Справа № 280/8666/23
Суддя: Кисіль Роман Валерійович
Дата ухвалення: 2023-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року Справа № 280/8666/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі судді Кисіля Р.В., розглянув в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою Управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області (вул. Центральна, буд. 192, смт. Кушугум, Запорізький район, Запорізька область, 70450, фактична адреса: вул. Розенталь, буд. 3-а, м. Запоріжжя, 69089) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (вул. Приходська, буд. 58, м. Запоріжжя, 69095) про визнання незаконною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

17.10.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява, надіслана засобами поштового зв`язку 12.10.2023, Управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області (далі позивач) до Старшого державного виконавця Частюка Віталія Олександровича та Відділу примусового виконання рішень у Запорізькій області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), стягувач ОСОБА_1 , в якій позивач просив суд:

визнати дії головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Частюка В.О. протиправними;

визнати незаконною та скасувати постанову про стягнення виконавчого збору, постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та постанову про накладення штрафу за ВП №68104965 від 11.01.2022.

Крім того, просив стягнути з відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь позивача кошти, витрачені на сплату судового збору у розмірі 2684,00 грн.

Ухвалою від 18.10.2023 позов був залишений без руху, позивачу наданий строк для усунення недоліків позову.

26.10.2023 від позивача до суду надійшла заява про усунення недоліків позову, до якої додана уточнена позовна заява.

В уточненій позовній заяві в якості відповідача визначений - Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (далі відповідач), а позовні вимоги викладені у такій редакції:

визнати незаконною та скасувати постанову про накладення штрафу від 28.09.2023 ВП №68104965, винесену головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Частюком Віталієм Олександровичем.

Крім того, просить стягнути з відповідача на користь позивача кошти, витрачені на сплату судового збору у розмірі 2684,00 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 11.01.2022 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Частюком Віталієм Олександровичем було відкрите виконавче провадження №681048965 на підставі виконавчого листа, виданого 11.01.2022 Запорізьким окружним адміністративним судом на виконання рішення у справі №280/4432/21 про зобов`язання позивача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 разову грошову допомогу до 5 травня за 2021 рік, як учаснику бойових дій, в розмірі, передбаченому ч. 5 ст. 12 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», а саме в розмірі 10 509,00 грн. Зазначене рішення суду набрало законної сили 09.12.2021. Також 11.01.2022 державним виконавцем прийнято постанови про стягнення виконавчого збору та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. Зазначає, що виконання зазначеного судового рішення має здійснюватися за рахунок коштів державного бюджету в порядку, визначеному постановою Кабінету Міністрів України від 26.08.2021 №902 (далі Порядок №902). 09.12.2021, тобто до дати відкриття виконавчого провадження, стягувача було зараховано до відповідної черги, з наданням такої інформації до регіонального органу Департаменту соціального захисту населення Запорізької обласної військової адміністрації, відповідно до Порядку №902, про що було поінформовано державного виконавця. Проте, 04.10.2023 до позивача надійшла оскаржувана постанова державного виконавця про накладення на позивача штрафу, відповідно до ч. 2 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження». Вважає, що ним вчинені всі належні дії, передбачені Порядком, твердження про відсутність поважних причин невиконання судового рішення є безпідставним, відповідно, безпідставним є накладення на позивача штрафу. Оскільки причини невиконання рішення суду є поважними, вважає, що штраф накладено безпідставно. Просить позов задовольнити.

Ухвалою від 31.10.2023 було відкрите спрощене позовне провадження у справі, судове засідання призначене на 07.11.2023.

02.11.2023 відповідач подав до суду витребувані судом докази та відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти задоволення позовних вимог та зазначає, що боржником не виконано рішення суду в частині виплату нарахованої суми. Наявність у ОСОБА_1 права на отримання відповідних виплат встановлена рішенням суду, яке набрало законної сили, і це право не може бути скасоване/обмежено з підстав відсутності фінансування такого виду виплат з державного бюджету. Просить у задоволенні позову відмовити.

07.11.2023 представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату час та місце судового розгляду повідомлений належним чином.

