Справа № 640/19836/22
Суддя: Василенко Г.Ю.
Дата ухвалення: 2023-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 листопада 2023 року № 640/19836/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Василенко Г.Ю., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області про визнання протиправним та скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до Окружного адміністративного суду міста Києва з позовною заявою до Головного управління Національної поліції в Київській області, в якому просить суд:

- визнати незаконним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області № 45 о/с від 09.03.2022 року в частині звільнення зі служби в поліції поліцейського взводу № 1 роти № 7 полку поліції особливого призначення капрала поліції ОСОБА_1 ;

- поновити ОСОБА_1 на посаді поліцейського взводу № 1 роти № 7 полку поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Київської області;

- стягнути з Головного управління Національної поліції в Київської області на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу починаючи з дня наказу Головного управління Національної поліції в Київській області № 45 о/с від 09.03.2022 року до дня фактичного виконання судового рішення.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що він був працівником правоохоронних органів Міністерства внутрішніх справ України та перебував на посаді молодшого інспектора відділення охорони адмінбудинків центру забезпечення Головного управління Національної поліції в Київської області. Пояснює, що у ніч на 23.02.2022 прибув по тривозі на роботу, отримав спеціальний захист та зброю, зайняв з побратимами оборону частини та на ранок 24.02.2022 вже чув як ведуться бої в Гостомельському аеродромі. Водночас, у зв`язку з погіршенням ситуації у місці проживання позивача (м. Буча) і збільшенням загрози для життя та здоров`я його рідних він, здавши зброю, посвідчення та жетон, отримав дозвіл від керівника йти воювати.

Позивач наголошує, що відсутність на службі була зумовлена захистом сім`ї, боями та окупацією його місця проживання (м. Буча).

Стверджує, що вивезти сім`ю з окупації йому вдалось тільки 12.03.2022 у супроводі медиків в колоні Червоного Хреста. Однак, вирвавшись з окупації та зателефонувавши до свого керівника позивачу стало відомо, що наказом від 06.03.2023 через відсутність на службі на нього накладено дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби.

Позивач вважає, що відповідачем порушено процедуру застосування дисциплінарного стягнення, яка передбачена Дисциплінарним статутом та Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України. Крім цього, на думку позивача, в його діях відсутній склад дисциплінарного проступку, оскільки останній не міг виконувати свої службові обов`язки з поважних причин.

Відповідач позов не визнав. Заперечуючи проти позовних вимог, зазначив, що в порушення вимог статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» позивач не прибув на робоче місце за адресою місця дислокації підрозділу або інших визначених місць для виконання завдань, пов`язаних із захистом територіальної цілісності України, здійснення заходів із забезпечення публічного порядку та безпеки в умовах воєнного стану і надання допомоги цивільним особам. Вказані дії позивача свідчать про наявність дисциплінарного проступку.

Відповідач спростовує, що позивач не знав про необхідність з`явитися за місцем роботи. Вказує, що останньому неодноразово повідомляли про такий обов`язок у телефонному режимі, що підтверджується матеріалами службового розслідування та поясненнями посадових осіб відповідача. У відповідь позивач повідомив, що з`являтися за місцем несення служби не буде. Таким чином, на думку відповідача, приймаючи спірні накази, Головне управління діяло правомірно та дотримуючись вимог Закону.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 17.11.2022 відкрито провадження у справі та постановлено здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

13.12.2022 Верховною Радою України було прийнято Закон України "Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду" №2825-IX, статтею 1 якого встановлено ліквідувати Окружний адміністративний суд міста Києва.

Пунктом 1 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону визначено, що цей Закон набирає чинності з дня, наступного за днем його опублікування.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ "Прикінцеві та перехідні положення" вказаного Закону установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

14.12.2022 вказаний Закон був опублікований в газеті "Голос України" №254 та набрав чинності 15.12.2022.

