Справа № 159/5278/23
Суддя: Панасюк С. Л.
Дата ухвалення: 2023-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 159/5278/23
Провадження № 2-а/159/94/23
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
______________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 рокум.Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Панасюка С.Л.,

розглянувши у спрощеному провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського роти з обслуговування міста Ковеля управління патрульної поліції у Волинській області Сорочука Віктора Сергійовича, Управління патрульної поліції у Волинській області, Відділу організації несення служби в м. Ковелі Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 просить скасувати постанову у справі про адміністративне правопорушення від 08.09.2023, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст.122 КУпАП і накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510 грн., вважаючи її незаконною.

Відповідач стверджує, що постанова винесена правомірно. Просить у позові відмовити.

Позивач постановою від 08.09.2023 притягнутий до адміністративної відповідальності за те, що він, 08.09.2023, о 21 год. 55 хв., керував автомобілем марки «MERCEDES-BENZ», д.н.з. НОМЕР_1 , по вул. Незалежності в м. Ковелі без увімкненого світла фар у темну пору доби, чим порушив п.19.1 «а» ПДР України, вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.122 КУпАП, за що на нього був накладений штраф у розмірі 510 грн.

Згідно п.19.1 «а» Правил дорожнього руху:

«у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої:

а) на всіх механічних транспортних засобах фари ближнього (дальнього) світла

Згідно ч.2 ст.122 КУпАП:

«порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.»

Рух автомобіля позивача без увімкнення фар ближнього (дальнього) світла в темну пору доби підтверджений наданим відповідачем відеозаписом (файл 003557, час: 21.55.06 21.55.12). Згадана обставина є очевидною і заперечення позивача з цього приводу суд відхиляє.

Водій автомобіля, за обставин, зафіксованих відеозаписом, мав можливість одразу помітити, що світло фар погасло, якби це несподівано сталося в дорозі. Тоді водій зобов`язаний був зупинитися. Як видно з відеозапису, водій їде без світла фар достатньо довго для того щоб усвідомити цю обставину. Тому, суд відхиляє твердження позивача про можливу поломку фар від нерівностей дороги.

Позивач стверджує, що на відрізку від вулиці Незалежності до вул. Степана Бандери він змінив за кермом іншу особу, а саме, свого батька ОСОБА_2 . По вулиці Незалежності за кермом їхав батько.

Свідок ОСОБА_2 підтвердив цю обставину, показавши, що по вулиці Незалежності за кермом їхав він, позивач сидів поряд як пасажир. На відрізку від перетину вулиці Грушевського з вулицею Міцкевича до повороту на вулицю Степана Бандери він вийшов з автомобіля, зупинившись в «кармані». За кермо автомобіля, не виходячи з нього, перемістився з місця пасажира позивач його син і поїхав далі. Далі він побачив, що за автомобілем сина на великій швидкості промчав автомобіль поліції. Після цього він пішов у своїх справах на зустріч зі знайомим.

Однак, твердження як позивача, так і свідка ОСОБА_2 , безсумнівно і беззаперечно спростовуються наданим відповідачем відеозаписом переслідування автомобіля позивача. По-перше, з відеозапису видно, що в момент роз`їзду автомобіля позивача і автомобіля поліції на вулиці Незалежності пасажира на передньому пасажирському сидінні в автомобілі не було (файл 003557, час: 21.55.06 21.55.12). Через салон автомобіля просвічують предмети, розміщені на узбіччі, видно, що пасажира на передньому пасажирському сидінні автомобіля немає. Зазначене є ще більш очевидним при використанні програми, яка дозволяє покадрово переглядати збільшені фрагменти відео. По-друге, з відеозапису беззаперечно видно, що автомобіль позивача на відрізку від перетину вулиці Грушевського з вулицею Міцкевича до повороту на вулицю Степана Бандери, де нібито відбулася заміна водія, не зупинявся взагалі, а в «кармані», тим більше. На цьому відрізку автомобіль позивача знаходиться в полі зору відеореєстратора відповідача, їде, не зупиняючись, в потоці транспорту, а всі «кармани» по ходу руху зайняті іншими автомобілями. Заміна водія не могла відбутися під час руху в потоці транспорту, без з`їзду на узбіччя, без ясної і очевидної зупинки автомобіля, до того ж, переміщення пасажира на місце водія з переднього пасажирського сидіння у легковому автомобілі є не такою простою і швидкою справою для дорослої людини, як це намагається подати позивач (файл 003558, час: 21.56.00 21.56.16).

До того ж, як видно з наведених вище відеозаписів, з моменту роз`їзду автомобіля позивача з автомобілем поліції на вул. Незалежності до моменту повороту автомобіля позивача на вул. Степана Бандери пройшло трохи більше хвилини. За цей невеликий час автомобіль позивача перемістився на доволі значну віддаль і ще за цей час, за версією позивача, буквально на ходу, мав помінятися водій. Версія позивача виглядає надуманою, в тому числі і тому, що, як позивач, так і свідок, не назвали прийнятної причини такої швидкісної заміни водія.

І, насамкінець, позивач, як видно з відеозапису, не назвав імені іншого водія, не викликав його на місце, хоча це не становило проблеми, оскільки цей водій був поруч, згідно версії позивача. Зазначене також підтверджує надуманість цієї версії.

Таким чином, доведено, що саме позивач їхав автомобілем і вчинив адміністративне правопорушення.

Поліція не допустила порушень, які могли б стати підставою для скасування постанови, яка оскаржена. Порушення, вчинене позивачем, не є малозначним, як він стверджує, оскільки рух автомобілем в темну пору доби без увімкнених фар вулицями міста становить собою очевидну загрозу. Автомобіль, зокрема, в такому випадку, стає малопомітним для інших учасників руху. Поліція, як видно з відеозапису, надала можливість позивачу дати пояснення і він такі пояснення надавав, попри його твердження. Відеозапис проведений поліцією належними приладами і у встановленому порядку, а саме, відеореєстратором, встановленим в автомобілі поліції, та боді-камерами, які входять в спорядження поліцейських. Поліції дозволено законом використовувати ці прилади для фіксації і доведення адміністративних правопорушень, попри твердження позивача. Сумнівів, що згадані камери зафіксували саме ті події, які є предметом судового розгляду, немає, постанова містить посилання на відеодокази, а отже ці докази є допустимими. Позивачу були роз`яснені його права під час розгляду справи і було запропоновано ними скористатися. Позивач не формулював своїх вимог і прохань у формі, яка б дозволяла сприйняти їх як клопотання, які належить розглянути, хоча мав для цього час і можливості. Клопотання мають викладатися у формі заяви-твердження, у якій є прохальна частина, яку можливо виокремити і розуміти як вимогу чи прохання. Позивач таких клопотань не заявляв, натомість вів розмову з працівниками поліції без формулювання своїх правових вимог і своєї правової позиції у формі тих же клопотань. За таких обставин поліція вправі була розцінити, що клопотань зі сторони позивача немає і розглянути справу на місці. Постанова, яка оскаржена, має необхідні для її залишення в силі складові, ґрунтується на реальних обставинах події і допустимих доказах, здобутих поліцією.

Таким чином, постанова, яка оскаржена, винесена правомірно, з дотриманням процедури, за наявності необхідних доказів вини позивача, підстав для її скасування немає.

В позові слід відмовити.

Керуючись ст.5, 6, 7, 8, 9, 19, 77, 211, 241, 242, 245, 246, 286 КАС України, на підставі ст.245, 251, 280 КУпАП

У Х В А Л И В :

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до поліцейського роти з обслуговування міста Ковеля управління патрульної поліції у Волинській області Сорочука Віктора Сергійовича, Управління патрульної поліції у Волинській області, Відділу організації несення служби в м. Ковелі Управління патрульної поліції у Волинській області про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження. Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Головуючий:С. Л. Панасюк