07.11.2023 від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, на задоволенні позову наполягає.

Відповідно до ч.3 ст. 268 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України), неприбуття у судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Враховуючи положення ч.9 ст.205 КАС України, суд розглянув справу в порядку письмового провадження.

Дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, суд встановив такі обставини.

Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 02.08.2021 у справі №280/4432/21, яке набрало законної сили 09.12.2021, позовні вимоги ОСОБА_1 до позивача були задоволені: визнані протиправними дії Управління соціального захисту населення Запорізької районної адміністрації Запорізької області по невиплаті, як учаснику бойових дій, грошової допомоги до 05 травня 2021 року в передбаченому розмірі; зобов`язано Управління соціального захисту населення Запорізької районної адміністрації Запорізької області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 разову грошову допомогу за 2021 рік, як учаснику бойових дій, в розмірі передбаченому ч.5 ст.12 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту, а саме в розмірі 10509,00 грн. (десять тисяч п`ятсот дев`ять гривень 00 копійок).

11.01.2022 на виконання зазначеного рішення суду виданий виконавчий лист.

Постановою державного виконавця від 11.01.2022 було відкрите виконавче провадження №68104965, визначено позивачу строк для виконання рішення суду 10 робочих днів, стягнуто з позивача виконавчий збір 26 000 грн.

Також, 11.01.2022 державним виконавцем були прийняті постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору.

Листом від 02.02.2022 №01-15/0267 позивач поінформував відповідача про те, що на виконання рішення суду у справі №280/4432/21 позивачем здійснено перерахунок грошової допомоги до 5 травня за 2021 рік у розмірі 5 мінімальних пенсії за віком з урахуванням попередньо виплаченої ОСОБА_1 суми такої допомоги (різниця становить 7354,00 грн. Поінформовано, що виконання рішення суду здійснюється за бюджетною програмою за КПКВК 2501290 «Забезпечення виконання рішень суду» згідно Порядку №902. Станом на 02.02.2022 «Порядок використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду у 2022 році» за програмою «Забезпечення виконання рішень суду» відсутній. Позивачем щомісячно до Департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації надається інформація щодо потреби в бюджетних асигнуваннях для забезпечення грошових зобов`язань, які виникли на підставі рішень на користь стягувача за бюджетною програмою за КПКВК 2501290. Виконати рішення буде можливим при затвердженні Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для забезпечення виконання рішень суду у 2022 році та виділенні асигнувань по вище зазначеній бюджетній програмі.

Листом від 04.05.2023 №01-13/1105 у відповідь на вимогу державного виконавця позивач пояснив, що відповідно до Порядку №902 головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем зазначеної вище бюджетної програми є Мінсоцполітики, розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня є Нацсоцслужба та її територіальні органи, регіональні органи соціального захисту населення, районні органи соціального захисту населення. Позивачем щомісячно до Департаменту соціального захисту населення облдержадміністрації надається інформація щодо потреби в бюджетних асигнуваннях для забезпечення грошових зобов`язань, які виникли на підставі рішень на користь стягувача за бюджетною програмою за КПКВК 2501290. Виконати рішення буде можливим відповідно до бюджетної програми за КПКВК 2501290.

Постановою державного виконавця від 28.09.2023 за невиконання рішення суду на позивача накладений штраф у розмірі 5 100 грн.

Не погоджуючись із постановою про накладення штрафу за невиконання рішення суду, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд керується наступними мотивами.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною 2 статті 2 КАС України визначено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відносини щодо примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) регулюються Законом України Про виконавче провадження від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон №1404).

Згідно зі статтею 1 Закону №1404 виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій, визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону №1404 примусовому виконанню підлягають рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Статтею 18 Закону №1404 виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом (пункт 16 ч.3 ст.18 Закону №1404).

