Справа № 380/23058/23
Суддя: Клименко Оксана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2023 року м. Львівсправа № 380/23058/23

Львівський окружний адміністративний суд, суддя Клименко О.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (Позивач) звернулося до Львівського окружного адміністративного суду із вищевказаним адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Відповідач/Відділ примусового виконання), в якому просить скасувати постанову від 11 вересня 2023 року ВП № 70261743 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області в розмірі 5100,00 грн.

Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що постанова старшого державного виконавця Відділу примусового виконання від 11 вересня 2023 року ВП № 70261743 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн (далі також оскаржувана постанова) є протиправною, оскільки рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2022 року у справі № 380/5709/22, яке набрало законної сили 06 вересня 2022 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області виконано, а саме проведено перерахунок пенсії з 01 грудня 2019 року на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» від 07 липня 2021 року № 2375. Сума доплати пенсії за рішенням суду за період з 01 грудня 2019 року по 31 грудня 2022 року становить 167376,42 грн та буде виплачена після виділення додаткових коштів з Державного бюджету України. Однак всупереч вимогам статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець не перевірив виконання рішення суду від 04 серпня 2022 року у справі № 380/5709/22, у зв`язку з чим неправомірно виніс оскаржувану постанову про накладення штрафу за невиконання без поважних причин рішення, за яким боржник зобов`язаний вчинити певні дії, тому така постанова є безпідставною та підлягає скасуванню.

У зв`язку з викладеним просить адміністративний позов задовольнити у повному обсязі.

Позиція відповідача викладена у відзиві на позовну заяву. Відповідач вказує, що на виконанні у Відділі примусового виконання знаходиться виконавче провадження № 70261743 з виконання виконавчого листа № 380/5709/22, виданого 20 вересня 2022 року Львівським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» від 07 липня 2021 року № 2375 «Про розмір грошового забезпечення» ОСОБА_1 станом на листопад 2019 року, з урахуванням як основних так і додаткових щомісячних видів грошового забезпечення (надбавки, премія) та раніше виплачених сум. 09 листопада 2022 року державний виконавець виніс постанову про відкриття виконавчого провадження, яку скерував його сторонам. 09 листопада 2022 року державний виконавець виніс постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору. 23 лютого 2023 року за вихідним № 53990 у порядку статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» скеровано вимогу начальнику Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в триденний термін з моменту отримання вимоги повідомити вичерпну інформацію про стан виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2022 року у справі № 380/5709/22 з наданням документального підтвердження його виконання. Станом на 11 вересня 2023 року вимог виконавчого документа не виконано. У державного виконавця Відділу примусового виконання відсутні будь-які документальні підтвердження щодо виконання в повному обсязі виконавчого документа та відсутні будь-які заборони щодо вчинення виконавцем виконавчих дій примусового характеру, а саме накладення штрафу за невиконання рішення. Також відсутні будь-які підстави для зупинення вчинення виконавчих дій, передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Вказані обставини свідчать про настання відповідальності, передбаченої статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження», за невиконання без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії. Ураховуючи викладене, 11 вересня 2023 року державний виконавець, керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», виніс постанову про накладення на позивача штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Відповідач зазначає, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання. Застосування такого заходу реагування є обов`язком державного виконавця і націлено на забезпечення реалізації мети виконавчого провадження як завершальної стадії виконавчого провадження. Зауважує, що винесення оскаржуваної постанови відбувалося в межах виконавчого провадження № 70261743 з виконання рішення суду у справі № 380/5709/22, яке набрало законної сили. До боржника був доведений факт наявності рішення суду, він попереджався про необхідність виконання судового рішення, однак вимог виконавчого документа не виконав, що призвело до вжиття стосовно нього заходів примусового виконання.

Відповідач підсумовує, що оскільки постанову про відкриття виконавчого провадження винесено 09 листопада 2022 року та скеровано сторонам, станом на 11 вересня 2023 року у Відділі примусового виконання відсутні відомості щодо виконання боржником рішення у справі № 380/5709/22, то державний виконавець, керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», правомірно виніс оскаржувану постанову про накладення на позивача штрафу в розмірі 5100,00 грн, зобов`язав боржника виконати рішення суду протягом десяти робочих днів та попередив про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення суду.

У зв`язку з викладеним у задоволенні адміністративного позову просить відмовити повністю.

Відповідно до пункту 3 частини 3 статті 246 КАС України суд зазначає, що ухвалою судді від 06 жовтня 2023 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою судді від 18 жовтня 2023 року відкрито спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) сторін; запропоновано позивачу подати до суду докази повідомлення відповідача про виконання рішення суду у справі № 380/5709/22; запропоновано відповідачу подати до суду належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження № 70261743.

Ухвалою суду від 06 листопада 2023 року замінено відповідача у справі Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) () на його правонаступника Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ().

