Справа № 440/14268/21
Суддя: Мельнікова Л.В.
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Головуючий І інстанції: Довгопол М.В.

06 листопада 2023 р. Справа № 440/14268/21
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мельнікової Л.В.,

Суддів: Рєзнікової С.С. , Бегунца А.О. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області на рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05 травня 2022 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій неправомірними, скасування рішення, зобов`язання вчинити ді, -

В с т а н о в и в:

29.10.2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень (т.1 а.с. 53-62), просить:

- визнати дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (далі ГУ ПФУ в Полтавській області, пенсійний орган) неправомірними та скасувати рішення № 8872-7696/Н-02/8-1600/21, № 8520-7505/Н-02/8-160021 в частині, щодо перерахунку пенсії за Законом України від 16.12.1993 № 3723-XII «Про державну службу» (далі Закон № 3723-XII), зарахування стажу в період роботи в зоні відчуження з червня по вересень 1986 року, в потрійному розмірі;

- зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області у відповідності до положень ст. 37 Закону № 3723-XII, з наступними змінами та доповненнями, в редакції що діяла на момент призначення пенсії:

виплатити недонараховану суму пенсії в розмірі - 1912,79 грн, за період з березня 2008 року по день проведення остаточних розрахунків - 313697,56грн., з обрахуванням інфляції;

відновити і сплатити незаконно зняту індексацію в сумі - 290,93 грн., та пенсію в розмірі - 3418,95грн з обрахуванням інфляції з моменту утримання, тобто з вересня 2017 року в сумі 18 547,31 грн;

включити до стажу державної служби, та загального стажу період роботи в Прип`ятському (Чорнобильському) відділенні Будбанку Української Республіканської контори в зоні відчуження за період роботи з червня по вересень 1986 року з врахуванням кратності (в потрійному розмірі);

компенсувати моральну шкоду, заподіяну прийняттям незаконних рішень, ненаданням чітких консультацій і роз`яснень, відмови за її зверненнями, обрахувати пенсію із включенням всіх складових заробітної плати, відтягуванням часу, яке впливає не тільки на стан здоров`я, а й на відволікання від особистих справ, - сплатою коштів у розмірі - середньої заробітної плати посадових осіб органу, винного в допущеному порушенні законодавства, а також прав, інтересів, гарантованих Конституцією, при здійсненні ними своїх повноважень.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ГУ ПФУ в Полтавській області листом № 8520-75-05/Н-02/8-1600/22 від 20.08.2021 відмовило їй у здійсненні перерахунку пенсійних виплат на підставі наданої довідки № 142/10/16-31-10-02-12 від 30.04.2021 року із включенням до заробітної плати індексації, компенсації за невикористану відпустку, матеріальної допомоги на оздоровлення та вирішення соціально-побутових питань, інших заохочувальних та компенсаційних виплат і обов`язкових надбавок, на які нараховувався єдиний соціальний внесок, але які не враховані при обчисленні пенсії, внаслідок чого, недоотримано понад 300 тис. грн.

Крім того позивач зазначає, що у 2016 році їй проіндексовано пенсію на суму 179,96 грн та нараховано фіксовану доплату 110,97 грн, які при влаштуванні на роботу у квітні 2017 року знято і не відновлено, а суму 3 418,95 грн як зайво сплачену пенсію вирахувано і не повернуто всупереч вимогам статті 58 Закону України «Про статус і соціальний захист осіб, що постраждали від аварії на ЧАЕС», і на вимогу від 27.07.2021 № 7696/Н-1600-21 повернути незаконно зняті суми відмовлено, оскільки кошти знято за заявою позивача, яку написано під тиском і під диктовку пенсійного органу. У зв`язку з цим порушенням, за розрахунком позивача, недоплачено з червня 2017 року 18547,31 грн (179,96 + 110,97) х52 міс. + 3418,95 грн). Загальна сума недоотриманої пенсії з березня 2008 року по жовтень 2021 року, на думку позивача, склала 332 244,87 грн (1912,79 х 164) + (290,93 х 52) +3418,95 грн).

Також позивач посилається на незгоду із відмовою пенсійного органу включити до стажу державної служби, та загального стажу період роботи в Прип`ятському (Чорнобильському) відділенні Будбанку Української Республіканської контори в зоні відчуження за період роботи з червня по вересень 1986 року з врахуванням кратності (в потрійному розмірі). Цей стаж підтверджується записами у трудовій книжці, а також документами про роботу в м. Поліське (направлення Української Республіканської Контори Будбанку для працевлаштування і забезпечення позивача і її сім`ї житлом, довідка Центру управління персоналом ПАТ «Промінвестбанк» та облікова картка члена профспілки про сплату внесків).

У відзиві на адміністративний позов відповідач ГУ ПФУ в Полтавській області, не погоджуючись з вимогами позивача, зазначає, що при призначенні пенсії позивачу в розрахунок було включено усі відображені у довідці № 7821/Н/05 від 13.09.2006 року види оплати праці за 24 календарні місяці, а надалі на підставі поданих позивачем довідок № 9056/Н від 16.07.2007 року та № 3350/Н від 18.03.2008 року їй були проведені перерахунки пенсії у зв`язку з підвищенням заробітної плати державним службовцям: з 01.05.2007 року (згідно з постановою КМУ № 700 від 12.05.2007 року) та з 01.02.2008 року (згідно з постановою КМУ № 34 від 06.02.2008 року) з урахуванням усіх складових заробітної плати працюючого державного службовця на відповідній посаді, з якої призначено (перераховано) пенсію, на момент виникнення права на перерахунок, що були відображені у наданих довідках.

Стосовно перерахунку пенсії позивача, призначеної відповідно до Закону № 3723-ХІІ з березня 2008 року на підставі довідки № 142/10/16-31-10-02-12 від 30.04.2021 року, відповідач зазначає, що з 01.12.2015 року початку застосування постанови КМУ № 1013 від 09.12.2015 року та у зв`язку із набранням у подальшому чинності Законом України «Про державну службу» № 889-VIII, який інакше врегульовує правовідносини, пов`язані з пенсійним забезпеченням державних службовців, пенсії, призначені за ст. 37 Закону № 3723-ХІІ, не підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням розміру заробітку працюючих держслужбовців. Отже, на час звернення позивача до ГУ ПФУ в Полтавській області (23.07.2021 року) відсутні підстави для перерахунку пенсії, призначеної відповідно до Закону № 3723-ХІІ, починаючи з березня 2008 року. Звертав увагу на те, що на підставі заяви від 13.08.2021 за бажанням позивача їй було перераховано пенсію за віком на загальних підставах відповідно до норм Закону № 1058. Крім того, наголошував, що позивач пропустила шестимісячний строк звернення до суду в частині позовних вимог про визнання неправомірними дій Управління та зобов`язання здійснити перерахунок з 2008 року.

Щодо вимог позивача про повернення утриманих сум переплати пенсії у розмірі 3418,95 грн та виплати індексації, відповідач зазначив, що відповідно до ст. 37 Закону № 3723-ХІІ (в редакції Закону № 213-VIII від 02.03.2015 року), чинної по 01.10.2017 року, працюючим пенсіонерам, розмір пенсії яких перевищував 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність в період з 1 квітня 2015 року по 30 вересня 2017 року пенсія повинна виплачуватись у розмірі 85 відсотків призначеного розміру, але не менше 150 відсотків прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Позивач 11.04.2017 року працевлаштувалася на посаду економіста в НВП «Фероліт», про що повідомила пенсійний орган лише 30.06.2017 року, що призвело до переплати пенсійної виплати, механізм повернення якої врегульовано законодавством. Зауваживав, що твердження позивача про те, що надання згоди на утримання переплати відбулося під психологічним тиском працівників ГУ ПФУ, є необґрунтованими та не підтверджені належними і допустимими доказами.

Стосовно індексації пенсії позивача у період її працевлаштування відповідач зазначив, що, враховуючи положення пункту 9 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі Порядок № 1078), якщо особа одночасно отримує різні види доходу, зокрема, заробітну плату і пенсію, то їх індексація здійснюється у порядку черговості, при цьому в першу чергу індексується заробітна плата. Якщо ж заробітна плата перевищує розмір прожиткового мінімуму, то її індексація здійснюється з розміру, що дорівнює прожитковому мінімуму, у цьому випадку індексація сукупного грошового доходу у межах прожиткового мінімуму вважається виконаною, а тому інші доходи, у тому числі пенсія, індексації не підлягають. Крім того, представник відповідача наголошував, що позивачем пропущено строк звернення до суду із вимогами про визнання дій неправомірними та повернення утриманих коштів.

Щодо вимог позивача про зарахування періодів роботи з червня по вересень 1986 року у потрійному розмірі, відповідач зазначив, що згідно з вимогами законодавства підставою для надання пільг щодо обчислення стажу роботи для осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є підтвердження факту роботи, служби з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та здійснення таких дій безпосередньо в зоні відчуження, водночас у матеріалах пенсійної справи наявне посвідчення громадянки, евакуйованої у 1986 році із зони відчуження, на ім`я ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 25.10.2002 року, а позивачем не надано документів, які б містили відомості та підтверджували виконання робіт позивачем безпосередньо в зоні відчуження з чітким визначенням періоду виконання таких робіт, населеного пункту чи об`єкту, де виконувалися роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Вимоги про компенсацію моральної шкоди відповідач вважає безпідставними, вказуючи, що позивачем не наведено доказів наявності шкоди, причинного зв`язку між шкодою та протиправним діянням заподіювача та вини останнього у її заподіянні, фактів заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, обґрунтованого розрахунку моральної шкоди.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 05.05.2022 року позов ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Полтавській області про визнання дій неправомірними, скасування рішення, зобов`язання вчинити дії залишити без розгляду в частині позовних вимог про зобов`язання виплатити не донараховану пенсію за період з 01.03.2008 року по 28.04.2021 року та про зобов`язання відновити і сплатити незаконно зняту індексацію в сумі - 290,93 грн., та пенсію в розмірі - 3418,95 грн з обрахуванням інфляції з моменту утримання, тобто з вересня 2017 року в сумі 18 547,31 грн.

Рішенням Полтавського окружного адміністративного суду від 05.05.2022 року (розгляд справи відбувся в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) частково задоволено вимоги адміністратвиного позову ОСОБА_1 .

Так, судовим рішенням визнано протиправними дії ГУ ПФУ в Полтавській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням сум виплат, визначених у довідці ГУ ДПС у Полтавській області № 142/10/16-31-10-02-12 від 30.04.2021 року про заробіток для призначення пенсії відповідно до Закону № 3723-ХІІ.

ГУ ПФУ в Полтавській області зобов`язано здійснити з 29.04.2021 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 призначеної пенсії з урахуванням сум виплат, визначених у довідці ГУ ДПС у Полтавській області № 142/10/16-31-10-02-12 від 30.04.2021 року про заробіток для призначення пенсії відповідно до Закону № 3723-ХІІ, з виплатою компенсації втрати частини доходів.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В обґрунтування прийнятого рішення судом зазначено про те, що отримані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії. Таким чином, матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога на вирішення соціально-побутових питань, надурочні, грошова винагорода, індексація заробітної плати, з яких сплачені страхові внески включаються до складу заробітної плати державного службовця та враховуються при обчисленні розміру його пенсії.

З метою повного захисту прав позивача, суд вважав за необхідне вийти за межі позовних вимог відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України та визнати протиправними дії ГУ ПФУ в Полтавській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням сум виплат, визначених у довідці ГУ ДПС у Полтавській області № 142/10/16-31-10-02-12 від 30.04.2021 року про заробіток для призначення пенсії відповідно до Закону № 3723-ХІІ та зобов`язати ГУ ПФУ в Полтавській області здійснити з 29.04.2021 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 призначеної пенсії з урахуванням сум виплат, визначених у довідці ГУ ДПС у Полтавській області № 142/10/16-31-10-02-12 від 30.04.2021 року про заробіток для призначення пенсії відповідно до Закону № 3723-ХІІ, з виплатою компенсації втрати частини доходів

Суд відхилив посилання позивача на те, що період роботи в Прип`ятському (Чорнобильському) відділенні Будбанку Української Республіканської контори в зоні відчуження з червня по вересень 1986 року з врахуванням кратності (в потрійному розмірі) підтверджується записами у трудовій книжці, а також документами про роботу в м. Поліське (направлення Української Республіканської Контори Будбанку для працевлаштування і забезпечення позивача і її сім`ї житлом, довідка Центру управління персоналом ПАТ «Промінвестбанк» та облікова картка члена профспілки про сплату внесків. Суд зауважив, що для врахування у потрійному розмірі стажу у зоні відчуження необхідне підтвердження у встановленому Законом порядку факту роботи, служби (в тому числі державної) з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, водночас наявні записи у трудовій книжці позивача про роботу у Чорнобильському відділенні Будбанку на посаді економіста у період з 09.09.1980 до вересня 1986 року не є достатніми для підтвердження такого факту, як і інші документи, на які посилається позивач.

Стосовно наданої позивачем до суду копії посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, виданого 19.04.1991 року Міністерством фінансів УССР, суд звернув увагу на те, що копія такого посвідчення не подавалася позивачем до пенсійного органу. Крім того, пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 року № 501 установлено, що посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, видані відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 02.07.1990 року № 148 ( 148-90-п ) «Про заходи щодо поліпшення медичного обслуговування і соціального забезпечення осіб, які брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС», дійсні до 28.02.1993 року.

Також враховуючи відсутність будь-яких медичних документів, які свідчать про погіршення стану здоров`я позивача після отримання відповідей на звернення, суд констатував, що можливі негативні емоції позивача не досягли рівня страждань або приниження, які становлять моральну шкоду.

Не погоджуючись із судовим рішенням, в апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Полтавській області, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати в частині задоволених позовних вимог та ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Аргументи, наведені пенсійним органом в обґрунтування вимог апеляційної скарги, фактично аналогічні наведеному у відзиві на позов.

Відзив на апеляційну скаргу від позивача не надходив, що не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Позивачем судове рішення в апеляційному порядку не оскаржувалось.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

В даному випадку, характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі не є складними, виходячи з визначення справ незначної складності.

Письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом (п. 10 ч. 1 ст. 4 КАС України).

За приписами ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги (ч. 1 ст. 308). Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язкової підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права (ч. 2 ст. 308).

За приписами ч. 1 ст. 78 КАС України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їх представників.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши судове рішення в межах доводів і вимог апеляційної скарги та перевіривши повноту встановлення судом фактичних обставин справи та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а судове рішення на підставі ст. 317 КАС України слід частково скасувати, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 з 14.09.2006 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону № 3723-ХІІ, у розмірі 90 % від заробітку (т. 1 а.с. 126 ).

Під час призначення пенсії враховано 26 років 11 місяців стажу державної служби позивача (т. 1 а.с. 127) та заробітну плату в сумі 3160,66 грн (т. 1 а.с. 127) згідно з довідкою Кременчуцької об`єднаної державної податкової інспекції № 1821/Н/05 від 13.09.2006 року про заробіток для обчислення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», яку складено з урахуванням виплат за період 24 останні календарні місяці роботи перед місяцем звернення за пенсією з 01.09.2004 року (т. 1 а.с. 142 143).

Відповідно до розпорядження пенсійного органу № 134574 від 17.07.2007 (т. 1 а.с. 146 147) ОСОБА_1 перераховано пенсію за віком на підставі заяви позивача про перерахунок пенсії (а.с. 144) та довідки Кременчуцької об`єднаної державної податкової інспекції № 9056/Н від 16.07.2007 року про заробітну плату для перерахунку пенсії (т. 1 а.с. 145), в якій зазначено заробітну плату для перерахунку пенсії в сумі 3425,94 грн.

Відповідно до розпорядження № 134574 від 20.03.2008 року (т. 1 а.с. 150 151) позивачу перераховано пенсію за віком на підставі заяви позивача про перерахунок пенсії та довідки Кременчуцької об`єднаної державної податкової інспекції № 3350/Н від 18.03.2008 року про заробітну плату для перерахунку пенсії (т. 1 а.с. 149), в якій визначено заробітну плату для перерахунку пенсії в сумі 4566,59 грн.

У період з 11.04.2017 року по 10.10.2018 року позивач працювала економістом Науково-виробничого підприємства «Фероліт», про що свідчать відповідні записи у трудовій книжці (т. 1 а.с. 137 138).

30.06.2017 року позивачем подано до пенсійного органу заяву про перерахунок пенсії у зв`язку з працевлаштуванням (т. 1 а.с. 152 1530, до якої додано заяву про утримання переплати пенсії, яка виникла у зв`язку з працевлаштуванням, у розмірі 20 % (т. 1 а.с. 154).

Розпорядженням № 134574 від 04.07.2017 року пенсійним органом проведено перерахунок пенсії позивача у зв`язку з працевлаштуванням з 11.04.2017 року (т. 1 а.с. 155).

27.07.2017 року Кременчуцьким об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Полтавської області прийнято рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій (т. 1 а.с. 159), яким визначено суму переплати пенсії ОСОБА_1 , що утворилася за період з 11.04.2017 року по 31.07.2017 року, у зв`язку з працевлаштуванням, яка підлягає поверненню, в сумі 3418,95 грн.

Згідно з рішенням № 74 від 04.04.2019 року (т. 1 а.с. 164) пенсійним органом перераховано пенсію позивача у зв`язку із звільненням з роботи, на підставі поданої позивачем заяви (т. а.с. 163).

13.08.2021 року позивачем подано заяву до Кременчуцького об`єднаного управління Пенсійного фонду України про перерахунок її пенсійної виплати, а саме переведення з пенсії обрахованої відповідно до норм Закону № 3723-ХІІ на пенсію за віком обчислену відповідно до Закону України від 09.07.2003 року № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон № 1058-IV).

Розмір пенсійної виплати до переведення на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-IV, що був обрахований відповідно до Закону № 3723-ХІІ складав 4280,75 грн. (з яких 170,82 грн. додаткова пенсія потерпілим внаслідок ЧК 2 категорії), після перерахунку пенсії відповідно до Закону № 1058-IV розмір пенсійної виплати склав 4756,19 грн. (з яких з яких 170,82 грн. додаткова пенсія потерпілим внаслідок ЧК 2 категорії).

23.07.2021 року ОСОБА_1 звернулася до ГУ ПФУ в Полтавській області із заявою від 22.07.2021 року (т. а.с. 174 176), в якій просила, зокрема, врахувати період роботи в 1986 році в Чорнобильському (Прип`ятському) відділенні Будбанку, зона відчуження по 16.09.1986 в потрійному розмірі відповідно до статей 54, 56 Закону № 796-ХІІ; здійснити перерахунок пенсії, призначеної відповідно до статті 37-1 Закону № 796-ХІІ, постанови КМУ № 622 від 14.09.2016 року у зв`язку із підвищенням розміру заробітної плати працюючим державним службовцям, при здійсненні перерахунку включити до складу її заробітної плати інші надбавки, нараховані за працю, виконану роботу, її якість, своєчасність, які носять систематичний характер, включити в перерахунок та сплатити за період з 01.01.2021 року різницю між обрахованою сумою та фактично сплаченою, з яких включити два останні роки роботи в Комсомольському відділенні КОДПІ (довідка про нарахування та сплату інших надбавок № 142/10/16-31-10-02-12 від 30.04.2021 року (т. 1 а.с. 177 178).

Листом від 20.08.2021 року № 8520-7505/Н-02/8-1600/21 ГУ ПФУ в Полтавській області на звернення позивача від 22.07.2021 року повідомив, що статтею 33 Закону України «Про державну службу» в редакції від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, чинній на дату призначення пенсії позивачу, було передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранг, надбавки за вислугу років та інших надбавок. Оскільки такі виплати, як матеріальна допомога на оздоровлення, матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація пенсії, одноразова грошова допомога не відносяться до вищезазначених у статті 33 вони не включалися до заробітної плати державного службовця при призначенні пенсії позивача. З 01.06.2015 року скасовано норми щодо пенсійного забезпечення осіб, яким пенсії призначаються відповідно до Закону № 3723-ХІІ. Пенсії, призначені згідно із Законом № 3723-ХІІ, перераховуються тільки у випадку, якщо складові пенсійної виплати (надбавки, підвищення, доплати тощо) визначаються залежно від розміру прожиткового мінімуму. Враховуючи викладене, підстав для перерахунку пенсії у відповідності до Закону № 3723-ХІІ відсутні. Також зауважено, що згідно статті 15 Закону України від 28.02.1991 року № 796-XII «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі Закон № 796-XII) підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджуються відповідними документами, а саме, довідками, які видаються підприємствами, установами, організаціями, відтак період роботи позивача у 1986 році в Чорнобильському відділенні Будбанку зараховується в одинарному розмірі (т. 1 а.с. 179 180).

27.07.2021 року позивачем звернувся до ГУ ПФУ в Полтавській області з заявою (додатково до заяви від 22.07.2021 року), в якій викладено прохання негайно повернути незаконно отриману в 2017 році суму пенсії, як зайво сплачену при влаштуванні на роботу під час дії ст. 58 Закону № 796-XII, якою передбачено, що пенсії особам, постраждалим в результаті Чорнобильської катастрофи, виплачуються в повному обсязі без врахування одержуваного заробітку (доходу), що стосується і сум індексації 179,96 грн та 110,97 грн, нарахованих до влаштування на роботу . Позивач просила обрахування провести негайно і повернути суми, обраховані з моменту вчинення неправомірних дій (за підрахунком 18255 грн 88 коп. попередньо).

За результатами розгляду звернення позивача від 27.07.2021 року, ГУ ПФУ в Полтавській області листом від 31.08.2021 року № 8872-7696/Н-02/8-1600/21 (т. 1 а.с. 182) повідомив позивача, що перерахунок у зв`язку з працевлаштуванням 11.04.2017 року проведено відповідно до заяви позивача від 30.06.2017 року, внаслідок проведеного перерахунку утворилася переплата пенсії в сумі 3418,95 грн за рахунок зайво виплачених сум фіксованої індексації та збереженої об`єднаної доплати, утримання проводились з вересня 2017 року по січень 2018 року за письмовою згодою позивача (заява від 30.06.2017 року) та відповідно до рішення про утримання надміру виплачених сум пенсій № 2340 від 27.07.2017 року. Відновлення виплати сум індексації після звільнення діючим законодавством не передбачено.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивачем ОСОБА_1 рішення суду першої інстанції не оскаржується, у зв`язку з чим розглядає справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги ГУ ПФУ в Полтавській області.

В межах спірних правовідносин колегія суддів враховує, що відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно зі ст. 22 Конституції України права і свободи людини і громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідно до ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 37 Закону № 3723-ХІІ визначено, що на одержання пенсії державних службовців мають право особи, які досягли встановленого законодавством пенсійного віку, за наявності страхового стажу для чоловіків не менше 25 років, для жінок не менше 20 років, у тому числі стажу державної служби не менше 10 років, та які на час досягнення пенсійного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менше 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення пенсійного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 80 відсотків від сум їх заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, без обмеження граничного розміру пенсії.

Згідно з ч. 2 ст. 37-1 Закону № 3723-XII перерахунок пенсії здійснюється виходячи із сум заробітної плати, на які нараховуються страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування працюючого державного службовця відповідної посади та рангу на момент виникнення права на перерахунок пенсії.

Частиною 2 ст. 33 Закону № 3723-XII передбачено, що заробітна плата державних службовців складається з посадових окладів, премій, доплати за ранги, надбавки за вислугу років на державній службі та інших надбавок.

Частиною 1 ст. 1 Закону України від 24.03.1995 року № 108/95-ВР «Про оплату праці» (далі Закон № 108/95-ВР) встановлено, що заробітна плата це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором власник або уповноважений ним орган виплачує працівникові за виконану ним роботу.

Статтею 2 Закону № 108/95-ВР визначено структуру заробітної плати, до якої входить: основна та додаткова заробітна плата, а також заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства, або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Відповідно до ч. 1 ст. 66 Закону України від 05.11.1991 року № 1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон № 1788-ХІІ ) до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України «Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування» нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Згідно зі ст. 41 Закону № 1058-ІV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Аналіз наведених положень дає підстави для висновку, що матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати, надбавка за особливі умови проходження державної служби та премії до державних і професійних свят, на які нараховувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, входили до системи оплати праці державного службовця.

За змістом наведених норм отримувані застрахованою особою суми виплат, з яких були фактично нараховані та сплачені страхові внески або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, враховуються в заробіток (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії незалежно від того, чи входять вони до структури заробітної плати.

Аналогічна правова позиція була висловлена Верховним Судом у постановах від 02.04.2018 року у справі № 306/48/16-а, від 05.06.2018 року у справі № 275/593/17, від 16.12.2019 року у справі № 308/2129/17, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 24.12.2020 року у справі № 510/1286/16-а.

Судом встановлено, що згідно з довідкою № 142/10/16-31-10-02-12 від 30.04.2021 року про заробіток для призначення пенсії відповідно до Закону № 3723-XII позивачці були нараховані та виплачені премія, матеріальна допомога на оздоровлення, допомога для вирішення соціально-побутових питань, індексація заробітної плати (т. 1 а. с. 22)

Разом з тим, колегія суддів зауважує, що відповідно до Додатку 5 до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону № 1058-ІV, затвердженого постаново правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 (далі Порядок № 22-1), довідка про заробітну плату для обчислення пенсії повинна містити інформацію про нарахування страхових внесків (єдиний внесок) на всі виплати із зазначенням документів, на підставі яких вона видана, із зазначенням їх місце знаходженням.

При цьому, довідка № 142/10/16-31-10-02-12 від 30.04.2021 року про заробіток для призначення пенсії відповідно до Закону № 3723-XII не містить відомостей щодо нарахування страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування на всі виплати, включені в довідку, а також інформації щодо документів, на підставі яких вона видана, із зазначенням їх місце знаходженням.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що довідка № 142/10/16-31-10-02-12 від 30.04.2021 року про заробіток для призначення пенсії відповідно до Закону № 3723-XII ОСОБА_1 не відповідає вимогам Додатку № 5 до Порядку № 22-1.

За наведених обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення вимог апеляційної скарги ГУ ПФУ в Полтавській області, скасування рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05.05.2022 року в частині, якою суд вийшов за межі позовних вимог відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України та визнав протиправними дії ГУ ПФУ в Полтавській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням сум виплат, визначених у довідці ГУ ДПС у Полтавській області № 142/10/16-31-10-02-12 від 30.04.2021 року про заробіток для призначення пенсії відповідно до Закону № 3723-ХІІ та зобов`язав ГУ ПФУ в Полтавській області здійснити з 29.04.2021 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 призначеної пенсії з урахуванням сум виплат, визначених у довідці ГУ ДПС у Полтавській області № 142/10/16-31-10-02-12 від 30.04.2021 року про заробіток для призначення пенсії відповідно до Закону № 3723-ХІІ, з виплатою компенсації втрати частини доходів.

Інші доводи та заеречення сторін на висновки колегії суддів не впливають.

При цьому, колегія суддів враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (№ 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (№ 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

За наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення (п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України).

Підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміні рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права (п.п. 1, 4 ч. 1 ст. 317 КАС України).

Підстав для зміни розподілу судових витрат за наслідками апеляційного перегляду справи у відповідності до вимог ч. 6 ст. 139 КАС України немає.

Враховуючи те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження, рішення суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 292, 293, 308, 310, 311, 313, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області задовольнити.

Рішення Полтавського окружного адміністративного суду від 05 травня 2022 року скасувати, в частині якою судом визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області щодо відмови у здійсненні перерахунку пенсії ОСОБА_1 з урахуванням сум виплат, визначених у довідці ГУ ДПС у Полтавській області № 142/10/16-31-10-02-12 від 30.04.2021 року про заробіток для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області здійснити з 29.04.2021 року перерахунок та виплату ОСОБА_1 призначеної пенсії з урахуванням сум виплат, визначених у довідці ГУ ДПС у Полтавській області № 142/10/16-31-10-02-12 від 30.04.2021 року про заробіток для призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 року № 3723-ХІІ, з виплатою компенсації втрати частини доходів.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Л.В. Мельнікова
Судді С.С. Рєзнікова А.О. Бегунц