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 19 Закону №1404 сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Згідно з ч. 6 ст. 26 Закону №1404 за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Відповідно до ч. 1 ст. 63 Закону №1404 за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Частиною 2 статті 63 Закону №1404 встановлено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 75 Закону №1404 у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Отже, з аналізу вказаних норм слідує, що Законом №1404 встановлено відповідальність боржника саме за невиконання судового рішення без поважних причин. Тобто, приймаючи рішення про наявність чи відсутність підстав для застосування штрафу державний виконавець зобов`язаний не лише встановити сам факт невиконання рішення, а й встановити причини та впевнитися у відсутності поважних причин його невиконання.

Поважними у розумінні наведених норм Закону №1404 можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення божником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Зі змісту постанови, яка оскаржується та наданих відповідачем матеріалів виконавчого провадження вбачається, що заходи для з`ясування причин невиконання позивачем рішення суду в частині зобов`язання здійснити виплату коштів державним виконавцем не вживались. Встановлено лише сам факт невиконання судового рішення в цій частині. Відповідно, не здійснювалась оцінка причин невиконання рішення на предмет їх поважності.

З досліджених судом матеріалів вбачається, що позивачем рішення суду на користь ОСОБА_1 частково виконано. Вживались заходи для його виконання, виплати не проведено через відсутність коштів для їх здійснення та не надходження таких коштів від розпорядника вищого рівня на окремий запит для виконання рішення суду.

Відповідно до Порядку використання коштів державного бюджету для забезпечення соціального захисту ветеранів війни та жертв нацистських переслідувань, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2023 №754, який визначає механізм використання коштів, передбачених у загальному фонді державного бюджету за програмою Щорічна разова грошова допомога ветеранам війни і жертвам нацистських переслідувань та соціальна допомога особам, які мають особливі та особливі трудові заслуги перед Батьківщиною, головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики.

Згідно з пунктом 5 вказаного Порядку бюджетні кошти розподіляються в межах бюджетних призначень і спрямовуються, крім іншого, регіональним органам соціального захисту населення за напрямами, визначеними підпунктом 1 пункту 4 цього Порядку, - за механізмом використання коштів, передбаченим у державному бюджеті для надання соціальної допомоги особам, які мають особливі заслуги та особливі трудові заслуги перед Батьківщиною, визначеним у Порядку використання коштів, передбачених у державному бюджеті для надання соціальної допомоги особам, які мають особливі заслуги та особливі трудові заслуги перед Батьківщиною, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 16 березня 2016 р. № 272; регіональним органам соціального захисту населення за напрямом, визначеним підпунктом 2 пункту 4 цього Порядку, - на підставі заявок щодо потреби в бюджетних коштах для виплати одноразової грошової винагороди.

Порядок №902 визначає механізм використання коштів, передбачених у державному бюджеті за програмою Забезпечення виконання рішень суду (далі - бюджетні кошти), для забезпечення виконання рішень суду, прийнятих національними судами, в тому числі про відшкодування моральної шкоди, судових витрат, а також сплати виконавчих витрат і штрафів, накладених державним виконавцем відповідно до норм Закону України Про виконавче провадження..

Відповідно до положень даного Порядку №902 головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінсоцполітики.

Розпорядниками бюджетних коштів нижчого рівня є Нацсоцслужба та її територіальні органи, регіональні органи соціального захисту населення, районні органи соціального захисту населення, центри з нарахування та здійснення соціальних виплат.

Бюджетні кошти спрямовуються з дотриманням такої пріоритетності напрямів:

1) забезпечення виконання грошових зобов`язань, які виникли на підставі рішень на користь стягувача (далі - грошове зобов`язання), щодо якого винесено рішення, боржниками у виконанні яких визначено Мінсоцполітики та Нацсоцслужбу, а також відшкодування моральної шкоди та судових витрат, сплати виконавчого збору, витрат і штрафів, накладених державним виконавцем відповідно до норм Закону України Про виконавче провадження;

2) забезпечення виконання грошових зобов`язань щодо виплати ветеранам війни та жертвам нацистських переслідувань разової грошової допомоги до 5 травня у розмірах, визначених Законами України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту та Про жертви нацистських переслідувань, боржниками у виконанні яких визначено регіональні органи соціального захисту населення, районні органи соціального захисту населення, центри з нарахування та здійснення соціальних виплат, а також відшкодування моральної шкоди та судових витрат;

