Справа № 140/11496/23
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року ЛуцькСправа № 140/11496/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання дій протиправними щодо не врахування періодів навчання до трудового стажу та зобов`язання здійснити перерахунок пенсії з 23.03.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що в квітні 2023 року позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про зарахування до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1979 по 23.04.1980 та 02.06.1982 по 01.03.1984 у Дмитровському будівельному технікумі Міністерства автомобільної промисловості СРСР згідно диплому серії НОМЕР_1 , виданого 01.03.1984. Однак, 03.05.2023 ГУ ПФУ у Волинській області відмовлено у зарахуванні вказаного періоду до страхового стажу з тих підстав, що існують суперечності в датах навчання та служби в армії, які частково співпадають. У трудовій книжці відображено періоди навчання, але вони не завірені печаткою установи.

Вказують на необхідність подачі уточнюючої довідки про період навчання у технікумі.

З такими діями позивач не погоджується та зазначає, що згідно з вимогами чинного законодавства до страхового стажу зараховується період навчання в професійно-технічному училищі, при цьому, документом, що підтверджує навчання є диплом. Крім того, звертає увагу на те, що у трудовій книжці є запис про період навчання його у технікумі, а тому вимога відповідача про надання уточнюючої довідки не ґрунтується на вимогах чинного законодавства. З врахуванням наведеного просить позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 29.05.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав, просив відмовити у задоволенні позову повністю, мотивуючи тим, що позивачу правомірно було відмовлено у зарахуванні до страхового стажу періоду навчання, оскільки в документах про освіту та службу в армії виявлено розбіжності по датах, а тому відповідач не мав законних підстав для зарахування спірного періоду навчання до страхового стажу позивача. З врахуванням наведеного просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 04.03.2023 ОСОБА_1 звернувся із заявою до ГУ ПФУ у Волинській області з проханням надати відповідь з яких підстав йому не було зараховано період навчання в середньому спеціальному закладі освіти до страхового стажу.

ГУ ПФУ у Волинській області листом від 05.04.2023 № 10981/Т-0300/23 повідомило позивача, зокрема про те, що при обчисленні пенсії до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1979 по 23.04.1980 та з 02.06.1982 по 01.03.1984 на підставі диплому НОМЕР_1 , виданого 01.03.1984, оскільки період навчання частково співпадає із періодом військової служби у період з 16.04.1980 по 16.04.1982. Одночасно, у записах трудової книжки відображено періоди навчання у згаданому технікумі, проте відомості не завірені печаткою установи.

Водночас роз`яснено, що для зарахування періоду навчання необхідно подати уточнюючу довідку (а.с.12).

Незгода позивача із не зарахуванням вказаного періоду навчання стала підставою для звернення до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) визначено принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також врегульовано порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до статті 1 вказаного Закону страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Згідно з частинами другою, четвертою статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно з пунктом д частини 3 статті 56 Закону України Про пенсійне забезпечення до стажу роботи зараховується навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Отже, законодавець передбачав можливість зарахування до страхового стажу періоду навчання і визначив для цього певні умови та порядок.

Аналогічна норма була передбачена п.п. «з» п. 109 розділу VIII «Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій», затвердженого Постановою Ради Міністрів СРСР від 03.12.1972 №590.

Судом встановлено, що ГУ ПФУ у Волинській області до загального страхового стажу не враховано період навчання позивача з 01.09.1979 по 23.04.1980 та з 02.06.1982 по 01.03.1984 у Дмитровському будівельному технікумі Міністерства автомобільної промисловості СРСР згідно диплому серії НОМЕР_1 , виданого 01.03.1984.

З такими твердженнями органу Пенсійного фонду суд не погоджується та зазначає наступне.

Як слідує з копії диплому серії НОМЕР_1 з 1979 року по 1984 рік ОСОБА_1 навчався в Дмитровському будівельному технікумі Міністерства автомобільної промисловості СРСР по спеціальності «Санітарно-технічна будова будівель» та має кваліфікацію техніка-сантехніка.

Із записів трудової книжки серії НОМЕР_2 , заповненої 15.03.1983 вбачається, що ОСОБА_1 з 01.09.1979 по 23.04.1980 та з 02.06.1982 по 01.03.1984 навчався у вказаному будівельному технікумі (а.с.13).

При цьому у трудовій книжці (записи №6-9) є посилання на номери наказів на підставі яких вони були здійснені та завірені печаткою навчального закладу.

Відповідно до статті 62 Закону України Про пенсійне забезпечення документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначеного закону, постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Надалі у пунктах з 3 по 16 Порядку №637 визначено документи, що підтверджують трудових стаж. З аналізу положень цих пунктів слідує, що мається на увазі перелік відповідних документів, які підтверджують ті чи інші періоди роботи у разі відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження наявного трудового стажу.