20.02.2023 на адресу Київського окружного адміністративного суду від Окружного адміністративного суду міста Києва надійшли матеріали цієї адміністративної справи та за результатом автоматизованого розподілу були передані на розгляд судді Василенко Г.Ю.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22.02.2023 прийнято до провадження адміністративну справу №640/19836/22 та визначено, що вона буде розглядатись за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши усі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом № НОМЕР_1 , виданим органом №3215.

Як убачається з матеріалів справи, капрал поліції ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції України на посаді поліцейського взводу №1 роти №7 ППОП ГУ НП в Київській області.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозицій Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану», з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 на території України введено воєнний стан.

Відповідно до наказу Національної поліції України від 23.02.2022 №171 «Про переведення особового складу на посилений варіант службової діяльності та Ситуаційного центру Національної поліції України й ситуаційних центрів головних управлінь Національної поліції в надзвичайний (позаплановий) режим діяльності» особовий склад ГУ НП в Київській області переведено на посилений варіант службової діяльності.

До керівництва ГУ НП в Київській області надійшла доповідна записка командира ППОП ГУ НП в Київській області про можливі неправомірні дії окремих працівників, які виразились у порушенні вимог статті 64 Закону України «Про Національну поліцію» через неприбуття їх на робоче місце за місцем дислокації підрозділу та інших визначених місцях.

З метою перевірки наведеної інформації та встановлення усіх обставин справи, наказом ГУ НП в Київській області від 08.03.2022 №288 призначено службове розслідування.

Як вбачається з акту від 08.03.2022 №3/109/28-2022, що складений та підписаний комісією у складі начальника кадрового забезпечення ППОП ГУНП в Київській області майора ОСОБА_2 , командира роти №1 ППОП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_3 , тво командира роти №3 ППОП ГУНП в Київській області лейтенанта поліції ОСОБА_4 , командира роти №5 ППОП ГУНП в Київській області капітана поліції ОСОБА_5 , командира роти №7 ППОП ГУНП в Київській області майора поліції ОСОБА_6 , позивач був відсутній на службі без поважних причин у період з 01.03.2022 по 08.03.2022.

08.03.2022 комісією також був складений акт вих. №199/109/15-2022 телефонної розмови із позивачем, відповідно до якого останній повідомив, що з`являтися до ППОП ГУНП в Київській області для несення служби та написання пояснень по факту невиходу на службу не буде.

За висновком службового розслідування, затвердженого начальником ГУ НП в Київській області 08.03.2022, на робоче місце за адресою місця дислокації підрозділу та інших визначених місць для виконання завдань, пов`язаних із захистом територіальної цілісності України, здійснення заходів із забезпечення публічного порядку та безпеки в умовах воєнного стану і надання допомоги цивільним особам не прибув, серед інших, позивач. Комісія дійшла висновку, що за порушення службової дисципліни, вимог статей 3, 8, 18, 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, наказу Національної поліції України від 23.02.2022 №171 «Про переведення особового складу на посилений варіант службової діяльності та Ситуаційного центру Національної поліції України й ситуаційних центрів головних управлінь Національної поліції в надзвичайний (позаплановий) режим діяльності», позивач підлягає звільненню.

Відповідно до пункту 4 наказу ГУ НП в Київській області від 08.03.2022 №55 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУ НП в Київській області» зі змінами, внесеними наказом ГУ НП в Київській області від 20.05.2022 №475 «Про внесення змін до наказу ГУ НП в Київській області від 08.03.2022 №55» за порушення службової дисципліни, статей 3, 8, 18, 64 Закону України «Про Національну поліцію», пунктів 1, 2 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, наказу Національної поліції України від 23.02.2022 №171 «Про переведення особового складу на посилений варіант службової діяльності та Ситуаційного центру Національної України й ситуаційних центрів головних управлінь Національної поліції в надзвичайний (позаплановий) режим діяльності», які виразились у недотриманні положень Конституції та Законів України, інших нормативно - правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги працівників поліції, безпідставному не виході на службу з 01.03.2022 по 08.03.2022 для виконання завдань, пов`язаних із захистом територіальної цілісності України, здійснення заходів із забезпечення публічного порядку та безпеки в умовах воєнного стану і надання допомоги цивільним особам, позивача притягнуто до відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції.

Цей вид стягнення реалізований наказом ГУ НП в Київській області від 09.03.2022 №45 о/с, яким позивача за порушення Присяги на вірність Українському народові та Указу Президента від 24.02.2022 №64/2022 звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України), без виплати грошового забезпечення.

Вважаючи протиправним наказ відповідача про звільнення зі служби, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України врегульовані Законом України "Про Національну поліцію".

Законом України "Про Національну поліцію" визначено правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Частиною 1 статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Припасами ч.1 ст.2 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги.

Частиною 1 ст.6 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.1 ст.17 та ч.1 ст.18 Закону України "Про Національну поліцію" поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини.

Особа, яка вступає на службу до поліції, складає Присягу на вірність Українському народові, текст якої наведено у ч.1 ст.64 Закону України "Про Національну поліцію" такого змісту: "Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки", та скріплює її власноручним підписом. Присяга покладає на працівника поліції всю повноту відповідальності за виконання ним службових обов`язків.

Положеннями статті 19 Закону України №580-VIII встановлено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Законом України "Про Дисциплінарний статут Національної поліції України" від 15.03.2018 №2337-VIII затверджено Дисциплінарний Статут Національної поліції України, (далі - Статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Дія цього Статуту поширюється на поліцейських, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Відповідно до статті 11 цього Статуту, за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Згідно з статтею 12 Статуту, дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборони, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Положеннями частин першої та другої статті 13 Статуту передбачено, що дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

Відповідно до частини третьої статті 13 Статуту визначено види дисциплінарних стягнень, а саме: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.

Враховуючи зазначені приписи, неналежне виконання обов`язків поліцейського є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до особи-порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення, зокрема догана та сувора догана.

Відповідно до статті 14 Статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.

Зі змісту вказаних норм вбачається, що питання про наявність підстав для накладення на працівника поліції дисциплінарного стягнення з`ясовується під час службового розслідування. Правова оцінка правильності рішення про притягнення працівника поліції до дисциплінарної відповідальності повинна фокусуватися насамперед на тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, установлені Конституцією України та законами України, чи дійсно в діях працівника поліції є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення.

Процедура проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування передбачена Порядком проведення службових розслідувань у Національній поліції України затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 №893 (далі по тексту - Порядок №893).

Пунктом 1-3 розділу V Порядку №893 встановлено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування розпочинається із дня видання наказу про його призначення та завершується в день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка виконує його обов`язки, висновку службового розслідування. Якщо закінчення строку проведення службового розслідування припадає на вихідний чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.

Строк проведення службового розслідування, його продовження, порядок обчислення строку службового розслідування визначаються статтею 16 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Відповідно до пункту 4 розділу V Порядку №893 службове розслідування має встановити:

- наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування;

- наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій;

- ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок;

- обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього;

- відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень;

- вид і розмір заподіяної шкоди;

- причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

На підставі пункту першого Розділу VІ Порядку №893, зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

У разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 Про введення воєнного стану в Україні у зв`язку з військовою збройною агресією російської федерації проти України з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року на території України введено воєнний стан.

Статтею 24 Закону №580-VIII встановлено, що у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.

Стаття 23 Закону №580-VIII передбачає, що поліція відповідно до покладених на неї завдань бере участь відповідно до повноважень у забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного або надзвичайного стану, зони надзвичайної екологічної ситуації у разі їх введення на всій території України або в окремій місцевості.

Під час забезпечення та здійснення заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості, виконання завдань територіальної оборони органи та підрозділи, що входять до системи поліції та дислокуються в межах Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, області, міста Києва, підпорядковуються відповідному начальнику Головного управління Національної поліції в Автономній Республіці Крим та місті Севастополі, області, місті Києві.

Судом встановлено, що позивач проходив службу в Національній поліції України на посаді поліцейського взводу №1 роти №7 ППОП ГУ НП в Київській області.