Суд встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини:

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2022 року у справі № 380/5709/22 визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо відмови у проведенні перерахунку та виплаті пенсії виходячи із розміру грошового забезпечення, зазначеного в довідці «Про розмір грошового забезпечення» за прирівняною посадою поліцейського ОСОБА_1 станом на листопад 2019 року від 07 липня 2021 року № 2375, виданій Державною установою «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» від 07 липня 2021 року № 2375 «Про розмір грошового забезпечення» ОСОБА_1 станом на листопад 2019 року, з урахуванням як основних так і додаткових щомісячних видів грошового забезпечення (надбавки, премія) та раніше виплачених сум.

20 вересня 2022 року Львівський окружний адміністративний суд видав виконавчий лист № 380/5709/22, який ОСОБА_1 07 листопада 2022 року (вх. № 1502 від 07 листопада 2022 року) пред`явив для примусового виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів).

09 листопада 2022 року старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Подоляк Ельвіра Богданівна на підставі виконавчого листа № 380/5709/22, виданого 20 вересня 2022 року Львівським окружним адміністративним судом, відкрила виконавче провадження № 70261743, яким надала боржнику Головному управлінню Пенсійного фонду України у Львівській області десятиденний строк на виконання рішення суду.

09 листопада 2022 року старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) Подоляк Ельвіра Богданівна у цьому ж виконавчому провадженні винесла постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про стягнення виконавчого збору.

23 лютого 2023 року старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Подоляк Ельвіра Богданівна у виконавчому провадженні № 70261743 винесла вимогу державного виконавця № 5399, адресовану начальнику Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області Недзельській Галині Всеволодівні, якою вимагала з метою недопущення прав та інтересів стягувача у триденний термін з моменту отримання вимоги повідомити вичерпну інформацію про стан виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2022 року у справі № 380/5709/22 з наданням документального підтвердження його виконання. Одночасно повідомити про заходи, вжиті Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області, які необхідні для виконання згаданого судового рішення у повному обсязі.

11 вересня 2023 року старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Зубко Святослав Віталійович при примусовому виконанні виконавчого листа № 380/5709/22, виданого 22 вересня 2022 року Львівським окружним адміністративним судом, про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області здійснити перерахунок та здійснити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» від 07 липня 2021 року № 2375 «Про розмір грошового забезпечення» ОСОБА_1 станом на листопад 2019 року, з урахуванням як основних так і додаткових щомісячних видів грошового забезпечення (надбавки, премія) та раніше виплачених сум, виніс постанову про накладення штрафу ВП № 70261743, якою встановив:

«Станом на 11.09.2023 вимог виконавчого документа не виконано. На даний момент відсутні будь-які заборони щодо вчинення виконавцем виконавчих дій примусового характеру, а саме накладення штрафу за невиконання рішення. Також відсутні будь-які підстави для зупинення вчинення виконавчих дій, передбачені Законом України «Про виконавче провадження». Згідно частини 2 статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Відповідно до частини 1 статті 75 Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання. У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення. Вказані обставини свідчать про настання відповідальності, передбаченої статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження», за невиконання без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії».

Ураховуючи викладене, керуючись статтями 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець постановив:

- за невиконання без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, накласти на боржника Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області штраф на користь держави у розмірі 5100,00 грн;

- зобов`язати боржника виконати рішення протягом десяти робочих днів та попередити про кримінальну відповідальність за умисне невиконання рішення.

Не погоджуючись з указаною постановою про накладення штрафу, уважаючи, що така винесена відповідачем не на підставі та не у спосіб, що визначені Законом України «Про виконавче провадження», позивач звернувся з цим адміністративним позовом до суду.

Предметом розгляду у цій справі є оцінка правомірності постанови старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 11 вересня 2023 року ВП № 70261743 про накладення штрафу на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області в розмірі 5100,00 грн.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд виходить з такого.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Тобто, суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Конституційний принцип обов`язковості виконання судового рішення, яке набрало законної сили, знайшов своє відображення й у відповідних положеннях КАС України.

Так, згідно з частинами другою, третьою статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

А відповідно до частини першої статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі їх невиконання у добровільному порядку, є Закон України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).

За змістом статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до статті 2 цього ж Закону виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Частиною першою статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до пунктів 1, 16 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема, проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

За змістом абзацу першого частини 4 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до частини четвертої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Пунктами 1 та 6 частини п`ятої статті 19 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій (частина восьма статті 19 Закону України «Про виконавче провадження»).

Згідно з пунктом першим частини першої статті 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону: за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною) (абзац перший частини 6 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження»).

Частиною другою статті 63 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Частиною першою статті 75 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Аналіз наведених правових норм, що підлягають застосуванню до спірних правовідносин, дає підстави дійти висновку про те, що накладення штрафу за невиконання рішення, що зобов`язує боржника до вчинення певних дій, є видом юридичної відповідальності боржника за невиконання покладеного на нього зобов`язання (виконати судове рішення). Тобто, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

В оскаржуваній постанові зазначено, що станом на 11 вересня 2023 року боржник виконавчого документа не виконав.

