Справа № 480/8295/23
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2023-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
07 листопада 2023 року Справа № 480/8295/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Савицької Н.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Суми адміністративну справу №480/8295/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовом до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області, в якому просить визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № 342810 від 14.07.2023.
В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що під час перевірки транспортного засобу, належного позивачу, виявлено порушення статті 48 Закону України Позивач вважає, що відповідач неправильно визначив особу перевізника, в результаті чого в ході розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт суб`єктом справляння адміністративно-господарського штрафу визначив позивача. Вважає, що позивач не є автомобільним перевізником у розумінні Закону України «Про автомобільний транспорт», а тому є безпідставним застосування до нього положень цього Закону для притягнення його відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, яке ним не вчинялось, з огляду на що просить позов задовольнити.
Ухвалою суду від 07.08.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
У відповіді на відзив позивач зазначає, що доводи відповідача є необґрунтованими, просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зокрема, зауважує, що в спірних правовідносинах він не є автомобільним перевізником у розумінні положень Закону України «Про автомобільний транспорт» і не може нести відповідальність, передбачену абзацом 15 частини 1 статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт». Наголошує, що викладені в постанові про застосування адміністративно- господарського штрафу №342810 від 14.07.2023 доводи не відповідають фактичним обставинам справи, а при її винесенні порушено вимоги законодавства України.
На підставі рішення Вищої Ради Правосуддя №935/0/15-23 від 28 вересня 2023 року "Про відрядження судді Сумського окружного адміністративного суду ОСОБА_2 до Київського окружного тративного суду для здійснення правосуддя", наказу голови Сумського окружного адміністративного суду №6-АГП від 5 жовтня 2023 року та рішення зборів суддів Сумського окружного адміністративного суду №6 від 13 жовтня 2023 року, на підставі розпорядження керівника апарату № 217 від 16.10.2023 призначено повторний автоматизований розподіл судової справ № 480/8290/23.
Програмою "Діловодство спеціалізованого суду" дану справу було розподілено судді Савицькій Н.В.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 19.10.2023 прийнято справу № 480/8295/23 за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови до свого провадження. Ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.
Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
З матеріалів справи судом встановлено, що 16.06.2023 о 12 год 55 хв, а/д Н-07 «Київ-Суми-Юнаківка» 251 км + 450, під час проведення перевірки службовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області здійснено перевірку транспортного засобу на ТЗ VOLVO р/н НОМЕР_1 та напівпричіпу HUMBAUR р/н НОМЕР_2 .
Позивач не з`явився на розгляд справи про порушення 14.07.2023, клопотань про перенесення розгляду справи та пояснень по справі позивач не надавав.
Не погодившись із постановою про застосування адміністративно-господарського штрафу, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Процедура здійснення державного контролю за додержанням суб`єктами господарювання, які провадять діяльність у сфері автомобільного транспорту (далі - суб`єкти господарювання), вимог законодавства про автомобільний транспорт, норм та стандартів щодо організації перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом, норм міжнародних договорів про міжнародне автомобільне сполучення, виконанням умов перевезень, визначених дозволом на перевезення на міжобласних автобусних маршрутах, вимог Європейської угоди щодо роботи екіпажів транспортних засобів, які виконують міжнародні автомобільні перевезення, дотриманням габаритно-вагових параметрів, наявністю дозвільних документів на виконання перевезень та відповідністю виду перевезень, відповідних ліцензій, внесенням перевізниками-нерезидентами платежів за проїзд автомобільними дорогами визначена Порядком здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567 (далі - Порядок № 1567, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 19.08.2022 № 727).
Так, положеннями Порядку № 1567 врегульовано, що:
- державному контролю підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних суб`єктів господарювання (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України (пункт 2);
- органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи (пункт 3);
- державний контроль на автомобільному транспорті (далі - державний контроль) здійснюється посадовими особами органу державного контролю (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на перевірку, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку, шляхом проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) (пункт 4);
- рейдова перевірка додержання суб`єктом господарювання вимог, визначених пунктом 15 цього Порядку, здійснюється на підставі щотижневого графіка (пункт 12);
- рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту (пункт 14);
- рейдова перевірка проводиться у строк, зазначений у направленні на перевірку (пункт 19).
Крім того, пунктом 15 Порядку № 1567 визначено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється виключно:
- наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом;
- виконання водієм інших вимог Правил надання послуг пасажирського автомобільного транспорту та Правил перевезень вантажів автомобільним транспортом в Україні, інших нормативно-правових актів.
Відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом України «Про автомобільний транспорт» № 2344-ІІІ від 05.04.2001 (далі - Закон № 2344-ІІІ).
Так, статтею 48 Закону № 2344-ІІІ визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.
Таким чином, положеннями спеціального закону покладено на перевізника обов`язок з забезпечення, а водія - пред`явлення для перевірки відповідних документів.
Відповідно до ст. 23 Закону №2344-ІІІ контроль технічного стану транспортних засобів включає: обов`язковий технічний контроль транспортних засобів; перевірку технічного стану транспортних засобів автомобільними перевізниками.
Перевірку технічного стану транспортних засобів під час обов`язкового технічного контролю транспортних засобів здійснюють суб`єкти господарювання, визначені відповідно до Закону України «Про дорожній рух» в порядку, який встановлює Кабінет Міністрів України.
Відповідно до статті 34 Закону №2344-ІІІ передбачені вимоги до автомобільного перевізника.
Автомобільний перевізник повинен:
- виконувати вимоги цього Закону та інших законодавчих і нормативно- правових актів України у сфері перевезення пасажирів та/чи вантажів;
- утримувати транспортні засоби в належному технічному і санітарному стані та забезпечувати їх зберігання відповідно до вимог статті 21 цього Закону;
- забезпечувати контроль технічного і санітарного стану транспортних засобів перед виїздом на маршрут;
- забезпечувати проведення медичного контролю стану здоров`я водіїв;
- організувати проведення періодичного навчання водіїв методам надання домедичної допомоги потерпілим від дорожньо-транспортних пригод;
- забезпечувати умови праці та відпочинку водіїв згідно з вимогами законодавства;
- забезпечувати проведення стажування та інструктажу водіїв у порядку, визначеному центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері транспорту;
- забезпечувати безпеку дорожнього руху;
- забезпечувати водіїв відповідною документацією на перевезення пасажирів.
Відповідно до вимог пункту 21 Порядку № 1567, зазначено, що у разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт.
Вирішуючи спір по суті, суд враховує, що з наданої водієм ОСОБА_3 під час перевірки товаротранспортної накладної від 16.06.2023 №Р2898 вбачається, що автомобільним перевізником зазначено ФОП ОСОБА_1 НОМЕР_3 , отже позивач виступає перевізником вантажу.
З акта №АР023254 від 16.06.2023 проведення перевірки на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 та НОМЕР_5 встановлено, що автомобіль марки VOLVO номерний знак НОМЕР_1 на напівпричіп НОМЕР_6 належить ОСОБА_4 .
Відтак, враховуючи те, що згідно з ТТН автомобільним перевізником вказано ФОП ОСОБА_1 останній є автомобільним перевізником, який здійснював перевезення товару, що відповідає приписам статті 1 Закону України Про автомобільний транспорт.
Відповідальність на підставі ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" за відсутність документів при перевезенні вантажу покладається на перевізника.
Відповідно до абзацу третього частини першої статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, - штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Отже, як зазначено в частині першій статті 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», суб`єктом відповідальності за вказане правопорушення є саме автомобільний перевізник.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про автомобільний транспорт», автомобільний перевізник - фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.
З огляду на обсяг наданих під час здійснення перевірки доказів, відповідно до яких вбачається, що ФОП ОСОБА_1 здійснював внутрішнє перевезення вантажу, то саме позивач і є суб`єктом відповідальності як перевізник у розумінні вищенаведених вимог Закону.
Аналогічна правова позиція викладена, зокрема, в постанові Верховного Суду від 11.02.2020 по справі №820/4624/17 та від 19.03.2020 по справі №823/1199/17.
Суд також зауважує, що належними доказами підтвердження того, що ОСОБА_1 є перевізником є документи надані в момент здійснення рейдової перевірки, а саме: товаротранспортна накладна від 16.06.2023 №Р2898
Отже, документи надані під час перевірки підтверджували інформацію про те, що по маршруту здійснював перевезення саме ФОП ОСОБА_1 , в іншому випадку водій надав би інші документи для перевірки.
На момент виникнення спірних правовідносин, під час здійснення відповідачем своїх повноважень, позивач не надав документів, які б підтверджували ту обставину, що він не є автомобільним перевізником.
Враховуючи встановлені у даній справі обставини та вищевикладене, суд дійшов висновку, що постанова про застосування адміністративно-господарського штрафу № 342810 від 14.07.2023 відповідає вимогам ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому позовні вимоги про визнання її протиправною та скасування є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Суд також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів позивача), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно ч.2 ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.
Враховуючи зазначену позицію Європейського суду з прав людини, суд надав відповідь на всі аргументи сторін, які мають значення для правильного вирішення справи.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає, що у зв`язку з відмовою у задоволенні позову розподіл судових витрат (судовий збір) відповідно до статті 139 КАС України не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Сумській області про визнання протиправною та скасування постанови відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька