Справа № 360/35/23
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2023-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 листопада 2023 року справа №360/35/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 червня 2023 р. у справі № 360/35/23 (головуючий І інстанції В.С. Шембелян) за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,-

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 (далі - відповідач) в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви просив:

- визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди за листопад 2022 року згідно з постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 в сумі 100 000,00 грн;

- зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати та сплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду за листопад 2022 року у сумі 100 000,00 грн згідно з постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 16 червня 2023 року позов задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано вимоги рішення військової частини НОМЕР_1 , прийняте у формі Додатку 5 до наказу №3653 від 05.12.2022 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану» в частині невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за листопад 2022 року. Зобов`язано військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 за листопад 2022 року додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», пропорційно часу участі його у бойових діях та заходах. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів зазначає, що відповідно до п. 9.8 вимог Окремого доручення Міністра оборони України №912/з/29 від 23.06.2022 до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 грн. або 30 000 грн. не включаються військовослужбовці, які вживали алкогольні напої (наркотичні та психотропні речовини) на території військової частини як у службовий, так і у позаслужбовий час, прибули на військову службу та/або виконували обов`язки військової служби в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошеного наказом командира (начальника). Отже, ОСОБА_1 не був включений в рапорт на виплату додаткової винагороди за листопад 2022 у зв`язку з вчиненням військового адміністративного правопорушення.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , що підтверджено копією паспорта громадянина України № НОМЕР_3 від 13.01.2021, є учасником бойових дій відповідно до посвідчення серії НОМЕР_4 з 06.01.2017.

Згідно з військовим квитком НОМЕР_5 перебуває на військовій службі в військовій частині НОМЕР_1 з 15.04.2021.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 05.05.2021 № 84 прийнято рішення вважати таким, що 01.05.2021 приступив до прийому справ та посади, цього ж числа прийняв і приступив до виконання службових обов`язків за посадою прапорщика ОСОБА_1 , який знаходиться в розпорядженні командира частини, призначеного наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 30.04.2021 №83-РС на посаду сержанта з матеріального забезпечення 2 реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи.

В рапорті командира реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи військової частини НОМЕР_1 підполковника ОСОБА_2 зазначено, що 16.11.2022 сержант з матеріального забезпечення 2 реактивної артилерійської батареї реактивного артилерійського дивізіону бригадної артилерійської групи штаб-сержант ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчинив спробу фізичного насильства відносно свого командира.

Наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 2405 від 26.11.2022 «Про результати службового розслідування» прийняте рішення відкласти питання вжиття засобів дисциплінарного характеру до військовослужбовця ОСОБА_1 за спробу застосування насильства до свого командира, оскільки в діях позивача встановлені ознаки кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 405 КК України, тобто закінчений замах заподіяння тілесних ушкоджень щодо начальника, - до прийняття відповідним органом досудового розслідування процесуального рішення згідно з КПК України за вищевказаними обставинами правопорушення та його надходження до військової частини НОМЕР_1 встановленим порядком. Встановлені цим наказом обставини мали місце 16.11.2022 приблизно о 12.00 -12.30 годин. Обставини, що пом`якшують чи обтяжують виявлене правопорушення, не встановлені.

Повідомлення про вчинення позивачем кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15, ч. 4 ст. 405 КК України, направлено 26.11.2022 за №0501/16/410 на адресу ТУ ДБР у м. Полтава для внесення відповідних відомостей до ЄРДР та проведення досудового розслідування містить відомості про те, що військовослужбовець ОСОБА_1 16.11.2022 о 06.30 в населеному пункті Шевченкове Харківської області намагався застосувати фізичне насильство до свого прямого командира ОСОБА_2 та здійснив для цього всі дії для завершення свого наміру, але не зміг його закінчити з причин, що не залежали від його волі.

Інформацію щодо внесення відомостей до ЄРДР за цим фактом сторони суду не надали.

Згідно з протоколом № ДНХ-2/4118 від 17.11.2022, складеним старшим офіцером відділення організації охорони Харківського зонального відділу ВСП Жорняк М.В. за цим же фактом, ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, перебуваючи в стані алкогольного сп`янінні 16.11.2022 о 19.20 за адресою: АДРЕСА_1 , де його було виявлено представниками Військової служби правопорядку з ознаками алкогольного сп`яніння під час виконання службових обов`язків. Від пропозиції пройти медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння він категорично відмовився.

Постановою Дергачівського районного суду Харківської області від 09 грудня 2022 року провадження в справі №619/814/22 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, було закрите у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення з причини недоведеності об`єктивної сторони інкримінованого ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, оскільки в протоколі не зазначено ознаки алкогольного сп`яніння позивача, дії правопорушника щодо ухилення від огляду, не вказані прізвища двох свідків, в присутності яких мав бути складений такий протокол, які б могли підтвердити дійсність факту відмови військовослужбовця від медичного огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Отже, факт перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння 16.11.2022, а також скоєння ним адміністративного правопорушення не підтверджено належними доказами.

Згідно з довідкою в/ч НОМЕР_1 про нараховане грошове забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.07.2022 по 31.12.2022 розмір його грошового забезпечення з липня по листопад становить більше 100 000 грн (відомості зазначені загальними сумами без визначення розміру складових грошового забезпечення), а у грудні 2022 року нараховано всього 22956,73 грн,

Зазначене також підтверджується випискою з карткового рахунку ОСОБА_1 за період з 01.09.2022 по 09.01.2023, згідно з якою у грудні 2022 року ОСОБА_1 отримав грошове забезпечення від в/ч НОМЕР_1 08.12.2022 у сумі 17061,53 грн та 30.12.2022 у сумі 5550,85 грн, а всього в грудні 2022 року позивач отримав 22612,38 грн.

05.01.2023 адвокат звернувся до відповідача з адвокатським запитом №134, в якому, зокрема, просив надати інформацію з яких підстав штаб-сержанту з матеріального забезпечення ОСОБА_1 невиплачена додаткова винагорода за листопад 2022 року.

Відповідно до довідки в/ч НОМЕР_1 від 25.02.2023 №10/434 щодо виплати додаткової бойової винагороди ОСОБА_1 за період з лютого 2022 року по грудень 2022 року її виплата здійснювалась в таких розмірах: лютий 17875,14 грн, березень 100 000 грн, квітень 100 000 грн, травень 100 000 грн, червень 100 000 грн, липень 100 000 грн, серпень 88 709, 68 грн, вересень 100 000 грн, жовтень 88 709,68 грн, листопад 0 грн, грудень 100 000 грн, нарахування виплати додаткової бойової винагороди у листопаді 2022 року позивачу не здійснено.

Відповідач у відзиві визнав той факт, що в грудні 2022 року ОСОБА_1 не була нарахована та виплачена додаткова винагорода, передбачена постановою КМУ №168, оскільки позивач не був включений до наказу на виплату цієї винагороди за листопад 2022 року у зв`язку з вчиненням ним військового адміністративного правопорушення.

В рапорті командира бригади ОСОБА_2 на виплату додаткової винагороди військовослужбовцям за листопад 2022 року підставою невиплати додаткової винагороди ОСОБА_1 визначено адміністративне правопорушення, підстава наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 2405 від 26.11.2022.

Згідно з пунктом 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 №3653 від 05.12.2022 «Про виплату додаткової винагороди військовослужбовцям на період дії воєнного стану» прийняте рішення не виплачувати додаткову винагороду особовому складу військової частини (окремо вказати вид правопорушення) відповідно до додатку 5 цього наказу.

Додаток 5 до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 05.12.2022 №3653 відомість, яка визначає військовослужбовців, яким не виплачується додаткова винагорода за листопад 2022 (окремо зазначити вид правопорушення) відповідно до вимог пункту 10. рішення Міністерства оборони України від 25.03.2022 №248/1298.

Згідно з витягом з цього додатку під порядковим номером «6» значиться позивач ОСОБА_1 , його посада, військове звання, вид правопорушення: військово- адміністративне правопорушення, підстава наказ командира військової частини НОМЕР_1 № 2405 від 26.11.2022.

Тобто згідно з пунктом 5 наказу командира військової частини НОМЕР_1 №3653 від 05.12.2022 було прийняте рішення не виплачувати додаткову винагороду ОСОБА_1 за листопад 2022 року у зв`язку із з вчиненням військово-адміністративного правопорушення, факт якого встановлено наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 2405 від 26.11.2022 «Про результати службового розслідування».

Спірним питанням даної справи є саме наявність правових підстав для прийнятого відповідачем рішення щодо невиплату позивачу додаткової винагороди за листопад 2022 року.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд керується такими мотивами.

Відповідно до ст. 9 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей № 2011-XII держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів (ч. 1 ст. 9). Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону (ч. 3 ст. 9). Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України (абз. 1 та 2 ч. 4 ст. 9).

Відповідно до частини 2 статті 9 Закону № 2011-XII до складу грошового забезпечення входять:

посадовий оклад, оклад за військовим званням;

щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);

одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Пунктом 8 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, що затверджений наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року №260 (далі - Порядок № 260), встановлено, що грошове забезпечення виплачується в межах асигнувань, передбачених у кошторисі військової частини на грошове забезпечення військовослужбовців.

Грошове забезпечення виплачується:

щомісячні основні та додаткові види - в поточному "місяці за минулий;

одноразові додаткові види - в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України).

Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника).

Згідно з пунктом 14 Порядку № 260 грошове забезпечення, не виплачене своєчасно або виплачене в меншому, ніж належало, розмірі, виплачується за весь період, протягом якого військовослужбовець мав право на нього.

Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, №341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, №757/2022 від 07.11.2022 року, №58/2023 від 06.02.2023 та № 254/2023 від 01.05.2023 строк дії воєнного часу продовжувався.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 Про введення воєнного стану в Україні та від 24.02.2022 № 69 Про загальну мобілізацію Кабінет Міністрів України прийняв постанову Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану від 28.02.2022 № 168 (далі Постанова №168).

Абзацом першим пункту 1 Постанови №168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30 000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Пунктом 5 зазначеної постанови передбачено, що вона набирає чинності з моменту опублікування та застосовується з 24 лютого 2022 року.

Окреме доручення Міністра Оборони України від 23.06.2022 №912/в/29, з метою врегулювання виплати військовослужбовцям додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року № 168 адресоване, в тому числі командуванню Збройних Сил України.

Так згідно з вимогами пунктів 3 - 6 окремого доручення райони ведення бойових дій слід визначати відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України, а склад діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави-відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України або начальника Генерального штабу Збройних Сил України.

Окремо, відповідними рішеннями (наказами, директивами, розпорядженнями) Головнокомандувача Збройних Сил України визначати інші райони ведення бойових дій (у тому числі повітряного простору), в яких також здійснювалися заходи з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії з визначенням конкретного місця та часу їх проведення.

Генеральному штабу Збройних Сил України довести до військ Затверджений Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України перелік органів військового управління (штабів угрупування військ(сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, що мають право видавати довідки про підтвердження безпосередньої участі у бойових діях або заходах відряджених до цих органів військовослужбовців за формою, наведеною в додатку до цього доручення.

Керівникам органів військового управління, штабів угрупувань військ (сил), штабів тактичних груп, командирам військових частин (установ, навчальних закладів), що входять до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони - держави, до яких відряджені військовослужбовці, щомісячно до 5 числа повідомляти органи військового управління,- військові частини (установи, навчальні заклади) за місцем штатної служби цих військовослужбовців про дні безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах за минулий місяць за формою, наведеною в додатку до цього доручення.

У разі, якщо військовослужбовці були відряджені до військових частин (установ), що входять до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави з однієї військової частини, то безпосередня участь у бойових діях цих військовослужбовців може підтверджуватися однією довідкою з відображенням в ній термінів безпосередньої участі у бойових діях кожного військовослужбовця за формою наведеною в додатку 2 до цього доручення.

У підставах про надання таких довідок (додаток №1 або додаток №2) обов`язково зазначати документи, визначені абзацом 3 або 4 та абзацом 5 пункту 3 цього доручення.

Надати право керівникам органів військового управління штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеної до складу діючих угрупувань, перелік яких затверджений Головнокомандувачем Збройних Сил України або начальником Генерального штабу Збройних Сил України, включати до таких довідок терміни безпосередньої участі відряджених військовослужбовців у бойових діях або заходах починаючи з 24.02.2022.

Виплату додаткової винагороди в розмірі 100000 гривень або 30000 гривень здійснювати на підставі наказів: командирів (начальників) військових частин (військових навчальних закладів, установ, організацій) (далі- військових частини) - особовому складу військової частини; керівника вищого органу військового управління- командиром (начальником) військових частин.