Суд відзначає, що оскаржувана постанова винесена державним виконавцем 11 вересня 2023 року.

Водночас як слідує з матеріалів справи рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2022 року у справі № 380/5709/22 Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області виконано у грудні 2022 року, а саме проведено перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01 грудня 2019 року на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Львівській області» від 07 липня 2021 року № 2375 про розмір його грошового забезпечення. Сума доплати пенсії за рішенням суду за період з 01 грудня 2019 року по 31 грудня 2022 року становить 167376,42 грн. Наведена обставина підтверджується Перерахунком пенсії за вислугу років ОСОБА_1 (пенсійна справа № 9117144-МВС), в якому зазначено, що розпорядження про перерахунок пенсії відправлено 22 грудня 2022 року, та Розрахунком на доплату (виплату, утримання пенсії) за пенсійною справою № 9117144-МВС пенсіонера ОСОБА_1 .

Таким чином, станом на момент винесення оскаржуваної постанови рішення суду від 04 серпня 2022 року у справі № 380/5709/22 було виконано боржником, а отже підстава для відповідальності боржника, передбачена статтею 75 Закону України «Про виконавче провадження», відсутня.

У постанові від 07 березня 2018 року у справі № 127/3770/17 Верховний Суд вказав, що державний виконавець зобов`язаний провести перевірку виконання судового рішення боржником, а підставою для накладення штрафу є невиконання рішення боржником без поважних причин. Тобто, державний виконавець має встановити відсутність поважних причин невиконання рішення.

У аспекті викладеного суд погоджується з доводами позивача про те, що державний виконавець не виконав обов`язку, передбаченого статтею 63 Закону України «Про виконавче провадження», в частині перевірки виконання рішення боржником, у зв`язку з чим дійшов помилкового висновку про невиконання станом на 11 вересня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України у Львівській області рішення суду від 04 серпня 2022 року у справі № 380/5709/22 та як наслідок протиправно виніс оскаржувану постанову про накладення штрафу за невиконання без поважних причин рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.

Стосовно посилань відповідача на те, що державний виконавець 23 лютого 2023 року за вихідним № 53990 у порядку статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» скерував вимогу начальнику Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області в триденний термін з моменту її отримання повідомити вичерпну інформацію про стан виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 серпня 2022 року у справі № 380/5709/22 з наданням документального підтвердження його виконання, суд зазначає, що у наданих відповідачем матеріалах виконавчого провадження № 70261743 відсутні докази отримання позивачем зазначеної вимоги. Крім того, згадана вимога винесена державним виконавцем вже після виконання рішення суду боржником, що за таких обставин нівелює саму необхідність її винесення. До того ж, з дати винесення вимоги виконавця (23 лютого 2023 року) до дати винесення оскаржуваної постанови (11 вересня 2023 року) минуло більше як півроку, а докази перевірки державним виконавцем виконання рішення суду боржником у цьому проміжку часу в матеріалах справи відсутні.

За змістом частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Оскаржувана постанова відповідача про накладення штрафу на позивача не відповідає критеріям правомірного рішення суб`єкта владних повноважень, які встановлені частиною другою статті 2 КАС України, а тому наявні підстави для визнання її протиправною та скасування.

Згідно з вимогами статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Оцінивши докази, які є у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та, враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову повністю.

Відповідно до пункту п`ятого частини першої статті 244 КАС України під час ухвалення рішення суд вирішує як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Частиною другою цієї ж статті передбачено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

При задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа (абзац перший частини першої статті 139 КАС України).

Суд встановив, що при зверненні з цим позовом до суду позивач сплатив судовий збір у розмірі 2684,00 грн. Оскільки позов задоволено у повному обсязі, то за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції () на користь позивача належить стягнути 2684,00 грн сплаченого судового збору.

Докази понесення сторонами витрат, пов`язаних з розглядом справи, у матеріалах справи відсутні.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295, підп.15.5 п.15 Перехідних положень КАС України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (пл. Шашкевича, 1, м. Львів, 79000) про скасування постанови задовольнити повністю.

Визнати протиправною та скасувати постанову старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 11 вересня 2023 року ВП № 70261743 про накладення штрафу в розмірі 5100,00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Львівській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (пл. Шашкевича, 1, м. Львів, 79000, ) на користь Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ) 2684,00 грн сплаченого судового збору.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст. 255 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення може бути оскаржене за правилами, встановленими ст.ст. 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України відповідно, з урахуванням положень підп.15.5 п.15 розд. VII «Перехідні положення» цього Кодексу.

Повне рішення складено 06 листопада 2023 року.

СуддяКлименко Оксана Миколаївна