юридична особа 10.07.2019 (). Основним видом господарської діяльності позивача за КВЕД є: 46.73 "Оптова торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням".

16.10.2019 між ТОВ "Укрцемент" та ПрАТ "Івано-Франківськцемент" укладено договір поставки № 328/10-19 ВН, за умовами якого ПрАТ "Івано-Франківськцемент" зобов`язується поставити товар партіями, а ТОВ "Укрцемент" оплатити товар. До договору було укладено ряд додаткових угод, а саме:

1) додаткова угода № 1/1 від 31.12.2020 про план закупівлі цементу насипом на 2021 рік у розмірі 90000 тонн. За виконання плану ПрАТ "Івано-Франківськцемент" сплачує на користь ТОВ "Укрцемент" стимулюючі виплати у вигляді "ретро-бонусів" за кожну куплену у 2021 році тонну цементу насипом 99,96 грн з ПДВ;

2) додаткова угода № 1/2 від 20.03.2021 про план закупівлі портландцементу насипом в період з 20.03.2021 по 31.12.2021 у розмірі 10000 тонн. За виконання плану ПрАТ "Івано-Франківськцемент" зобов`язується сплатити бонус у розмірі 40,00 грн з ПДВ за кожну тонну у разі більше 10000 тонн та 60,00 грн з ПДВ за кожну тонну у разі більше 12000 тонн. Дані бонуси мають бути виплачені понад суму виплат згідно з додаткової угоди № 1/1 від 31.12.2020.

У зв`язку з виконанням ТОВ "Укрцемент" плану закупівель, між сторонами були підписані розрахунки маркетингових послуг (стимулюючих виплат ретро-бонусів) за договором про продаж продукції № 328/10-19 ВН від 16.10.2019, а саме відповідно до розрахунку № 1/2 від 30.12.2019 за період з 21.03.2021 по 30.12.2021 загальна вартість стимулюючих виплат ретро-бонусів з ПДВ становить 1 084 632,60 грн, а відповідно до розрахунку № 2 від 29.07.2022 за період з 01.01.2021 по 30.12.2021 11 193 427,84 грн.

Також між ТОВ "Укрцемент" та ПрАТ "Івано-Франківськцемент" складено акт № 1 від 01.08.2022, який підтверджує виконання позивачем плану закупівель та виплату на його користь бонусів 12 278 060,44 грн з ПДВ.

01.08.2022, у відповідності до приписів п. 201.10 ст. 201 ПК України, позивач склав податкову накладну № 7 на суму 12 278 060, 44 грн з ПДВ у зв`язку з отриманням стимулюючих виплат ретро-бонусів за поставлений ПрАТ "Івано-Франківськцемент" відповідно до Договору № 328/10-19 ВН від 16.10.2019 та за допомогою програми електронного документообігу надіслав її до податкового органу для реєстрації в ЄРПН.

Квитанцією від 31.08.2023 за № документ прийнято, але відповідно до п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація ПН/РК від 01.08.2022 № 7 в ЄРПН зупинена. У квитанції зазначено, коди УКТЗЕД/ДКПП товару/послуг 73.20 відсутні в таблиці даних платника податку на додану вартість, як товари/послуги, що на постійній основі постачаються (виготовляються) та їх обсяг постачання дорівнює або перевищує величину залишку та обсягу його постачання, що відповідає п. 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Водночас позивачу запропоновано надати пояснення та копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН.

На виконання вимог пп. 201.16.2 п. 201.16. ст. 201 ПК України та з метою підтвердження реальності здійснення операцій по вищезазначеній податковій накладні, позивач за допомогою програми електронного документообігу надіслав на адресу податкового органу за місцем своєї реєстрації повідомлення та копії документів щодо податкової накладної від 01.08.2022 за № 7, а саме

- письмові пояснення;

- видаткові накладні №№ 7411, 7414, 7413 від 03.03.2021, №№ 7485, 7486, 7482, 7484, від 04.03.2021, №№ 8365, 8366 від 06.03.2021, № 8767, 8763, 8770 від 09.03.2021 та багато інших за 2021 рік;

- акт звірки взаєморозрахунків з ПрАТ "Івано-Франківськцемент";

- платіжні доручення, зокрема: №№ 85, 91, 92 від 05.04.2021, № 93 від 09.04.2021, № 110 від 15.04.2021, № 117 від 27.04.2021, № 119 від 29.04.2021, № 4 від 08.04.2022, № 5 від 14.04.2022 та інші;

- розрахунок маркетингових послуг стимулюючих виплат ретро-бонусів № 1/2 від 30.12.2021 та № 2 від 29.07.2022.

12.09.2022 відповідач 1 прийняв рішення за № 7323662/43106201 про відмову у реєстрації податкової накладної ТОВ "Укрцемент" від 01.08.2022 за № 7 в ЄРПН у зв`язку з ненаданням платником податку копій документів, а саме первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. Додаткова інформація: відповідно до наданих документів на придбання портландцементу встановлено невідповідність обсягів придбання та обсягів, зазначених в Розрахунку маркетингових послуг (стимулюючих виплат ретро-бонусів) за договором про продаж продукції № 328/10-19 ВН від 16.10.2019.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням від 12.09.2022, позивач подав скаргу на рішення комісії регіонального рівня, однак рішеннями комісії центрального рівня № 47609/43106201/2 від 26.09.2022 скаргу залишено без задоволення, а рішення комісії регіонального рівня про відмову в реєстрації податкової накладної без змін.

Відтак за захистом своїх прав та інтересів позивач звернувся до суду з цим позовом.

Оцінюючи спірні правовідносини та встановлені обставини справи, суд керується такими мотивами.

Податковий кодекс України від 02 грудня 2010 року № 2755VI є спеціальним законом з питань оподаткування та установлює порядок погашення зобов`язань юридичних або фізичних осіб перед бюджетами та державними цільовими фондами з податків і зборів (обов`язкових платежів), нарахування і сплати пені та штрафних санкцій, що застосовуються до платників податків, визначені заходи, які вживаються контролюючим органом з метою погашення платниками податків податкового боргу.

Відповідно до пп. "а", "б" п. 185.1 ст. 185 ПК України об`єктом оподаткування є, зокрема, постачання товарів/послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг згідно з приписами пункту 187.1 статті 187 ПК України вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: а) дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівку дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку; б) дата відвантаження товарів, а в разі експорту товарів дата оформлення митної декларації, що засвідчує факт перетинання митного кордону України, оформлена відповідно до вимог митного законодавства, а для послуг дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку.

База оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (п. 188.1 ст. 188 ПК України).

Згідно з вимогами п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Відповідно до п. 201.7 ст. 201 цього ж Кодексу податкова накладна складається на кожне повне або часткове постачання товарів/послуг, а також на суму коштів, що надійшли на поточний рахунок як попередня оплата (аванс).

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку-продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.

Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Податкова накладна та/або розрахунок коригування до неї, складені та зареєстровані після 01 липня 2017 року в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг достатньою підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту, та не потребує будь-якого іншого додаткового підтвердження.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Підтвердженням продавцю про прийняття його податкової накладної та/або розрахунку коригування до Єдиного реєстру податкових накладних є квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі, яка надсилається протягом операційного дня.

Датою та часом надання податкової накладної та/або розрахунку коригування в електронному вигляді до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову і митну політику, є дата та час, зафіксовані у квитанції.

Якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.

Помилки в реквізитах, визначених пунктом 201.1 цієї статті (крім коду товару згідно з УКТ ЗЕД), які не заважають ідентифікувати здійснену операцію, її зміст (товар/послугу, що постачаються), період, сторони та суму податкових зобов`язань, не можуть бути причиною неприйняття податкових накладних у електронному вигляді.

Квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування надсилається одночасно продавцю та покупцю платнику податку.

Відповідно до вимог п. 201.16 ст. 201 ПК України реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України.

На виконання цієї норми Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 11 грудня 2019 року № 1165, якою затверджено Порядок зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок № 1165).

Згідно з приписами пункту 4 Порядку № 1165 у разі коли за результатами перевірки податкової накладної/розрахунку коригування визначено, що податкова накладна/розрахунок коригування відповідають одній з ознак безумовної реєстрації, визначених у пункті 3 цього Порядку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування не зупиняється в Реєстрі.

Пунктом 5 Порядку № 1165 передбачено, що платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку, показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку. Податкова накладна/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряються щодо відповідності відображених у них операцій критеріям ризиковості здійснення операцій.

Відповідно до вимог пункту 6 Порядку № 1165 у разі коли за результатами автоматизованого моніторингу платник податку, яким складено податкову накладну/розрахунок коригування, відповідає хоча б одному критерію ризиковості платника податку, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється. Питання відповідності/невідповідності платника податку критеріям ризиковості платника податку розглядається комісією регіонального рівня. У разі встановлення відповідності платника податку хоча б одному з критеріїв ризиковості платника податку комісією регіонального рівня приймається рішення про відповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку.

У разі коли за результатами автоматизованого моніторингу податкової накладної/розрахунку коригування встановлено, що відображена в них операція відповідає хоча б одному критерію ризиковості здійснення операції, крім податкової накладної/розрахунку коригування, складених платником податку, який відповідає хоча б одному показнику, за яким визначається позитивна податкова історія, реєстрація таких податкової накладної/розрахунку коригування зупиняється (пункт 7 Порядку № 1165).

Відповідно до пункту 10 Порядку № 1165 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі контролюючий орган протягом операційного дня надсилає (в електронній формі у текстовому форматі) в автоматичному режимі платнику податку квитанцію про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування, яка є підтвердженням зупинення такої реєстрації.

У квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються: 1) номер та дата складення податкової накладної/розрахунку коригування; 2) критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, з розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку; 3) пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації (пункт 11 Порядку № 1165).

Комісії регіонального рівня приймають рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі або відмову в такій реєстрації, врахування або неврахування таблиці даних платника податку, відповідність/невідповідність платника податку критеріям ризиковості платника податку (пункт 25 Порядку № 1165).

Судом встановлено, що підставою для зупинення реєстрації податкової накладної позивача від 01.08.2022 за № 7 слугувало те, що податкова накладна відповідає вимогам пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій. Водночас на момент формування квитанції, якою зупинено реєстрацію цієї накладної, Критерії ризиковості здійснення операцій визначалися додатком 3 до Порядку № 1165.

Так, пунктом 1 додатку 3 до Порядку № 1165 до ознак ризиковості здійснення операцій віднесено наступні: відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних, у таблиці даних платника податку на додану вартість як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному вебсайті ДПС.

Отже, пункт 1 додатку 3 до Порядку № 1165 Критеріїв ризиковості здійснення операцій містить одну із можливих ознак ризиковості здійснення операцій, якою є відсутність товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податковій накладній, поданій для реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних у таблиці даних платника податку на додану вартість як товару/послуги, що на постійній основі постачається, та обсяг постачання товару/послуги, зазначений у податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 року у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному вебсайті ДПС.

Змістовний аналіз пункту 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій свідчить про те, що для того аби встановити наявність у господарської операції такої ознаки, мають існувати визначені цим пунктом передумови, а також для підтвердження відповідності господарської операції вказаному критерію слід навести обґрунтований розрахунок за цим критерієм, якому відповідає платник податку, що вимагає пункт 11 Порядку № 1165.

Проте відсутність у квитанціях про зупинення реєстрації податкових накладних зазначення конкретного критерію ризиковості здійснення операцій, про які йдеться у пункті 1 додатку 3 до Порядку № 1165, із розрахованим показником за відповідним критерієм, якому відповідає платник податку, свідчить про необґрунтованість віднесення господарської операції до відповідного критерію, що визначений пунктом 1 Критеріїв ризиковості господарських операцій.

Судом встановлено, що контролюючим органом не наведено належного обґрунтування того, що обсяг постачання товару/послуги, зазначеного у спірній податковій накладній/розрахунку коригування до податкової накладної на збільшення суми податкових зобов`язань, яку/який подано для реєстрації в Реєстрі, дорівнює або перевищує величину залишку, що визначається як різниця між обсягом придбання на митній території України такого/такої товару/послуги (крім обсягу придбання товарів/послуг за операціями, які звільнені від оподаткування та підлягають оподаткуванню за нульовою ставкою) та/або ввезення на митну територію України такого товару, зазначеного з 1 січня 2017 року в отриманих податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих у Реєстрі, і митних деклараціях, збільшеного у 1,5 раза, та обсягом постачання відповідного товару/послуги, зазначеного/зазначеної в податкових накладних/розрахунках коригування, зареєстрованих з 1 січня 2017 р. у Реєстрі, і переважання в такому залишку (більше 50 відсотків) груп товарів (продукції), визначених ДПС та затверджених відповідним наказом, оприлюдненим на офіційному вебсайті ДПС, що свідчить про необґрунтованість такої квитанції.

Відтак квитанція про зупинення реєстрації податкової накладної від 31.08.2022 за № не відповідає вимогам, що встановлені до неї пунктом 11 Порядку № 1165, в частині необхідності зазначення критерію (їв) ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (їх) зупинено реєстрацію податкових накладних в Реєстрі, із розрахованим показником за кожним критерієм, якому відповідає платник податку.

Крім того, у квитанції не зазначено, які саме документи слід надати платнику податків та чого мають стосуватися пояснення такого платника податків для того, щоб реєстрація податкової накладної стала можливою, що також свідчить про невідповідність сформованих квитанцій вимогам, передбаченим пунктом 11 Порядку № 1165.

Водночас суд зауважує, що механізм прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, реєстрацію яких відповідно до пункту 201.16 статті 201 Податкового кодексу України зупинено в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України, визначено наказом Міністерства фінансів України від 12 грудня 2019 року № 520, яким затверджено Порядок прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі Порядок № 520).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 520 прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Реєстрі, реєстрацію яких зупинено, здійснюють комісії з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі головних управлінь Державної податкової служби України в областях, м. Києві та Офісу великих платників податків ДПС.

Відповідно до пунктів 3, 4 Порядку № 520 у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі платник податку має право подати копії документів та письмові пояснення стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/ розрахунку коригування в Реєстрі. Комісія регіонального рівня протягом п`яти робочих днів, що настають за днем отримання пояснень та копій документів, поданих відповідно до пункту 4 цього Порядку, приймає рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі та надсилає його платнику податку в порядку, встановленому статтею 42 Кодексу.

Разом з тим пунктом 5 Порядку № 520 визначено перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в ЄРПН, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі, серед яких:

- договори, зокрема зовнішньоекономічні контракти, з додатками до них;

- договори, довіреності, акти керівного органу платника податку, якими оформлено повноваження осіб, які одержують продукцію в інтересах платника податку для здійснення операції;

- первинні документи щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складські документи (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунки-фактури/інвойси, акти приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм і галузевої специфіки, накладні;

- розрахункові документи та/або банківські виписки з особових рахунків;

- документи щодо підтвердження відповідності продукції (декларації про відповідність, паспорти якості, сертифікати відповідності), наявність яких передбачено договором та/або законодавством.

При цьому письмові пояснення та копії документів, зазначені у пункті 5 цього Порядку, платник податку має право подати до контролюючого органу протягом 365 календарних днів, що настають за датою виникнення податкового зобов`язання, відображеного в податковій накладній/розрахунку коригування.

Письмові пояснення та копії документів, зазначених у пункті 5 цього Порядку, платник податку подає до ДПС в електронній формі за допомогою засобів електронного зв`язку з урахуванням вимог Законів України "Про електронні документи та електронний документообіг", "Про електронні довірчі послуги" та "Порядку обміну електронними документами з контролюючими органами", затвердженого в установленому порядку (пункти 6, 7 Порядку № 520).

Згідно з вимогами пунктів 9, 10 та 11 Порядку № 520 письмові пояснення та копії документів, подані платником податку до контролюючого органу відповідно до пункту 4 цього Порядку, розглядаються комісіями контролюючих органів.

Комісія регіонального рівня приймає рішення про: реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі; відмову у реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі.

Підставами для прийняття комісією регіонального рівня рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування є: ненадання платником податку письмових пояснень стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено в Реєстрі; та/або ненадання платником податку копій документів відповідно до пункту 5 цього Порядку; та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.