Наказом ГУНП в Київській області від 08.03.2022 №55 Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області, зі змінами, внесеними наказом ГУ НП в Київській області від 20.05.2022 №475 Про внесення змін до наказу ГУ НП в Київській області від 08.03.2022 №55, за порушення службової дисципліни, статей 3, 8, 18, 64 Закону України Про Національну поліцію, пунктів 1, 2 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, Правил етичної поведінки поліцейських, наказу Національної поліції України від 23.02.2022 №171 Про переведення особового складу на посилений варіант службової діяльності та Ситуаційного центру Національної України й ситуаційних центрів головних управлінь Національної поліції в надзвичайний (позаплановий) режим діяльності, які виразились у недотриманні положень Конституції та Законів України, інших нормативно - правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги працівників поліції, безпідставному не виході на службу з 01.03.2022 по 08.03.2022 для виконання завдань, пов`язаних із захистом територіальної цілісності України, здійснення заходів із забезпечення публічного порядку та безпеки в умовах воєнного стану і надання допомоги цивільним особам, позивача притягнуто до відповідальності у виді звільнення зі служби в поліції.

Вказаний факт було зафіксовано у висновку службового розслідування, який затверджений начальником ГУПН в Київській області 08.03.2022.

Службовим розслідуванням встановлено, що позивач порушив службову дисципліну під час воєнного стану на території України.

Таким чином, на думку суду, першочергово, під час розгляду цієї справи, підлягають встановленню які саме дії позивача кваліфіковано відповідачем як такі, що несумісні з вимогами, які пред`являються до професійно-етичних якостей поліцейського, та принижують авторитет Національної поліції.

Водночас сутність дисциплінарного проступку полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни.

Під вчинками, що підривають авторитет працівника Національної поліції, розуміються протиправні, винні діяння, які здійснені посадовою особою, у зв`язку з виконанням службових обов`язків або не пов`язані з їх виконанням, але за своїм характером здатні принизити в очах громадськості гідність та авторитет працівника, що мають бути доведені у визначеному порядку.

Самого лише посилання на загальні вимоги Дисциплінарного статуту, Присяги працівника поліції та Правил етичної поведінки поліцейських недостатньо для належного обґрунтування рішення про застосування такого найсуворішого виду дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби. Необхідно конкретизувати кваліфікацію установленого порушення поліцейським вказаних вимог шляхом чіткого визначення у чому саме полягає таке порушення.

Як убачається з матеріалів справи, позивач зазначив, що відсутність на службі була зумовлена окупацією його місця проживання (м. Буча Київської області) у зв`язку з повномасштабними військовим вторгненням російської федерації в Україну.

Так, 24 лютого близько 5:00 ранку розпочалося широкомасштабне вторгнення військових російської федерації на територію України (https://uk.wikipedia.org/wiki/%D0%91%D0%B8%D1%82%D0%B2%D0%B0_%D0%B7%D0%B0 _%D0%9A%D0%B8%D1%97%D0%B2_(2022)#cite_note-130).

Місто Буча знаходиться кількох кілометрах від смт. Гостомель, який у перші часи широкомасштабного наступу зазнав нападу військових російської федерації (https://ru.wikipedia.org/wiki/%D0%91%D0%BE%D0%B8_%D0%B7%D0%B0_%D0%B0%D1% 8D%D1%80%D0%BE%D0%BF%D0%BE%D1%80%D1%82_%D0%90%D0%BD%D1%82%D 0%BE %D0%BD%D0%BE%D0%B2).

25 лютого 2022 року у Романівці - житловому кварталі Ірпеня, що в 20 кілометрах від Києва - зруйнували міст, аби не пропустити російську армію. Виїзд до Києва через Новоірпенську трасу наразі недоступний (https://zaborona.com/vijna-rosiyi-proty-ukrayiny-shho-vidbulosya-v-nich-na-25-lyutogo/).

26 лютого 2022 року біля Стоянки підірвано міст, проїхати з Києва до Житомира неможливо (https://www.unian.ua/war/bilya-stoyanki-pidirvano-mist-projihati-z-kiyeva-do-zhitomira -nemozhlivo-nardep-video-novini-donbasu-11719033.html).

27 лютого 2022 року танки окупантів проїхали Макарів і рухаються в бік Києва (https://lb.ua/society/2022/02/27/507155_tanki_okupantiv_proihali_makariv_i.html).

Вказана інформації взята з відкритих джерел, а тому визнана судом загальновідомою в порядку статті 78 КАС України та не потребує документального доказування.

Позивач стверджує, що у ніч на 23.02.2022 прибув по тривозі на роботу, отримав спеціальний захист та зброю, зайняв оборону частини та на ранок 24.02.2022 вже чув як ведуться бої в Гостомельському аеродромі. Водночас, у зв`язку з погіршенням ситуації у місці проживання позивача (м. Буча) і збільшенням загрози для життя та здоров`я його рідних він, здавши зброю, посвідчення та жетон, отримав дозвіл від керівника йти воювати.

Суд звертає увагу, що відповідачем не спростовано твердження позивача про отримання дозволу керівника та про перебування за місцем проживання під час окупації населеного пункту (м. Буча).

Згідно з пунктом 5 частини третьої статті 3 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, поліцейський зобов`язаний вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника. Указ Президента України від 24.02.2022 №64/2022 передбачає обов`язок інших органів виконавчої влади (серед яких і Національна поліція) здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Як встановлено з матеріалів справи, позивачем було поінформовано безпосереднього керівника про причини та умови, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського.

До того ж, суд констатує відсутність на теперішній час підзаконного нормативного акту якій затверджує внутрішню процедуру МВС у разі окупації, які б вимагали від працівників поліції дотримання певного алгоритму дій у разі окупації зони відповідальності поліцейського ворожими військами, у тому числі прибуття поліцейського у певну точку, з певними засобами захисту та самозабезпечення тощо.

Відповідно до статті 64 Закону №580-VIII встановлює, що особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту: "Я, усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".

Виходячи з правового регулювання спірних відносин, позивач, у силу своїх службових обов`язків, зобов`язаний не допускати поведінки, яка ганьбить звання працівника поліції або підриває авторитет поліції, інших відносин, які носять протиправний характер.

Тобто, поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 30 квітня 2020 року у справі №440/2305/19 (адміністративне провадження №К/9901/2816/20).

Втім, провина поліцейського у вчиненні дисциплінарного проступку, в даному випадку, не була доведена відповідачем, не наведено фактів свідомого настання несприятливих наслідків після вчинення ним відповідних дій, навпаки, позивач перебуваючи в окупації, ризикуючи своїм життям, вчиняв дії направлені на захист територіальної цілісності держави.

На думку суду, така поведінка позивача як працівника поліції відповідає загальним принципам, встановленим для останніх.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Втім, відповідачем не було надано належних та допустимих доказів на спростування вказаних обставин (окупація м. Буча).

Верховний Суд уже наголошував на тому, що будь-які фактори, у тому числі суспільний резонанс навколо відповідних подій, не звільняють суб`єкта владних повноважень від обов`язку під час прийняття рішення діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією й законами України та не виключає необхідність з`ясувати і встановлювати саме наявність складу дисциплінарного проступку в діяннях поліцейського (постанова Верховного Суду від 09.02.2022 у справі № 160/12290/20).

З огляду на викладене, висновки проведеного службового розслідування відносно позивача не могли стати фактичною підставою для видання наказів Головного управління Національної поліції в Київській області №55 від 08.03.2022 та №45 о/с від 09.03.2022 в частині звільнення зі служби в поліції капрала поліції ОСОБА_1 , а тому останні підлягають скасуванню.

При цьому суд зазначає, що у позовній заяві позивач просить суд визнати протиправним тільки наказ Головного управління Національної поліції в Київській області № 45 о/с від 09.03.2022 року в частині звільнення зі служби в поліції поліцейського взводу № 1 роти № 7 полку поліції особливого призначення капрала поліції ОСОБА_1 , з приводу чого суд зазначає таке.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, суд наділений правом вийти за межі позовних вимог під час ухвалення рішення у справі та з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Національної поліції в Київській області №55 від 08.03.2022 та №45 о/с від 09.03.2022 в частині звільнення зі служби в поліції капрала поліції ОСОБА_1 .

