Справа № 120/15321/23
Суддя: Маслоід Олена Степанівна
Дата ухвалення: 2023-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про повернення позовної заяви

м. Вінниця

08 листопада 2023 р. Справа № 120/15321/23

Суддя Вінницького окружного адміністративного суду Маслоід Олена Степанівна, розглянувши матеріали позовної заяви

за позовом: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до: Першого відділу ДВС у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (вул. Соборна, 15А, м. Вінниця, 21050)

про: визнання дій протиправними та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду через підсистему "Електронний суд" надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 (далі - позивач) Першого відділу ДВС у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (далі - відповідач) про визнання дій протиправними та скасування постанови.

У відповідності до ст. 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); чи немає інших підстав для повернення позовної заяви, залишення її без розгляду або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Ухвалою суду від 09.10.2023 року дану позовну заяву залишено без руху та надано позивачеві строк для усунення недоліків шляхом надання до суду заяви про поновлення строку звернення з наданням належних та допустимих доказів поважності причин його пропуску, а також надання доказів сплати судового збору в розмірі 1 073, 60 грн.

18.10.2023 року за вх.№63252/23 до суду надійшла заява про усунення недоліків, до якої долучено квитанцію про сплату судового збору.

Водночас позивачем не виконано вимоги ухвали суду від 09.10.2023 року щодо надання заяви про поновлення строку звернення до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 23.10.2023 року позивачеві продовжено строк на усунення недоліків.

03.11.2023 року за вх.№66956/23 до суд від представника позивача надійшла заява про усунення недоліків, в якій зазначає, що станом на 28.08.2023 року позивач не знав і не міг знати про суть виконавчого провадження і про зміст постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки 28.08.2023 року йому було повідомлено про сам факт відкриття виконавчого провадження без пояснення підстав його відкриття. У зв`язку з наведеним позивач звернувся до адвоката і лише після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження стало відомо про зміст постанови про відкриття ВП, а також встановити підстави для оскарження її в судовому порядку.

Надаючи оцінку наведеним в заяві від 03.11.2023 року обставинам, суд вказує наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Інститут строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою спонукання учасників адміністративного судочинства до своєчасного вчинення ними процесуальних дій. Регламентування строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Крім цього, строки звернення до суду із адміністративним позовом обмежують час, протягом якого правовідносини можуть вважатися спірними.

Ч. 2 ст. 122 КАС України встановлено, що для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Водночас, ст. 287 КАС України визначено особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця.

Так, згідно з п. 1 ч. 2 вказаної статті позовну заяву може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.

Таким чином, для звернення до суду із позовом щодо оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця, крім оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій, статтею 287 КАС України визначено спеціальний строк, що становить 10 днів, який обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

Перебіг строку для звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. Незнання про порушення через байдужість до своїх прав або небажання дізнатися не може визнаватися поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Суд зауважує, що необхідно чітко диференціювати поняття «дізнався» та «повинен був дізнатись».

Слід зазначити, що день, коли особа дізналася про порушення свого права, - це встановлений доказами день, коли позивач дізнався про рішення, дію чи бездіяльність, внаслідок якої відбулося порушення їх прав, свобод чи інтересів.

Якщо цей день встановити точно неможливо, строк обчислюється з дня, коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав (свобод чи інтересів). При цьому "повинна слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, якщо: особа знала про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і не було перешкод для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені. (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 року №340/1019/19).

Доказами того, що особа знала про порушення своїх прав, є, зокрема, умови, за яких особа мала реальну можливість дізнатися про порушення своїх прав.

В межах даної справи позивач оскаржує постанову відповідача про відкриття виконавчого провадження від 24.07.2023 року.

Тобто, на звернення до суду із вказаними позовними вимогами розповсюджуються приписи ст. 287 КАС України, а відтак строк звернення із даним позовом становить 10 днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів.

По тексту позовної заяви позивач вказує, що 28.08.2023 року до нього зателефонували з Першого відділу державної виконавчої служби у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) та повідомили про необхідність сплати штрафу в розмірі 40 800 грн., а також зазначили, що його грошові кошти арештовані до моменту сплати штрафу.

Отже, 28.08.2023 року позивач дізнався про наявність відкритого виконавчого провадження щодо примусового стягнення штрафу.

Судом не встановлено існування для позивача або його представника дійсних об`єктивних перешкод для того, щоб у період саме з 28.08.2023 року після телефонного дзвінка відповідача розпочати дії щодо ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження.

Відтак кінцевим днем звернення до суду з даним позовом було 11.09.2023 року.

До суду позивач звернувся 02.10.2023 року.

У постанові від 17.09.2020 року по справі № 640/12324/19 Верховний Суд зазначив, що причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.

Позивач, маючи намір добросовісної реалізації належного йому права на судове оскарження рішень/дій/бездіяльності суб`єкта владних повноважень, повинен діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у нього прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне виконання своїх обов`язків, встановлених законом, як особа, зацікавлена у поданні позовної заяви, має вчиняти усі можливі та залежні від нього дії, використовувати усі наявні засоби та можливості, передбачені законодавством.

Наведене відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 10.09.2020 року по справі № 806/2321/16.

Оцінивши доводи представника позивача, що викладені в заяві від 03.11.2023 року, суд не встановив переконливих фактичних обставин, які б свідчили про дійсні істотні перешкоди чи труднощі для вжитя позивачем та його представником заходів з метою своєчасного звернення до суду з даним позовом.

На переконання суду після повідомлення відповідачем (тобто з 28.08.2023 року) про необхідність сплати позивачем штрафу в розмірі 40 800 грн., а також про те, що його грошові кошти арештовані до моменту сплати штрафу, позивач та його представник мали реальну можливість вчасно ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження та встановити зміст постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.07.2023 року.

Крім того, суд зауважує, що договір про надання правової допомоги між позивачем та його представником укладено 30.08.2023 року. При цьому, за наявності скорочених строків звернення до суду у справах з приводу рішень державної виконавчої служби - 10 днів, представник позивача лише 08.09.2023 року, тобто після сплину 06 робочих днів з моменту інформування позивача про наявність виконавчого провадження, почав вживати заходів, спрямованих на звернення до суду.

Суд також звертає увагу на позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 31.03.2021 року у справі №240/12017/19, відповідно до якої триваюча пасивна поведінка особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Отже, з огляду на вищевикладене, судом не встановлено обставин, які свідчать про об`єктивну неможливість позивача своєчасно звернутися до суду з цим позовом.

Суд зазначає, що наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані ст. 123 КАС України, згідно із частинами першою, другою якої у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Положення ч. 2 ст. 123 КАС України кореспондують приписам п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України, якими передбачено, що позовна заява повертається позивачеві у випадках, передбачених ч. 2 ст. 123 цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи подання позовної заяви поза межами строку звернення до суду з причин визнаних судом неповажними, наявні підстави для повернення даної позовної заяви.

Відповідно до ч. 6 ст. 169 КАС України про повернення позовної заяви суд постановляє ухвалу.

При чому, повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Керуючись ст. 121, 122, 123, 169, 248, 256 КАС України,

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Першого відділу ДВС у м. Вінниці Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання дій протиправними та скасування постанови разом з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.

Копію ухвали невідкладно надіслати особі, яка подала позовну заяву.

Ухвала набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Маслоід Олена Степанівна