Справа № 160/27380/23
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

06 листопада 2023 року Справа 160/27380/23

Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Савченко А.В., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

УСТАНОВИВ:

Позивач 20.10.2023 р. звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:

- визнати протиправною тривалу бездіяльність Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області щодо не виконання та порушення прямих норм Конституції України,зокрема ст.ст.8,19,22,46,116,126, не виконання Указу Президента України від 26.07.2002 року № 667/2002 в частині його статусу суддя у відставці та відповідно соціальних гарантій і гарантій незалежності суддів, зокрема ОСОБА_1 - позивача, практики Європейського суду з прав людини,та ст.ст. 6,8 Європейської конвенції з прав людини,зокрема щодо не направлення відповідачу 2 та тривалої не видачу мені довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання суддів у відставці,розрахунок стажу роботи який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судці у відставці згідно з наказом від 01.08.2002 р. №173-К начальника управління юстиції у Дніпропетровській області, в довідці також врахувати до стажу роботи на посаді судді періоди часу строкової військової служби,час навчання у вищому учбовому закладі стаціонар, період виконання обов`язків народного судді до обрання згідно документів з особової справи судді ОСОБА_1 , також врахувати що на цей час період який був необхідний для обрання його суддею зараховується згідно закону та документів до стажу судді, зокрема і до права на відставку яку прийняв у 2002 році глава держави;

- зобов`язати Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області видати йому довідку про яку наведено вище для надання її у відповідності до закону до ПФУ у Дніпропетровській області для призначення йому як судді у відставці довічного грошового утримання яке порушено саме очевидною протиправною бездіяльністю ТУ ДСА у Дніпропетровській області відповідачем-1 та врахувати обставини, які мали місце на час подання його заяви про відставку, зокрема і закон, практику Європейського суду з прав людини та Європейську конвенції з прав людини;

- стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області моральну шкоду спричинену внаслідок тривалої бездіяльності в розмірі 300 (триста) тисяч гривень;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та його УПФУ в м.Новомосковськ щодо тривалого не видання довідок про доходи та пенсію та видання довідок які не приймав суд, які в подальшому слугували обставинам винесення судами ухвал без руху, повернення йому позову, тощо, а також визнати протиправною бездіяльність цього органу державної влади щодо розгляду його звернень та заяв з порушенням закону та строків, зокрема Закону Про звернення громадян, а також ст. 19 основного закону України не направлення довідок до суду за його позовами на його заяви та звернення, зокрема і за позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та його УПФУ в м.Новомосковськ та перекладання на нього обов`язку збирати і надавати документи які йому не видає відповідач-1 та ВРП, копію рішення ВРЮ він надав як тільки її отримав від державного органу влади інших документів,зокрема і рішень ВРП,тощо у мене не має і не було (особисті документи згідно закону він надав з заявою до цього відповідача про призначення йому довічного грошового утримання як судді у відставці ще у 2020 році та раніше);

- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області моральну шкоду спричинену внаслідок бездіяльності в розмірі 100 (сто) тисяч гривень.

Разом з позовною заявою позивач подав клопотання, в якому просив звільнити його від сплати судового збору.

В обґрунтування поданого клопотання зазначено, що йому необхідно сплатити судовий збір у розмірі встановленого законом, що для нього є неможливим та буде негативно впливати на його стан здоров`я та життя. Його пенсія тривалий час була менше прожиткового мінімуму. Зазначає, що майновий та фінансовий стан не дозволяє сплатити зазначені в ухвалах суду судовий збір 1 прожитковий мінімум внаслідок того, що він отримує пенсію по інвалідності з 2007 року до цього отримував довічне грошове утримання у невеликому розмірі. Пенсія є єдиним джерелом для життя, крім того треба купити, ліки, їжу, якийсь одяг, сплатити комунальні послуги, сім`я є малозабезпеченою та отримує субсидію. Дружина тривалий час не працювала та була на обліку в центрі зайнятості. На цей час декілька місяців працює на держслужбі. Також, прошу врахувати час воєнного стану та неможливості якогось додаткового заробітку. На цей час фіскальною службою по незаконному ЄСВ йому було нараховано суму більше половини його пенсії за рік та вже частину коштів стягнуто (банком) з порушенням норм законодавства України з інваліда 3 групи, який отримує пенсію по інвалідності незабезпеченням з боку держави належними йому виплатами, як судді у відставці.

Розглядаючи вказане клопотання про звільнення від сплати судового збору, суд зважає на таке.

Відповідно до ч.1 ст.133 КАС України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк.

Частиною 2 ст.8 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Так, згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір" враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Вказані норми встановлюють можливість полегшення судом тягаря судових витрат для осіб з низьким рівнем достатку. Положення статей спрямовані на те, щоб судові витрати не були перешкодою для доступу до суду малозабезпечених осіб, і слугують гарантуванню принципу рівності всіх осіб у правах щодо доступу до суду незалежно від майнового стану.

Таким чином, за обґрунтованим клопотанням, вирішуючи питання про відкриття провадження в адміністративній справі, суд може звільнити позивача від сплати судового збору, зменшити його розмір, відстрочити або розстрочити його сплату.

У позовній заяві (клопотанні) сторона повинна навести обставини, які свідчать про її незадовільне (скрутне) матеріальне становище, та надати суду відповідні докази.

Проте, суд звертає увагу на те, що лише сам по собі факт звернення до суду із заявою не є достатньою підставою для відстрочення сплати судового збору.

Так, ст. 8 Закону України "Про судовий збір" вимагає наявність у особи, яка подає позов, незадовільного матеріального становища.

На підтвердження свого скрутного матеріального становища, позивачем було надано лист Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 20.06.2023 р., про те, що він є отримувачем субсидії, лист Головного управління ПФУ в Дніпропетровській області від 26.05.2023 р. №0400-010203-8/73197 про те, що він перебуває на обліку в Головному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області з 01.04.2007 р. як отримувач пенсії по інвалідності.

Відповідно до довідки про доходи №541578, яка видана ОСОБА_1 , в тому, що він перебуває на обліку в Новомосковському об`єднаному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області і отримує пенсію по інвалідності, яка складає 136 065,17 грн. за період з 01.01.2017 р. по 31.12.2022 р.

Відповідно до довідки про доходи №271205, яка видана ОСОБА_1 , в тому, що він перебуває на обліку в Новомосковському об`єднаному управлінні ПФУ в Дніпропетровській області і отримує пенсію по інвалідності, яка складає 28060 грн. за період з 01.04.2022 р. по 31.03.2023 р.

Крім того, в матеріалах справи містяться відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела/суми виплачених доходів та утриманих податків ОСОБА_1 станом на 15.05.223 р. за період з 1 кварталу 2017 р. по 4 квартал 2022 р.

Суд зазначає, що єдиною підставою для вчинення судом щодо зменшення розміру належних до оплати судових витрат чи звільнити від їх оплати повністю або частково, чи відстрочити або розстрочити сплату судових витрат на визначений строк, є майновий стан заявника, тобто фізичної або юридичної особи (довідка про доходи, про заробітну плату, пенсію, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, податкова декларація про доходи, тощо).

Долучена до матеріалів справи відомість, не може бути врахована, згідно п. 1 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про судовий збір", оскільки відповідна сума отриманого доходу позивача тільки щодо пенсії по інвалідності, в якій не зазначено щодо попереднього календарного року, та не стосується всього річного доходу позивача за попередній календарний рік.

Зазначені відомості не можуть бути розціненими, як належний доказ на підтвердження можливості застосування частини 1 статті 8 Закону №3674 .

Крім того, суд зауважує, що ст. 133 КАС України передбачено право (а не обов`язок) суду щодо відстрочення, розстрочення, зменшення розміру судового збору або звільнення від сплати судового збору. Сплата ж судового збору за подання адміністративного позову, в силу положень ч. 3 ст. 161 КАС України, є процесуальним обов`язком сторони, що звертається до суду з позовом. Визначення ж майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони.

Оскільки позивачем не надано суду належних доказів в обґрунтування обставин, що унеможливлюють сплату судового збору, підстави для відстрочення сплати судового збору, наведені в заяві про відстрочення сплати судового збору, не можуть бути визнані поважними, в зв`язку з чим вказане клопотання задоволенню не підлягає.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначений Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 р. № 3674-VI.

Згідно з ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до положень ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» встановлено з 01.01.2023 р. прожитковий мінімум для працездатних осіб у сумі 2684,00 грн.

Відповідно до приписів п.3 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір», за подання до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру, який подано фізичною особою, встановлено ставку судового збору 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 1073,60 грн.

Зі змісту заявлених позовним вимог, судом встановлено, що позивачем заявлено дві позовні вимоги немайнового характеру, а отже позивачу необхідно сплати судовий збір за дві немайнові позовні вимоги у розмірі 2147,20 грн. (1073,60*2)

Відповідно до п.2 ч.5 ст.160 КАС України, в позовній заяві зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти.

Суд встановив, що позовна заява не відповідає вимогам ст.160 КАС України, оскільки не вказано в кого знаходяться оригінали доказів.

Також, відповідно до п. п. 6, 7, 11 ч.5 ст. 160 КАС України в позовній заяві зазначаються, зокрема, відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Зі змісту позовної заяви та доданих до неї документів встановлено, що позивачем не зазначено відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору, відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися, а також не надано власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Частиною 1 статті 169 КАС України визначено, що суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.160, 161, 169 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору - відмовити.

Позов ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - залишити без руху.

Встановити позивачу строк - десять днів з дня отримання копії цієї ухвали, для усунення недоліків, а саме:

- оригіналу документа про сплату судового збору в розмірі 2147,20 грн.;

- відомостей про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

- відомостей про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

- власного письмового підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до ст.256 КАС України ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та окремо оскарженню не підлягає.

Суддя А.В. Савченко