Судом встановлено, що з метою реєстрації податкової накладної № 7 від 01.08.2022 у ЄРПН позивач надіслав Головному управлінню ДПС у Вінницькій області пояснення та всі наявні у нього документи, що стосуються відповідної господарської операції, оскільки в квитанції про зупинення реєстрації накладної була відсутня чітка вимога (інформація) про те, які саме пояснення та/або документи потрібно подати для прийняття рішення про реєстрацію такої накладної в ЄРПН.

Верховний Суд неодноразово висловлювався, що чинними нормативно-правовими актами визначено вичерпний перелік підстав, які можуть слугувати підставою для прийняття рішення про відмову у реєстрації податкових накладних.

Здійснення моніторингу відповідності податкових накладних/розрахунків коригування критеріям оцінки ступеня ризиків є превентивним заходом, спрямованим на убезпечення від безпідставного формування податкового кредиту за операціями, що не підтверджені первинними документами або підтверджені платником податку копіями документів, які складені з порушенням законодавства. Здійснення моніторингу не повинне підміняти за своїм змістом проведення податкових перевірок як способу реалізації владних управлінських функцій контролюючого органу.

Суб`єкти владних повноважень, ухвалюючи рішення, якими, зокрема, обмежується права платника податків, повинні уникати надмірного формалізму. Обсяг документів, які надаються платниками податку на додану вартість з метою усунення сумнівів у контролюючих органів щодо легальності відповідної операції за наслідками якої складено податкову накладну, яку подано для реєстрації якої в ЄРПН і, хоч і є визначеним у Порядку № 520, проте завжди є унікальним та залежить від організації господарських взаємовідносин між суб`єктами господарювання, змісту договірних відносин між такими, а також особливостями законодавчого врегулювання діяльності тієї чи іншої сфери бізнесу. Саме за результатами детального дослідження змісту документів (в тому числі договору), наданих на підтвердження інформації, зазначеної в податковій накладній, можливим є формування висновків щодо можливості чи неможливості реєстрації є ЄРПН податкової накладної, реєстрація якої була зупинена згідно із відповідною квитанцією.

А у постанові від 03.11.2021 у справі № 360/2460/20 Верховний Суд за наслідками аналізу положень Порядку №520 зазначив, що можливість надання платником податків переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення податковим органом конкретного виду критерію оцінки ступеня ризиків з зазначенням необхідності надання документів за переліком, відповідно до критерію зупинення реєстрації податкової накладної, а не довільно, на власний розсуд.

Під час розгляду справи судом встановлено, що до своїх письмових пояснень позивач додав копії наявних у нього первинних документів на підтвердження правомірності складення податкової накладної, реєстрацію якої було зупинено.

Водночас, на думку суду, відповідач з формальних мотивів та за відсутності передбачених законом підстав відмовив позивачу у реєстрації податкової накладної, зазначивши, що позивач не надав копій окремих первинних документів.

Як свідчить зміст оскаржуваного рішення, яким відмовлено у реєстрації податкової накладної позивача, підставою для його прийняття слугувало ненаданням платником податку копій документів, а саме первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційні описи), у тому числі рахунків-фактури/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг) з урахуванням наявності певних типових форм та галузевої специфіки, накладних. Додаткова інформація: відповідно до наданих документів на придбання портландцементу встановлено невідповідність обсягів придбання та обсягів, зазначених в Розрахунку маркетингових послуг (стимулюючих виплат ретро-бонусів) за договором про продаж продукції № 328/10-19 ВН від 16.10.2019.

Разом з тим суд вважає такий висновок безпідставним, враховуючи що під час зупинення реєстрації сам контролюючий орган не сформував конкретних вимог щодо необхідності подання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної та не зазначив, які саме документи він має надати для прийняття рішення про реєстрацію накладної від 01.08.2022 № 7.

При цьому можливість надання платником податків вичерпного переліку документів на підтвердження правомірності формування та подання податкової накладної прямо залежить від чіткого визначення контролюючим органом конкретного критерію оцінки ступеня ризиків, а також зазначення у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної чіткого переліку документів, чого зроблено не було.

Виконання контролюючим органом такого свого обов`язку є особливо актуальним та важливим в умовах, коли податкова накладна складена у зв`язку із здійсненням господарської операції, що підтверджується численними первинним документи, як у цьому спірному випадку (матеріали адміністративної справи містять більше семи томів таких документів).

Крім того, суд враховує, що на вимогу комісії та у зв`язку з зупиненням реєстрації податкової накладної позивач надав письмові пояснення та необхідний пакет документів на підтвердження правомірності складення податкової накладної № 7 від 01.08.2023.

Аналіз поданих позивачем документів вказує на те, що надіслані платником податків письмові пояснення з копіями первинних та інших документів відображають зміст спірних господарських операцій та є достатніми для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної від 01.08.2022 № 7.

Суд відхиляє твердження відповідача про те, що до пояснень ТОВ "Укрцемент" надав копії видаткових накладних у кількості 147 шт., відповідно до яких загальна вага цементу становить 10170,07 тонн. Такі твердження спростовуються сукупністю наданих суду документів, у тому числі договорами, видатковими накладними (у кількості понад 1700 шт.), актами, реєстрами, платіжними документами тощо, а також інформацією (скрінштоми) з кабінету платника податків щодо надіслання комісії документів в елктронному вигляді.

Крім того, суд звертає увагу на акт звірки взаєморозрахунків з ПрАТ "Івано-Франківськцмент" за 2021 рік, який надавався відповідачу до прийняття оскаржуваного рішення й зі змісту якого можливо встановити реквізити усіх видаткових накладних, що підтверджують обсяги поставленого товариству товару (цементу).

Разом з тим під час розгляду справи відповідачем не доведено тієї обставини, що надані позивачем документи на підтвердження здійснення господарських операцій були недостатніми задля реєстрації податкової накладної № 7 від 01.08.2022. Крім того, відповідач не переконав суд у тому, що ним досліджувались усі видаткові накладні, надані позивачем, а також, що позивач дійсно надав лише близько 150 видаткових накладних.

Відтак, зважаючи на наявність передбачених законодавством документів, які у своїй сукупності свідчать про проведення господарських операцій між позивачем та його контрагентом, а також враховуючи, що відповідні документи надавалися комісії, тоді як відсутність окремих видаткових накладних, навіть якщо вважати, що деякі з них із з технічних причин могли не надійти контролюючому органу через їх значний обсяг, суд доходить висновку, що у відповідача не було достатніх правових підстав для відмови у реєстрації вищезазначеної накладної.

Водночас суд наголошує на тому, що у цій справі не надається оцінка реальності здійснення господарських операцій, на підставі яких позивач склав спірну податкову накладну, оскільки це питання має досліджуватись під час здійснення податкового контролю, що включає в себе систему заходів, які вживаються контролюючими органами та координуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику з метою контролю правильності нарахування, повноти і своєчасності сплати податків і зборів, а також дотримання законодавства з питань регулювання обігу готівки, проведення розрахункових та касових операцій, патентування, ліцензування та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, зокрема, шляхом здійснення перевірок та звірок відповідно до вимог цього Кодексу, а також перевірок щодо дотримання законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, у порядку, встановленому законами України, що регулюють відповідну сферу правовідносин.

Вказаний висновок підтверджується постановою Верховного Суду від 07.12.2022 у справі № 500/2237/20, згідно з якою, приймаючи рішення про реєстрацію податкової накладної, контролюючий орган не повинен здійснювати повний аналіз господарських операцій позивача на предмет їх реальності. Змістовна оцінка господарських операцій може бути проведена лише за результатом здійснення податкової перевірки платника податків, підстави та порядок проведення якої визначено нормами Податкового кодексу України. Предметом розгляду у цій справі є виключно стадія правильності та правомірності зупинення та відмови в реєстрації податкової накладної, а не реальність та товарність здійснення господарських операцій між позивачем та його контрагентом.

З огляду на викладене суд визнає протиправним і таким, що підлягає скасуванню рішення від 12.09.2022 № 7323662/43106201 про відмову у реєстрації податкової накладної ТОВ "Укрцемент" Отже, позовні вимоги в цій частині належить задовольнити.

Крім того, є підставними та підлягають задоволенню позовні вимоги щодо зобов`язання відповідача 2 вчинити дії з реєстрації спірної податкової накладної в ЄРПН.

Відповідно до п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 ПК України реєстрацію податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних віднесено до обов`язків платника податків.

Зазначена норма закону розрахована на відсутність спірних правовідносин, оскільки у випадку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування механізм її подальшої реєстрації в ЄРПН є іншим.

Згідно з вимогами пунктів 19, 20 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 грудня 2010 року № 1246, податкова накладна та/або розрахунок коригування, реєстрацію яких зупинено, реєструється у день настання однієї з таких подій: прийняття в установленому порядку та набрання чинності рішенням про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування; набрання рішенням суду законної сили про реєстрацію податкової накладної та/або розрахунку коригування (у разі надходження до ДФС відповідного рішення); неприйняття та/або відсутність реєстрації в установленому порядку рішення про реєстрацію або відмову в реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування.

У разі надходження до ДФС рішення суду про реєстрацію або скасування реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування, яке набрало законної сили, такі податкові накладні та/або розрахунки коригування реєструються після проведення перевірок, визначених пунктом 12 цього Порядку (крім абзацу десятого), або їх реєстрація скасовується. При цьому датою реєстрації або скасування реєстрації вважається день, зазначений в такому рішенні, або день набрання законної сили рішенням суду.

Отже, реєстрація в ЄРПН податкових накладних/розрахунку коригування, реєстрацію яких попередньо було зупинено, належить до повноважень ДПС України.

Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, надані позивачем документи були достатніми для реєстрації податкової накладної ТОВ "Укрцемент" в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Відтак суд доходить висновку про наявність підстав для покладення обов`язку з реєстрації податкової накладної ТОВ "Укрцемент" від 01.08.2022 за № 7 та зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Тому суд переконаний, що задоволення вищевказаної позовної вимоги є гарантією того, що спір між сторонами буде остаточно вирішений.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку (ч. 2 ст. 2 КАС України).

Частинами першою та другою статті 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

В силу приписів ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з позицією ЄСПЛ, викладеною, зокрема, у справі "Компанія Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції", заява № 36985/97, рішення від 23 липня 2002 року, п. 110, адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів має саме податкове управління.

Перевіривши обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єктів владних повноважень на підтримку правомірності своєї позиції та докази, надані позивачем, суд приходить до переконання, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд враховує, що відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, у зв`язку з повним задоволенням позову, судові витрати позивача на сплату судового збору в розмірі 2684,00 грн належить стягнути на його користь за рахунок бюджетних асигнувань кожного з відповідачів у справі (порівну).

Керуючись ст.ст. 72, 77, 90, 139, 143, 242, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Комісії Головного управління ДПС у Вінницькій області, яка приймає рішення про реєстрацію податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі накладних або відмову у такій реєстрації, від 12 вересня 2022 року № 7323662/43106201 про відмову у реєстрації податкової накладної товариства з обмеженою відповідальністю "Укрцемент" № 7 від 01 серпня 2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму 12 278 060,44 грн з урахуванням ПДВ.

Зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну товариства з обмеженою відповідальністю "Укрцемент" № 7 від 01 серпня 2022 року в Єдиному реєстрі податкових накладних на суму 12 278 060,44 грн з урахуванням ПДВ, датою її подання на реєстрацію 31 серпня 2022 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Вінницькій області на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Укрцемент" судовий збір в розмірі 1342,00 грн (одна тисяча триста сорок дві гривні нуль копійок).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Укрцемент" судовий збір в розмірі 1342,00 грн (одна тисяча триста сорок дві гривні нуль копійок).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Інформація про учасників справи:

1) позивач: товариство з обмеженою відповідальністю "Укрцемент" (, місцезнаходження: вул. Чумацька, 195 А, м. Вінниця, 21023);

2) представник позивача: адвокат Горобець Дмитро Григорович (РНОКПП НОМЕР_1 , адреса для листування: вул. Чумацька, 195 А, м. Вінниця, 21023);

3) відповідач 1: Головне управління ДПС у Вінницькій області (код ЄДРПОУ ВП 44069150, місцезнаходження: вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028);

4) відповідач 2: Державна податкова служба України (, місцезнаходження: Львівська площа, 8, м. Київ, 04053).

Повне судове рішення складено 08.11.2023.

Суддя Сало Павло Ігорович