В цих наказах про виплату додаткової винагороди виходячи з розміру 100000 гривень за місяць обов`язково зазначити підстави для його видання з посиланням на бойовий наказ (бойове розпорядження) тощо (зразок наведено в додатку №3 до цього доручення).

Накази про виплату додаткової винагороди за минулий місяць видавати до 5 числа поточного місяця на підставі рапортів командирів підрозділів.

Пункт 9 окремого доручення МОУ від 23.06.2022 № 912/в/29 містить такі положення:

до наказів про виплату додаткової винагороди в розмірі 100 000 гривень або 30 000 гривень не включати, в тому числі військовослужбовців, які: …

9.8. вживали алкогольні напої (наркотичні та психотропні речовини) на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибували на службу та/або виконували обов`язки військової служби в нетверезому стані (у стані наркотичного сп`яніння) - за місяць, у якому здійснено таке порушення, оголошеного наказом командира (начальника);

9.10. вчинили інші дії (бездіяльність), за які судом прийнято рішення про притягнення до відповідальності за вчинення кримінального, військового адміністративного правопорушення або адміністративного правопорушення, пов`язаного з корупцією - за місяць, у якому така постанова (вирок) надійшла до військової частини.

Пунктами 13-15 окремого доручення МОУ від 23.06.2022 № 912/в/29 передбачено:

вважати такими, що не застосовуються з 01.06.2022 телеграми Міністра оборони України від 02.03.2022 №248/1196 (крім пункту 5), від 07.03.2022 №248/1217, від 25.03.2022 №248/1298, від 18.04.2022 №248/1529;

це доручення застосовувати з 01.06.2022 (крім абзацу третього пункту 1, абзацу четвертого пункту 7 та підпункту 9.11 пункту 9 (в частині виплати додаткової винагороди військовослужбовцям за час проходження підготовки (навчання) за кордоном щодо порядку застосування, обслуговування та ремонту різних видів озброєння та військової/спеціальної техніки) цього доручення, які застосовувати з 24.02.2022);

окреме доручення довести до кожної окремої військової частини (установи), встановити контроль за її виконанням.

Отже саме пункт 9 окремого доручення, яким унормовано порядок і підстави виплати додаткової винагороди, умови виплати якої передбачено постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168, мають бути застосовані до спірних правовідносин.

Доводи апелянта, що ОСОБА_1 не був включений в рапорт на виплату додаткової винагороди за листопад 2022 у зв`язку з вчиненням військового адміністративного правопорушення, колегія суддів не приймає, оскільки факт перебування позивача у стані алкогольного сп`яніння 16.11.2022, а також скоєння ним адміністративного правопорушення не підтверджено належними доказами. Постанова Дергачівського районного суду Харківської області від 09 грудня 2022 року в справі №619/814/22 свідчить про відсутність події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 172-20 КУпАП, в діях ОСОБА_1 .

Крім того, дисциплінарний наказ відповідача № 2405 від 26.11.2022 «Про результати службового розслідування», не містить визначення складу дисциплінарного чи кримінального правопорушення, ознакою якого є алкогольне сп`яніння, яке б було інкриміноване позивачу. Обставини, що пом`якшують чи обтяжують виявлене правопорушення, не встановлені.

Таким чином, відсутні підстави стверджувати, що позивач 16.11.2022 вживав алкогольні напої на території військової частини як у службовий, так і в позаслужбовий час, прибував на службі та/або виконував обов`язки військової служби в нетверезому стані.

За таких обставин суд визнає безпідставними доводи апелянта, що ним правомірно невиплачена позивачу додаткова винагорода за листопад 2022 року на підставі вимог пункту 9.8 окремого доручення Міністра оборони України №912/в/29 від 23.06.2022, що також суперечить і визначеній в рапорті командира бригади ОСОБА_2 та в Додатку 5 до наказу від 05.12.2022 №3653 підставі не здійснення такої виплати, а саме: скоєння ОСОБА_1 військового адміністративного правопорушення.

Згідно з частиною 1 статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, місцевий суд дійшов вірного висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків місцевого суду.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 червня 2023 р. у справі № 360/35/23 - залишити без задоволення.

Рішення Луганського окружного адміністративного суду від 16 червня 2023 р. у справі №360/35/23 - залишити без змін.

Повний текст постанови складений 07 листопада 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко