Справа № 296/7552/23
Суддя: Шкиря В. М.
Дата ухвалення: 2023-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 296/7552/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" листопада 2023 р. м.Житомир

Корольовський районний суд м. Житомира у складі: головуючого судді Шкирі В.М., за участі секретаряБабич А.В., позивача ОСОБА_1 , представника позивача - адвоката Черкес Т.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, -

В С Т А Н О В И В :

07.08.2023 позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Житомирській області, зі змісту якого просить скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №002683 від 29.07.2023 про накладення на нього адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Позивач обґрунтував свій позов тим, що він 29.07.2023 о 00-15 годині був притягнутий до адміністративної відповідальності в вигляді штрафу на 425,00 гривень на підставі ч.1 ст.126 КУпАП оскільки не пред`явив посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.

Позивач вказує, що не порушив правил дорожнього руху, а відповідачем не були з`ясовані і не доведені обставини, які б свідчили про наявність в його діях проступку, за який законом встановлено адміністративну відповідальність.

Зазначену постанову вважає незаконною, оскільки він рухався на автомобілі з дотриманням Правил дорожнього руху.

На думку позивача, правових підстав зупиняти його автомобіль та вимагати документи на автомобіль та посвідчення водія у інспектора поліції не було.

28.08.2023 ухвалою судді було відкрито провадження в адміністративній справі.

До початку розгляду справи представником відповідача - ГУНП в Житомирській області поданий відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що він є неналежним відповідачем.

26.09.2023 судом задоволено клопотання позивача про заміну неналежного відповідача - ГУНП в Житомирській області на управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції.

Управління патрульної поліції в Житомирській області визнало себе належним відповідачем у даній справі, надавши суду першої інстанції відзив на позовну заяву 10.10.2023, підписаний представником ОСОБА_2 на підставі довіреності, виданої Департаментом патрульної поліції, на уповноваження діяти у тому числі в інтересах Управління патрульної поліції в Житомирській області.

Представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову оскільки дії інспектора відповідають вимогам діючого законодавства, штраф накладено в межах санкції ч.1 ст.126 КУпАП.

Під час судового розгляду позивач пояснив, що 29.07.2023 о 00-15 годині був притягнутий до адміністративної відповідальності в вигляді штрафу на 425,00 гривень на підставі ч.1 ст.126 КУпАП оскільки не пред`явив посвідчення водія та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Таких документів він не пред`явив, оскільки не порушував правил дорожнього руху, а тому поліцейські не мали права їх вимагати, а він не зобов`язаний був виконувати їх вимогу. Він надав паспорт громадянина України, щоб підтвердити що він не є диверсантом, а є громадянином України. Також йому не було надано документу, який би встановлював комендантську годину в м.Житомирі та документів на підставі чого такі заходи прийняті та ким.

Представник позивача підтримала ОСОБА_1 та вважає, що його незаконно притягнуто до адміністративної відповідальності, отже постанова підлягає скасуванню.

Представник відповідача 01.11.2023 надав пояснення що відповідача було зупинено за порушення комендантської години, 07.11.2023 до суду не з`явився. Суд вважав можливим завершити розгляд справи без його участі.

Вислухавши позивача, його представника, дослідивши письмові докази суд встановив наступне.

ОСОБА_1 є громадянином України, що підтверджено паспортом серії НОМЕР_1 виданим 22.08.2013 (а.с.8) він має кртку платника податків НОМЕР_2 (а.с.10) т

ОСОБА_1 має посвідчення водія НОМЕР_3 видане 04.08.2016 центром 4841 (а.с.11), він є власником автомобіля AUDI А6 з номерним знаком НОМЕР_4 (а.с.12)

29.07.2024 о 00 год. 15 хв. ОСОБА_1 в м. Житомирі по вул. Київська, 112, керував транспортним засобом AUDI А6 з номерним знаком НОМЕР_4 під час дії комендантської години та був зупинений працівниками патрульної поліції.

ОСОБА_1 не надав поліцейському на його вимогу посвідчення водія відповідної категорії та свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу внаслідок чого був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.126 КУпАП та на нього накладено стягнення в вигяді штрафу на суму 425,00 грн. про що свідчить постанова у справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 № 002683.

Таким чином судом встановлено, що існує спір з приводу притягнення до адміністративної відповідальності.

Вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд виходить з наступного

Частиною 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом ч. 1 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною другою ст. 279 КУпАП передбачено, що посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом спірної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимоги ч. 1 ст. 126 КУпАП.

Частиною першою ст. 126 КУпАП передбачено відповідальність за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільноправової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката «Зелена картка»), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством.

За правилами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об`єктивну сторону інкримінованого йому правопорушення.

Крім цього, у відповідності до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будьякі дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ

За змістом ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Позивач та його представник, як на основну підставу задоволення позовних вимог, покликається на відсутність підстав для зупинки автомобіля AUDI А6 з номерним знаком НОМЕР_4 під керуванням ОСОБА_1 29.07.2024 о 00 год. 15 хв. в м. Житомирі по вул. Київська, 112 та те, що не було надано доказів того ким і на якій підставі встановлено коменданську годину в м.Житомирі. Позивач вважає, що зупинку можна було здійснити тільки за порушення ПДР, яких він не вчиняв.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву пояснив, що ОСОБА_1 був зупинений у комендантську годину йому було запропоновано пред`явити посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на що він відмовився.

Даного факту не заперечує і позивач , отже спірним є те чи мали право процівники поліції зупинити автомобіль, водій якого не порушував ПДР, лише за те що він рухався під час комендантської години і чи мали право вимогати документи у водія, зокрема посвідчення водія та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу

Щодо зупинення транспортного засобу позивача у комендантську годину,.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

У зв`язку із військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24.02.2022 № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022, який діє і по теперішній час.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Статтею 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» визначені заходи правового режиму воєнного стану.

Так, зокрема п. 7 ч. 1 ст. 8 вказаного Закону передбачено, що в Україні або в окремих її місцевостях, де введено воєнний стан, військове командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення) можуть самостійно або із залученням органів виконавчої влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування запроваджувати та здійснювати в межах тимчасових обмежень конституційних прав і свобод людини і громадянина, а також прав і законних інтересів юридичних осіб, передбачених указом Президента України про введення воєнного стану, такі заходи правового режиму воєнного стану: перевіряти у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, документи у осіб, а в разі потреби проводити огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян, за винятком обмежень, встановлених Конституцією України.

У свою чергу механізм перевірки документів в осіб, огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, крім обмежень, визначених Конституцією України, визначений Порядком перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2021 № 1456.

Відповідно до п. п. 4, 5 Порядку № 1456 перевірка документів в осіб, огляд речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян здійснюється лише після введення воєнного стану в межах території та у строки, зазначені в указі Президента України про введення воєнного стану, на підставі наказу військового командування разом із військовими адміністраціями (у разі їх утворення).

Зазначеним наказом призначається комендант, визначаються його завдання, повноваження із забезпечення єдиного управління визначеними силами та засобами Держспецтрансслужби, Національної гвардії, Держприкордонслужби, Національної поліції, СБУ, ДПС, ДМС, ДСНС, військових адміністрацій (у разі їх утворення) та координації їх дій під час здійснення заходів особливого режиму.

Право на проведення перевірки документів в осіб, огляду речей, транспортних засобів, багажу та вантажів, службових приміщень і житла громадян надано відповідним уповноваженим особам Національної поліції, СБУ, Національної гвардії, Держприкордонслужби, ДМС, Держмитслужби та Збройних Сил, які визначені в наказі коменданта.

Пунктом 10 Порядку № 1456 передбачено, що уповноважена особа має право зупиняти транспортні засоби в разі: порушення водієм Правил дорожнього руху; якщо є очевидні ознаки, що свідчать про технічну несправність транспортного засобу; якщо є інформація, що свідчить про причетність водія або пасажирів транспортного засобу до вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, або якщо є інформація, що свідчить про те, що транспортний засіб чи вантаж можуть бути об`єктом чи знаряддям учинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення; якщо транспортний засіб перебуває в розшуку; необхідності здійснення опитування водія чи пасажирів про обставини вчинення дорожньо-транспортної пригоди, кримінального чи адміністративного правопорушення, свідками якого вони є або могли бути; необхідності залучення водія транспортного засобу до надання допомоги іншим учасникам дорожнього руху або поліцейським або як свідка під час оформлення протоколів про адміністративні правопорушення чи матеріалів дорожньо-транспортних пригод; необхідності обмеження чи заборони руху транспортних засобів; якщо спосіб закріплення вантажу на транспортному засобі створює небезпеку для інших учасників дорожнього руху; порушення порядку визначення і використання на транспортному засобі спеціальних світлових або звукових сигнальних пристроїв; проїзду транспортних засобів через блокпости та контрольні пункти в`їзду-виїзду.

Суд звертає увагу що зазначений Порядок № 1456 прийнятий у відповідності до п. 7 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» та визначає механізм проведення певних заходів саме під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану.

У розумінні Порядку № 1456 уповноваженою особою є посадова особа, яка призначається наказом коменданта та якій надано повноваження, зокрема, щодо перевірки документів в осіб під час забезпечення заходів правового режиму воєнного стану.

Крім того, з аналізу змісту ст. ст. 1, 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» слідує, що повноваження на проведення заходів правового режиму воєнного стану, передбачених ст. 8 вказаного Закону, надані органам державної влади задля відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності.

Отже, наведені вище нормативно-правові акти не надають органам поліції додаткових повноважень, пов`язаних з контролем за дотриманням водіями Правил дорожнього руху, оскільки визначені Законом України «Про правовий режим воєнного стану», Порядком № 1456 додаткові повноваження передбачені тільки для забезпечення заходів воєнного стану.

Відповідачем не доведено, що дії інспектора поліції, пов`язані із зупинкою транспортного засобу позивача та перевіркою документів, були направлені на забезпечення заходів правового режиму воєнного стану та що існували підстави передбачені п.10 Порядку № 1456

Слід відзначити, що навіть забезпечення вказаних заходів не звільняє поліцейського обов`язку дотримуватися вимог закону щодо поінформування водія про конкретну причину зупинення ним транспортного засобу з детальним описом підстави зупинки, а також дотримання процедури провадження у справах про адміністративне правопорушення.

В постанові вказано, що ОСОБА_1 був зупинений під час дії комендантської години та він не пред`явив посвідчення водія відповідної ктегорії та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Вказані документи ОСОБА_1 має, що було встановлено під час розгляду справи

Отже, суд вважає, що відповідачем не доведено наявність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 1 ст. 126 КУпАП.

У той час як згідно з рішенням Європейського суд з прав людини у справі «Салабіаку проти Франції» від 7 жовтня 1988 року тягар доведення вини покладається на обвинувачення і будь-які сумніви повинні бути на користь обвинуваченого. З метою судового переслідування необхідно приєднати до справи достатньо доказів для засудження обвинуваченого.

Правова природа адміністративної відповідальності за своєю суттю є аналогічною кримінальній, оскільки також є публічною, пов`язана із застосування державного примусу, ініціюється органами, які наділені владними повноваження, а застосовувані санкції можуть бути доволі суттєвими для особи.

Зокрема, у справі «Надточій проти України» Європейський суд з прав людини в своєму рішенні від 15.05.2008 року відзначив, що Уряд України визнав карний кримінально-правовий характер Кодексу України про адміністративні правопорушення (п. 21 рішення).

Під час судового розгляду справи відповідачем не доведено правомірність зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 29.07.2023 о 00-15 годині, оскільки самої дії комендантської години не достатньо для зупинки ТЗ, необхіно мати підстави для цього, які визначені в п.10 Порядку № 1456. Отже, поліцейський не мав законних підстав вимагати пред`явити посвідчення водія відповідної ктегорії та свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу.

Враховуючи вищевикладене, постанову серії ДП18 №002683 від 29.07.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП необхідно скасувати, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити на підставі пункту 1 статті 247 КУпАП.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, усі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

При зверненні до суду з даним адміністративним позовом позивачем був сплачений судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп.

У зв`язку з задоволенням позову з Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції за рахунок бюджетних асигнувань на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору в сумі 546,80 грн сплаченого позивачем 14.08.2023

Керуючись ст. ст. 243-246, 271, 286 КАС України, суд -

У Х В А Л И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі - задовольнити.

Скасувати постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ДП18 №002683 від 29.07.2023 про накладення адміністративного стягнення за ч. 1 ст. 126 КУпАП на ОСОБА_1 у вигляді штрафу в розмірі 425 грн., провадження у справі закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Управління патрульної поліції в Житомирській області Департаменту патрульної поліції ( місце знаходження м. Житомир, вул. Рокровська,96) на користь ОСОБА_1 (РНКПП: НОМЕР_2 , зареєстрований: АДРЕСА_1 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 ) судові витрати, понесені позивачем при поданні адміністративного позову до суду, а саме: судовий збір в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та оголошено 07.09.2023.

Cуддя В. М. Шкиря