Справа № 143/853/23
Суддя: Бойко А. В.
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Справа № 143/853/23
РІШЕННЯ

Іменем України

26 жовтня 2023 року м. Погребище

Погребищенський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Бойка А. В.,

з участю секретаря судових засідань Шуваріної В. А.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача адвоката Маліцького М. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до поліцейського з РПП СПД № 2 ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Недошовенка Івана Сергійовича, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, -

Встановив:

08 вересня 2023 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, згідно з яким ОСОБА_1 оскаржив постанову поліцейського РПП СПД № 2 ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Недошовенка І. С. серії БАБ №141417 від 10.06.2023 про накладення на нього штрафу в розмірі 1120 грн. за ч. 1 ст.121-3 КУпАП.

Позов мотивований тим, що 10.06.2023 поліцейським з РПП СПД №2 ВП №4 ВРУП ГУНП у Вінницькій області Недошовенком І. С. було винесено постанову серії БАБ №141417, якою притягнено позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 1120 гривень. Відповідно до постанови, 10.06.2023 о 17 год. 27 хв. в с. Розкопане по вул. Центральна водій ОСОБА_1 керував мотоблоком «JINMA 244», д. н. НОМЕР_1 , буксировочний причіп не зареєстрований, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст.121-3 КУпАП.

Позивач стверджує, що викладені у постанові обставини не відповідають дійсності, оскільки правил дорожнього руху він не порушував, а тому вважає, що дії інспектора щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення і винесення постанови про накладення на нього адміністративного стягнення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУаАП, є протиправними.

Також вважає, що жодного із доказів, передбачених ч. 1 ст. 251 КУпАП, поліцейським до постанови БАБ №141417 від 10.06.2023 не додано, а тому лише сама по собі зазначена постанова не може свідчити про його винуватість. Крім того, вказана постанова не відповідає вимогам закону, оскільки у ній не вказано пункт ПДР України який він нібито порушив.

Ухвалою судді Погребищенського районного суду Вінницької області Сича С. М. позовну заяву залишено без руху.

19.09.2023 недоліки позовної заяви було усунуто та ухвалою суду від 20.09.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження.

28.09.2023 головуючий судді Сич С. М. заявив самовідвід у вказаній справі, який ухвалою судді від 28.09.2023 була задоволена, справа передана до канцелярії суду для здійснення повторного авто розподілу.

Ухвалою судді Погребищенського районного суду Вінницької області Бойка А. В. від 02.10.2023 справа прийнята до його провадження та призначена до розгляду на 26.10.2023 за правилами спрощеного позовного провадження.

09.10.2023 від Головного управління Національної поліції у Вінницькій області надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі.

В обґрунтування заперечення проти позову посилається на те, що стягнення, передбачене ч. 1 ст.121-3 КУпАП, накладено поліцейським у межах наданих йому повноважень і під час виконання службових обов`язків, які були здійснені у відповідності до вимог чинного законодавства України, зафіксовані у постанові про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 141417 від 10.06.2023.

Зауважує, що доказом того, що позивач скоїв адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких посадова особа, особисто спостерігаючи порушення ПДР, встановлює наявність адміністративного правопорушення.

ГУНП зазначає, що обставини вчинення правопорушення стверджуються складеною постановою у справі про адміністративне правопорушення, зі змісту якої чітко вбачається час та місце вчинення правопорушення, а також особа, яку притягнуто до відповідальності.

Пунктом 10 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, визначено, що поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, а згідно з пунктом 1 розділу IV цієї Інструкції, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення (а. с. 20-22).

В судовому засіданні представник позивача адвокат Маліцький М. В. позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки суду не повідомив.

З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, суд визнає за необхідне позовні вимоги задовольнити повністю з таких міркувань.

В судовому засіданні беззаперечно встановлено, що 10.06.2023 поліцейським з РПП СПД №2 ВП №4 ВРУП ГУНП у Вінницькій області Недошовенком І. С. було винесено постанову серії БАБ №141417, якою притягнено позивача до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, та накладено стягнення у вигляді штрафу 1120 гривень. Відповідно до постанови, 10.06.2023 о 17 год. 27 хв. в с. Розкопане по вул. Центральна водій ОСОБА_1 керував мотоблоком «JINMA 244», д. н. НОМЕР_1 , буксировочний причіп не зареєстрований (а. с. 4).

Не погоджуючись з вказаною постановою, позивач звернувся до суду з позовом у якому зазначає, що обставини, наведені в оскаржуваній постанові не відповідають дійсності. Позивач наполягає, що не порушував ПДР України, а відтак в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення, визначеного ч.1 ст.121-3 КУпАП.

Положеннями ч. 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Завданням Кодексу України про адміністративні правопорушення є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

За нормою ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Статтею 40 «Про Національну поліцію» встановлено, що поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може закріплювати на однострої, у/на безпілотних літальних апаратах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, а також може використовувати інформацію, отриману за допомогою фото- і відеотехніки, технічних приладів та технічних засобів, що перебувають у чужому володінні.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У пункті 110 рішення Європейського суду з прав людини «Компанія «Вестберґа таксі Актіеболаґ» та Вуліч проти Швеції» (Vastberga taxi Aktiebolag and Vulic v. Sweden № 36985/97) Суд визначив, що «…адміністративні справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення штрафних санкцій має саме суб`єкт владних повноважень».

Частина 1 ст.121-3 КУпАП передбачає відповідальність, зокрема за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Однак відповідачем в порушення вимог ст. 77 КАС України доказів на підтвердження правомірності оскаржуваної постанови серії БАБ №141417 від 10.06.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП не надано.

Так, судом встановлено, що як доказ вчинення позивачем адміністративного правопорушення передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП, відповідачем надано лише постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №1141417 від 10.06.2023.

Проте зазначена постанова є предметом спору між позивачем та відповідачем та не може розглядатися як доказ, за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Зазначена постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 26 квітня 2018 року у справі № 338/1/17.

Крім того, в оскаржуваній постанові не вказано який саме пункт ПДР порушений позивачем.

Таким чином, відповідачем факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, яке передбачено ч.1 ст.121-3 КУпАП та правомірність винесення оскаржуваної постанови не доведено.

З огляду на викладене, оскаржувана постанова серії БАБ №141417 від 10.06.2023 про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП підлягає скасуванню, як протиправна.

Частиною 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Частиною 1 ст.139 КАС України визначено, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, за наслідками розгляду справи необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 сплачений ним судовий збір в розмірі 536,80 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 6, 19-20, 77, 286 КАС України, суд, -

Ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського з РПП СПД № 2 ВП № 4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Недошовенка Івана Сергійовича, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, задовольнити.

Постанову поліцейського з РПП СПД №2 ВП №4 Вінницького РУП ГУНП у Вінницькій області Недошовенка І. С. про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ № 141417 від 10.06.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121-3 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1120 грн. - скасувати.

Справу про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121-3 КУпАП провадженням закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області на користь ОСОБА_1 витрати по оплаті судового збору в сумі 536,80 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду виготовлено 31.10.2023.

Суддя