Згідно з частиною 1 статті 235 Кодексу законів про працю України у разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України Про запобігання корупції іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

Частиною 2 статті 235 Кодексу законів про працю України передбачено, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу або різниці в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більш як за один рік. Якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше одного року не з вини працівника, орган, який розглядає трудовий спір, виносить рішення про виплату середнього заробітку за весь час вимушеного прогулу.

У пункті 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.12.1999 №13 Про практику застосування судами законодавства про оплату праці зазначено, що у випадках стягнення на користь працівника середнього заробітку за час вимушеного прогулу в зв`язку з незаконним звільненням або переведенням, відстороненням від роботи невиконанням рішення про поновлення на роботі, затримкою видачі трудової книжки або розрахунку він визначається за загальними правилами обчислення середнього заробітку, виходячи з заробітку за останні два календарні місяці роботи. При цьому, враховується положення Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок №100).

Відповідно до пункту 2 Порядку № 100 середньомісячна заробітна плата обчислюється виходячи з виплат за останні 2 календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана відповідна виплата.

За приписами абзацу 3 пункту 3 Порядку № 100 усі виплати включаються в розрахунок середньої заробітної плати у тому розмірі, в якому вони нараховані, без виключення сум відрахування на податки, стягнення аліментів тощо за винятком відрахувань із заробітної плати осіб, засуджених за вироком суду до виправних робіт без позбавлення волі.

Відповідно до п. 5 Порядку №100 нарахування виплат у всіх випадках збереження середньої заробітної плати провадиться виходячи з розміру середньоденної (годинної) заробітної плати.

Пунктом 8 Порядку №100 встановлено, що нарахування виплат, що обчислюються з середньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом множення середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком.

Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період.

Відповідно до довідки Головного управління Національної поліції в Київській області від 23.11.2022 №554 середньомісячна заробітна плата позивача за останні 2 календарні місяці роботи перед звільненням склала 10843,83 грн.

З урахуванням зазначеного, середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу за період з 08.03.2022 по 08.11.2023 складає 216876,60 грн. (10843,83 грн. *20 місяців).

Решта тверджень та посилань сторін судом не приймається до уваги через їх неналежність до предмету позову або непідтвердженість матеріалами справи.

При цьому, суд зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Ruiz Torija v. Spain" від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Отже, адміністративний позов підлягає задоволенню.

Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Шостого апеляційного адміністративного суду від 27.03.2023 за результатом перегляду адміністративної справи № 320/4136/22.

Відповідно до пунктів 2, 3 частини першої статті 371 КАС України негайно виконуються рішення суду про: присудження виплати заробітної плати, іншого грошового утримання у відносинах публічної служби - у межах суми стягнення за один місяць; поновлення на посаді у відносинах публічної служби.

На підставі викладеного, керуючись статтями 243-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати накази Головного управління Національної поліції в Київській області №55 від 08.03.2022 та №45 о/с від 09.03.2022 в частині звільнення зі служби в поліції капрала поліції ОСОБА_1 .

Поновити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на посаді поліцейського взводу № 1 роти № 7 полку поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Київській області з 08.11.2023.

Стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) середній заробіток позивача за час вимушеного прогулу за період з 08.03.2022 по 08.11.2023 у сумі 216876,60 грн. (двісті шістнадцять тисяч вісімсот сімдесят шість грн. 60 коп.) з відрахуванням при виплаті встановлених податків і зборів.

Рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 на посаді поліцейського взводу № 1 роти № 7 полку поліції особливого призначення Головного управління Національної поліції в Київській області з 08.11.2023 підлягає негайному виконанню.

Рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Київській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) середнього заробітку за час вимушеного прогулу у межах суми стягнення за один місяць в розмірі 10843,83 грн. (десять тисяч вісімсот сорок три) грн. 83 коп. з відрахуванням при виплаті встановлених податків і зборів підлягає негайному виконанню.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Василенко Г.Ю.