Справа № 380/6528/23
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2023 року м. Львівсправа № 380/6528/23

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Західного територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (Позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду із позовом до Західного територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) (Відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Західного територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 НГ України) щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової щомісячної грошової винагороди за створення безпечних умов виконання бойових завдань та збереження життя і здоров`я під час участі в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії РФ у Донецькій та Луганській областях, під час його участі в ООС під час проходження військової служби в військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України у період з 05 серпня 2021 року по 12 січня 2022 року;

- зобов`язати Західне територіальне управління Національної гвардії України (військову частину НОМЕР_1 НГ України) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову щомісячну грошову винагороду за створення безпечних умов виконання бойових завдань та збереження життя і здоров`я під час участі в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії РФ у Донецькій та Луганській областях, під час його участі в ООС під час проходження військової служби в військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України у період з 05 серпня 2021 року по 12 січня 2022 року.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що проходив військову службу у Західному територіальному управлінні Національної гвардії України. Відповідно до витягу із наказу начальника Західного територіального управління Національної гвардії України (по стройовій частині) від 17 серпня 2022 року № 250 з позивачем припинено (розірвано) контракт про проходження громадянами України військової служби в Національній гвардії України та виключено його зі списків особового складу Західного територіального управління Національної гвардії України та всіх видів забезпечення.

Зазначеним наказом вирішено виплатити позивачу: одноразову грошову допомогу в розмірі 50 відсотків місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби з лютого 2019 року; премію за особистий внесок у загальні результати служби за період з 01 по 17 серпня 2022 року в розмірі 575 відсотків посадового окладу; надбавку за особливості проходження служби за період 01 по 17 серпня 2022 року в розмірі 100 відсотків посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років; грошову компенсацію за невикористані 42 календарних дні додаткової відпустки як учаснику бойових дій за період з 2020 по 2022 роки у сумі 55337,10 грн.

Однак відповідач не нарахував та не виплатив позивачу щомісячну додаткову грошову винагороду за створення безпечних умов виконання бойових завдань та збереження життя і здоров`я під час участі в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях під час його участі в ООС за період проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України з 05 серпня 2021 року по 12 січня 2022 року, яка передбачена наказом Міністерства оборони України від 18 вересня 2020 року № 340.

Позивач зазначає, що його участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в складі Об`єднаного командного пункту об`єднаних сил у період з 05 серпня 2021 року по 31 серпня 2021 року підтверджується довідкою № 313/ОКПОС/28/17504д від 07 вересня 2021 року; у період з 01 вересня 2021 року по 30 вересня 2021 року підтверджується довідкою № 313/ОКПОС/28/19375д від 08 жовтня 2021 року; у період з 01 жовтня 2021 року по 31 жовтня 2021 року підтверджується довідкою № 313/ОКПОС/28/22386д від 12 листопада 2021 року; у період з 01 листопада 2021 року по 30 листопада 2021 року підтверджується довідкою № 313/ОКПОС/28/34578д від 07 грудня 2021 року; у період з 01 грудня 2021 року по 31 грудня 2021 року підтверджується довідкою № 313/ОКПОС/28/1221д від 11 січня 2022 року; у період з 01 січня 2022 року по 12 січня 2022 року підтверджується довідкою № 313/ОКПОС/28/1509д від 12 січня 2022 року.

Тож, зважаючи на те, що позивач у період з 05 серпня 2021 року по 12 січня 2022 року проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України і в цей час брав участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в складі Об`єднаного командного пункту об`єднаних сил, відповідач допустив протиправну бездіяльність щодо невиплати позивачу щомісячної додаткової грошової винагороди за створення безпечних умов виконання бойових завдань та збереження життя і здоров`я під час участі в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях за вказаний період.

З огляду на вищевикладене адміністративний позов просить задовольнити у повному обсязі.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що відповідно до отриманих відомостей з фінансового відділу Західного територіального управління Національної гвардії України згідно з вимогами наказу Міністерства внутрішніх справ України від 14 листопада 2019 року № 952 позивачу за періоди, зазначені у позовній заяві, нараховувалась та виплачувалась спірна винагорода, а саме: з 05 серпня 2021 року по 31 серпня 2021 року, з них на 1 лінії з 20 серпня 2021 року по 31 серпня 2021 року (12 діб), 5661,29 грн + 4064,52 грн = 9725,81 грн; з 01 вересня 2021 року по 30 вересня 2021 року, з них на першій лінії з 01 вересня 2021 року по 30 вересня 2021 року, 17000,00 грн; з 01 жовтня 2021 року по 31 жовтня 2021 року, з них на першій лінії з 01 жовтня 2021 року по 31 жовтня 2021 року, 6500,00 грн + 7790,32 грн + 2709,68 грн = 17000,00 грн; з 01 листопада 2021 року по 30 листопада 2021 року, з них на 1 лінії (24 доби), 8400,00 грн + 6500,00 грн (2-3 лінія) = 14900,00 грн; період з 01 грудня 2021 року по 31 грудня 2021 року, з них на 1 лінії з 01 грудня 2021 року по 31 грудня 2021 року, 17000,00 грн; з 01 січня 2022 року по 12 січня 2022 року, з них 2 дні 1 лінія 6790,33 грн.

З огляду на вищевикладене у задоволенні адміністративного позову просить відмовити у повному обсязі.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 07 квітня 2023 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою суду від 28 квітня 2023 року продовжено позивачу встановлений судом процесуальний строк для усунення недоліків позовної заяви в частині подання до суду доказів надсилання відповідачу листом з описом вкладення копії позовної заяви та доданих до неї документів.

Ухвалою судді від 05 травня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін.

Суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

У спірні у цій справі періоди позивач проходив військову службу у Західному територіальному управлінні Національної гвардії України.

Відповідно до витягу із наказу начальника Західного територіального управління Національної гвардії України (по стройовій частині) від 17 серпня 2022 року № 250 з позивачем припинено (розірвано) контракт про проходження громадянами України військової служби в Національній гвардії України та виключено його зі списків особового складу Західного територіального управління Національної гвардії України та всіх видів забезпечення.

У періоди з 05 серпня 2021 року по 31 серпня 2021 року, з 01 вересня 2021 року по 30 вересня 2021 року, з 01 жовтня 2021 року по 31 жовтня 2021 року, з 01 листопада 2021 року по 30 листопада 2021 року, з 01 грудня 2021 року по 31 грудня 2021 року, з 01 січня 2022 року по 12 січня 2022 року позивач брав участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в складі Об`єднаного командного пункту об`єднаних сил, що підтверджується довідками військової частини НОМЕР_2 ІІ від 07 вересня 2021 року № 313/ОКПОС/28/17504д, від 08 жовтня 2021 року № 313/ОКПОС/28/19375д, від 12 листопада 2021 року № 313/ОКПОС/28/22386д, від 07 грудня 2021 року № 313/ОКПОС/28/34578д, від 11 січня 2022 року № 313/ОКПОС/28/1221д, від 12 січня 2022 року № 313/ОКПОС/28/1509д.

Відповідно до наявних у матеріалах справи карток особового рахунку на виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2021-2022 роки позивачу нараховано та виплачено винагороду за безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях за такі періоди та в таких сумах:

- з 05 серпня 2021 року по 31 серпня 2021 року 5661,29 грн та 4064,52 грн, разом 9725,81 грн;

- з 01 вересня 2021 року по 30 вересня 2021 року 6500,00 грн та 10500,00 грн, разом 17000,00 грн;

- з 01 жовтня 2021 року по 31 жовтня 2021 року 6500,00 грн, 7790,32 грн та 2709,68 грн, разом 17000,00 грн;

- з 01 листопада 2021 року по 30 листопада 2021 року 8400,00 грн та 6500,00 грн, разом 14900,00 грн;

- з 01 грудня 2021 року по 31 грудня 2021 року 17000,00 грн;

- з 01 січня 2022 року по 12 січня 2022 року 6790,33 грн.

Позивач, уважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати винагороди за створення безпечних умов виконання бойових завдань та збереження життя і здоров`я під час участі в заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в складі Об`єднаного командного пункту об`єднаних сил за період з 05 серпня 2021 року по 12 січня 2022 року, звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

За змістом статті 17 Конституції України держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Правові засади організації та порядку діяльності Національної гвардії України, її загальну структуру, функції та повноваження визначає Закон України від 13 березня 2014 року № 876-VII «Про Національну гвардію України».

Відповідно до частини 2 статті 21 Закону України «Про Національну гвардію України» військовослужбовці Національної гвардії України користуються правовими і соціальними гарантіями відповідно до Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», цього Закону, інших актів законодавства.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон № 2011-ХІІ).

Відповідно до статті першої Закону № 2011-ХІІ соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із частиною другою статті 1-2 Закону № 2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Відповідно до абзацу першого пункту першого статті 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 02 березня 2016 року № 148 затверджено Інструкцію про порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України в особливий період, під час здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях або проведення антитерористичної операції (далі Інструкція № 148).

Ця Інструкція визначає порядок та розміри виплати винагороди військовослужбовцям Національної гвардії України (далі - військовослужбовці) за безпосередню участь у воєнних конфліктах, у заходах із забезпечення НБО, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях (далі - заходи із забезпечення НБО) чи в антитерористичній операції (далі - АТО), інших заходах в умовах особливого періоду (пункт 1 розділу І Інструкції № 148).

Виплата винагороди здійснюється військовослужбовцям за місцем проходження служби на підставі наказів командирів військових частин, а командирам військових частин - на підставі наказів командирів вищого рівня. Розміри винагород у наказах зазначаються в гривнях (пункт 3 розділу І Інструкції № 148).

Виплата винагороди військовослужбовцям здійснюється за безпосередню участь у воєнних конфліктах, у заходах із забезпечення НБО чи АТО, інших заходах в умовах особливого періоду у розмірах, визначених у додатку 1 до цієї Інструкції на місяць (пункт 1 розділу ІІ Інструкції № 148).

Винагорода виплачується пропорційно часу участі у воєнних конфліктах, у заходах із забезпечення НБО чи АТО, інших заходах в умовах особливого періоду, який обраховується з дня фактичного початку участі військовослужбовців у цих заходах до дня завершення такої участі, про що зазначається у відповідних наказах командирів (пункт 2 розділу ІІ Інструкції № 148).

Додатком 1 до Інструкції № 148 визначено розмір винагороди військовослужбовцям за безпосередню участь у воєнних конфліктах, у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях чи в антитерористичній операції, інших заходах в умовах особливого періоду:

безпосередня участь військовослужбовців у воєнних конфліктах, у заходах із забезпечення НБО чи антитерористичній операції, виконанні бойових завдань на території противника (території між позиціями військ противника та своїх військ), здійсненні заходів, пов`язаних з припиненням збройних конфліктів та інших провокацій на державному кордоні, зі знешкодженням (знищенням) незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), диверсійно-розвідувальних сил та інших збройних формувань агресора, з відбиттям збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільненням таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою: на лінії бойового зіткнення на глибину ротних опорних пунктів першого ешелону; виконання бойових завдань, а також завдань з ведення оперативної (військової, спеціальної) розвідки на території противника (території між позиціями військ противника та своїх військ); участь у заходах з відбиття збройного нападу на об`єкти, що охороняються військовослужбовцями, звільнення таких об`єктів у разі їх захоплення або спроби насильного заволодіння зброєю, бойовою та іншою технікою 17000,00 грн;

в інших місцях дислокації в межах визначеного району воєнного конфлікту (заходів із забезпечення НБО чи АТО), визначеної операційної зони 6500,00 грн.

Суд встановив, що у періоди з 05 серпня 2021 року по 31 серпня 2021 року, з 01 вересня 2021 року по 30 вересня 2021 року, з 01 жовтня 2021 року по 31 жовтня 2021 року, з 01 листопада 2021 року по 30 листопада 2021 року, з 01 грудня 2021 року по 31 грудня 2021 року, з 01 січня 2022 року по 12 січня 2022 року позивач брав участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в складі Об`єднаного командного пункту об`єднаних сил, що підтверджується відповідними довідками військової частини НОМЕР_2 ІІ.

Відповідно до наявних у матеріалах справи карток особового рахунку на виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за 2021-2022 роки позивачу нараховано та виплачено винагороду за безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях за період з 05 серпня 2021 року по 31 серпня 2021 року у сумі 9725,81 грн, за період з 01 вересня 2021 року по 30 вересня 2021 року у сумі 17000,00 грн, за період з 01 жовтня 2021 року по 31 жовтня 2021 року у сумі 17000,00 грн, за період з 01 листопада 2021 року по 30 листопада 2021 року у сумі 14900,00 грн, за період з 01 грудня 2021 року по 31 грудня 2021 року у сумі 17000,00 грн, за період з 01 січня 2022 року по 12 січня 2022 року у сумі 6790,33 грн.

Таким чином, наявними у матеріалах справи доказами підтверджується факт нарахування та виплати відповідачем позивачу як військовослужбовцю Національної гвардії України, який у спірні періоди брав участь брав участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях в складі Об`єднаного командного пункту об`єднаних сил винагороди за таку участь, що передбачена Інструкцією № 148, а відтак і спростовуються доводи позивача про допущену відповідачем бездіяльність у цій частині.

Посилання позивача у позовній заяві на наказ Міністерства оборони України від 18 вересня 2020 року № 340, яким обґрунтовані позовні вимоги, суд оцінює критично, оскільки він визначає порядок виплати винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту, а не військовослужбовцям Національної гвардії України, до яких у спірні періоди проходження служби належав позивач.

Беручи до уваги викладене у сукупності, враховуючи те, що відповідач нарахував та виплатив позивачу винагороду за безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях за період з 05 серпня 2021 року по 12 січня 2022 року, що підтверджується належними та допустимими доказами, підстави для задоволення заявлених позовних вимог відсутні.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову повністю.

Відповідно до правил статті 139 КАС України підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Західного територіального управління Національної гвардії України (військова частина НОМЕР_1 ) ( АДРЕСА_2 ) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повний текст рішення складено 06 листопада 2023 року.

СуддяКлименко Оксана Миколаївна