Пунктом 8 Порядку №637 визначено, що період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження періоду навчання за денною формою здобуття освіти приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.

За приписами підпункту 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок № 22-1), до заяви про призначення пенсії за віком додаються, серед іншого, документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637.

Отже, період навчання у професійно-технічному училищі підлягає до зарахування до страхового стажу і такий період має бути підтверджено дипломом, посвідченням, свідоцтвом, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Пунктом 2.18 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту України №58 від 29.07.1993 для студентів, учнів, аспірантів та клінічних ординаторів, які раніше не працювали та у зв`язку з цим не мали трудових книжок, відомості про роботу в студентських таборах, на виробничій практиці, а також про виконання науково-дослідної госпдоговірної тематики на підставі довідок вносяться підприємством, де надалі вони будуть працювати.

Згідно з підпунктами б, в пункту 2.19 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, до трудових книжок за місцем роботи вносяться окремим рядком з посиланням на дату, номер та найменування відповідних документів такі записи: про час навчання у професійних навчально-виховних закладах та інших закладах у навчально-курсових комбінатах (центрі, пункті тощо); про час навчання у вищих навчальних закладах (включаючи і час роботи в студентських таборах, на виробничій практиці та при виконанні науково-дослідної госпдоговірної тематики) та про час перебування в аспірантурі і клінічній ординатурі, крім випадків, зазначених у пункті 2.16. цієї Інструкції. Передбачені цим пунктом записи вносяться до трудової книжки до занесення відомостей про роботу на даному підприємстві.

Відповідно до п.2.13 Інструкції зміна записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові і дату народження виконується власником або уповноваженим ним органом за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, ім`я та по батькові тощо) і з посиланням на номер і дату цих документів.

Зазначені зміни вносяться на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рискою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище або ім`я, по батькові, дата народження і записуються нові дані з посиланням на відповідні документи на внутрішньому боці обкладинки і завіряються підписом керівника підприємства або печаткою відділу кадрів.

Відповідно до пункту 4 Постанови Кабінету Міністрів України №301 Про трудові книжки працівників відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Суд критично оцінює доводи відповідача щодо неврахування спірного періоду навчання з 01.09.1979 по 15.04.1980 та 02.06.1982 по 01.03.1984 у Дмитровському будівельному технікумі Міністерства автомобільної промисловості СРСР на підставі отриманого диплому серії НОМЕР_1 , виданого 01.03.1984, з підстави розбіжностей у датах навчання та служби в армії.

Як встановлено судом, на підтвердження навчання надано відповідний диплом, виписки про проходження навчальних дисциплін, наказ про виплату стипендії, а також трудову книжку, у якій містяться записи про навчання.

На думку суду, вказаними доказами достовірно підтверджено період навчання позивача 01.09.1979 по 15.04.1980 та з 02.06.1982 по 01.03.1984 у Дмитровському будівельному технікумі Міністерства автомобільної промисловості СРСР.

Таким чином, відмова у врахуванні зазначеного періоду навчання позивача у Дмитровському будівельному технікумі Міністерства автомобільної промисловості СРСР до страхового стажу суперечить нормам законодавства України.

Відтак на думку суду, період навчання позивача з 01.09.1979 по 15.04.1980 та 02.06.1982 по 01.03.1984 у Дмитровському будівельному технікумі Міністерства автомобільної промисловості СРСР згідно диплому НОМЕР_1 , виданого 01.03.1984, має бути зарахований до страхового стажу останнього.

Суд враховуючи вищевказане зазначає, що вимога відповідача про надання уточнюючої довідки за таких обставин не ґрунтується на вимогах закону.

У даному випадку позивач вказує, що до страхового стажу має бути зарахований період навчання 01.09.1979 по 23.04.1980 та 02.06.1982 по 01.03.1984.

Однак, суд зазначає, що як вбачається із запису у військовому квитку позивача, ОСОБА_1 проходив військову службу в період з 16.04.1980 по 16.04.1982 (а.с.30).

ОСОБА_1 відповідачем до страхового стажу зарахований період військової служби з 16.04.1980 по 16.04.1982, що підтверджується відповідним розрахунком до стажу роботи (а.с.26-27).

Відтак, враховуючи зазначене, зарахуванню до страхового стажу ОСОБА_1 підлягає період його навчання з 01.09.1979 по 15.04.1980 та 02.06.1982 по 01.03.1984, а не по 23.04.1980 як зазначав позивач.