3) забезпечення виконання грошових зобов`язань щодо інших соціальних виплат (крім зазначених у підпункті 2 цього пункту), боржниками у виконанні яких визначено територіальні органи Нацсоцслужби, регіональні органи соціального захисту населення, районні органи соціального захисту населення, центри з нарахування та здійснення соціальних виплат;

4) забезпечення сплати судових витрат, виконавчого збору, витрат і штрафів, накладених державним виконавцем відповідно до норм Закону України Про виконавче провадження, боржниками у виконанні яких визначено територіальні органи Нацсоцслужби, регіональні органи соціального захисту населення, районні органи соціального захисту населення, центри з нарахування та здійснення соціальних виплат.

Черговість виконання рішень визначається боржником за датою їх надходження до боржника, в межах однієї дати - за датою набрання рішенням законної сили, якщо рішення, які виконуються за датою набрання ними законної сили, прийнято стосовно декількох позивачів, - за прізвищами в алфавітному порядку.

Боржник формує окремі списки за черговістю виконання рішень відповідно до пріоритетності спрямування коштів, визначеної пунктом 5 цього Порядку.

Розподіл бюджетних коштів між боржниками здійснюється Мінсоцполітики з дотриманням пріоритетності напрямів пропорційно потребі в забезпеченні виконання рішень на підставі інформації, наданої Мінсоцполітики Нацсоцслужбою та регіональними органами соціального захисту населення за встановленою Мінсоцполітики формою.

З наведеного вбачається, що виплати разової грошової допомоги до 5 травня позивач здійснює за рахунок коштів, що перераховуються розпорядниками вищого рівня. Така виплата не здійснюється за рахунок власних кошів Управління. Без надходження коштів, зокрема для проведення виплат на виконання рішення суду ОСОБА_1 , позивач позбавлений можливості здійснити виплату.

Крім того, відповідно до статей 23 та 116 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення, встановленого законом про Державний бюджет України. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнування та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Також, за приписами ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Так, Верховний Суд в аналогічних справах з подібних правовідносин зазначав, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин, а накладення за таких обставин штрафу на боржника ще більш ускладнює його фінансове становище, тому відсутність бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат. Накладення штрафу у такому випадку жодним чином не захищає право особи на отримання бюджетних коштів (постанови Верховного Суду від 24.01.2018 у справі № 405/3663/13-а та від 21.02.2018 у справі № 814/2655/14).

Наведене не звільняє боржника від обов`язку виконати судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим для виконання, однак свідчить про наявність поважних причин, які ускладнюють виконання рішення суду позивачем.

За таких обставин, виходячи з приписів ст.ст. 1, 63, 75 Закону №1404, відповідач не мав підстав для застосовування до позивача штрафних санкцій за невиконання судового рішення та безпідставно прийняв оскаржувану постанову про накладення на позивача штрафу у розмірі 5100,00 грн. Відтак, оскаржувану постанову суд оцінює як протиправну.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позовна заява є обґрунтованою, а відтак, такою, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог присудженню на користь позивача підлягають судові витрати зі сплати судового збору розмірі 2 684,00 грн.

При цьому, вказані витрати підлягають присудженню за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), оскільки Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не є самостійною юридичної особою.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 77, 139, 143, 194, 243-246, 255, 272, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову головного державного виконавця відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Запорізькій області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Частюка В.О. про накладення штрафу від 28.09.2023 ВП № 68104965.

Стягнути на користь Управління соціального захисту населення Запорізької районної державної адміністрації Запорізької області за рахунок бюджетних асигнувань Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (49027, м. Дніпро, просп. Дмитра Яворницького, 21-А; ) судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2 684,00 грн. (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.).

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржено до Третього апеляційного адміністративного суду за правилами, встановленими статтями 293-297 Кодексу адміністративного судочинства України, з урахуванням вимог ст. ст. 272, 287 Кодексу адміністративного судочинства України та пп. 15.5 п. 15 ч. 1 Розділу VII «Перехідні положення» КАС України, протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 07.11.2023.

Суддя Р.В. Кисіль