Отже, суд дійшов висновку, що в даному випадку з метою належного способу захисту прав позивача слід визнати протиправними дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови позивачу у зарахуванні до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1979 по 15.04.1980 та 02.06.1982 по 01.03.1984 у Дмитровському будівельному технікумі Міністерства автомобільної промисловості СРСР згідно диплому НОМЕР_1 , виданого 01.03.1984 та зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до страхового стажу період навчання з 01.09.1979 по 15.04.1980 та 02.06.1982 по 01.03.1984 у даному технікумі та здійснити перерахунок і виплату пенсії, з урахуванням вказаного страхового стажу.

Період навчання з 16.04.1980 по 23.04.1980 зарахуванню не підлягає, так як він накладається на період проходження військової служби, який вже зараховано до страхового стажу позивача. Отже, в цій частині позовних вимог слід відмовити.

Стосовно дати з якої повинно бути проведено перерахунок та виплату пенсії позивача, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини першої статті 45 Закону №1058-ІV пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Водночас частина перша статті 28 Закону №1058-ІV передбачає, що мінімальний розмір пенсії за віком за наявності у чоловіків 35 років, а у жінок 30 років страхового стажу встановлюється в розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, визначеного законом. У разі виплати застрахованій особі довічної пенсії, передбаченої цим Законом, пенсії або аналогічної виплати, встановленої в інших державах, мінімальний розмір пенсії за віком у солідарній системі встановлюється з урахуванням зазначених сум.

За кожний повний рік страхового стажу понад 35 років чоловікам і 30 років жінкам пенсія за віком збільшується на 1 відсоток розміру пенсії, обчисленої відповідно до статті 27 цього Закону, але не більш як на 1 відсоток мінімального розміру пенсії за віком, передбаченого абзацом першим цієї частини. Наявний в особи понаднормовий страховий стаж не може бути обмежений.

Вищенаведені норми закону передбачають, що кількість років трудового стажу прямо впливає на розмір отримуваної пенсії.

Оскільки відповідач при призначенні пенсії позивачу безпідставно не врахував спірний період до страхового стажу, який наявний у трудовій книжці, що вплинуло на розмір пенсійної виплати та порушило право позивача на належне соціальне забезпечення, тому вимоги про перерахунок пенсії з врахуванням даного періоду підлягають задоволення з часу призначення пенсії, тобто з 25.03.2022.

При цьому, на думку суду, відсутні підстави для встановлення (в порядку частини першої статті 382 КАС України) судового контролю за виконанням судового рішення у цій справі шляхом зобов`язання відповідача подати звіт про виконання судового рішення, як про це просить позивач.

Частини п`ята та шоста статті 246 КАС України не встановлюють обов`язку суду у резолютивній частині рішення суду встановлювати судовий контроль за його виконанням.

Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Верховний Суд у постанові від 20.02.2019 у справі №806/2143/15 звертав увагу на те, що застосування статті 382 КАС України має на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставою її застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи - позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

З наведеного слідує, що встановлення судового контролю може мати місце на стадії виконання судового рішення за заявою сторони, на користь якої таке рішення ухвалене, за наявності обґрунтованих доводів та підстав вважати, що відповідач ухиляється від виконання рішення у справі. Окремо слід вказати, що встановлення судового контролю за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень є диспозитивним правом суду, яке може використовуватися в залежності від наявності об`єктивних обставин, які підтверджуються належними та допустимими доказами.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань ГУ ПФУ у Волинській області судовий збір в сумі 1073,60 грн., сплачений квитанцією №33 від 24.05.2023 (а.с.5). Суд звертає увагу, що сума судового збору підлягає стягненню з відповідача в повному обсязі, оскільки, часткове задоволення позову стосується лише способу захисту порушеного права обраного судом, а саме дати зарахування стажу роботи.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 245, 246, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо відмови ОСОБА_1 у зарахуванні до страхового стажу періоду навчання з 01.09.1979 по 15.04.1980 та з 02.06.1982 по 01.03.1984 у Дмитровському будівельному технікумі Міністерства автомобільної промисловості СРСР згідно диплому серії НОМЕР_1 , виданого 01.03.1984.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1979 по 15.04.1980 та з 02.06.1982 по 01.03.1984 у Дмитровському будівельному технікумі Міністерства автомобільної промисловості СРСР згідно диплому серії НОМЕР_1 , виданого 01.03.1984 та здійснити перерахунок і виплату пенсії, з урахуванням вказаного страхового стажу, з 25.03.2022.

В задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у сумі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська обл., м. Луцьк, вул. Кравчука, 22-В, ідентифікаційний номер 13358826).

Суддя Р.С. Денисюк