Справа № 160/11392/23
Суддя: Савченко Артур Владиславович
Дата ухвалення: 2023-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Савченка А.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворізька будівельна компанія» про стягнення суми адміністративно-господарських санкцій,
Позивач 25.05.2023 р. звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить:
- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворізька будівельна компанія» на користь держави в особі Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю суму адміністративно-господарських санкцій за незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік у розмірі 585 135,46 грн.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2023 р. відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 21.07.2023 р. витребувано
- інформацію за формою, затвердженою постановою правління Пенсійного фонду України від 10.03.2023 року № 14-2, отриману від органів пенсійного фонду стосовно Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворізька будівельна компанія»;
- копії звітів за ф. № 3-ПН Інформація про попит на робочу силу (вакансії) за 2022 рік з відміткою про їх прийняття відповідним центром зайнятості;
- інформацію про те, чи подавав відповідач до центрів зайнятості та філій обласного центру зайнятості інформацію про наявність вакансій у відповідача для осіб з інвалідністю протягом 2022 року, чи направлялися протягом 2022 року центрами зайнятості та філіями обласного центру зайнятості до відповідача особи з інвалідністю для працевлаштування.
В обґрунтування заявлених позовних вимог позивачем зазначено, що відповідно до вимог Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» від 21.03.1991 року №875 (далі Закон №875) підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю. Невиконання нормативу робочих місць у кількості, визначенійу ч.1 ст.19 Закону №875, тягне за собою накладення адміністративно-господарських санкцій, які самостійно сплачуються такими підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами до 15 квітня, наступного за роком, в якому відбулось порушення нормативу. Відповідно до розрахунку сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за 2022 рік, надісланого відповідачу, середньооблікова чисельність штатних працівників, що працювали у відповідача за 2022 рік, склала 345 особи. Таким чином, середньооблікова чисельність осіб з інвалідністю, відповідно до нормативу, встановленого ч. 1 ст. 19 Закону №875, у відповідача 14 осіб. Середньооблікова чисельність штатних працівників, яким встановлено інвалідність, у роботодавця склала 8осіб, що є меншим ніж встановлено нормативом. Таким чином, за 6 робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю та не зайнятих особами з інвалідністю у 2022 році, відповідач до 15.04.2023 р. повинен був самостійно сплатити адміністративно-господарські санкції у розмірі 585135,46грн. Однак, адміністративно-господарські санкції відповідачем не сплачені, у зв`язку із чим позивач був змушений звернутись до суду із цим позовом.
28 липня 2023 року від відповідача надійшов відзив, в якому позовні вимоги не визнав, просив у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування заперечень зазначив, що жодного порушення не допустив, оскільки виконав у 2022 році норматив з працевлаштування осіб з інвалідністю, що виключає застосування адміністративно-господарських санкцій. Також зазначав про помилки, допущені відповідачем в податковому розрахунку сум доходу, нарахованого на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого внеску, квартальних звітах, яка в подальшому була виправлена шляхом подання уточнюючого звіту.
Відповідно до ч.1 ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності.
Частинами 5, 8 ст.262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Зважаючи на наведене та відповідно до вимог ст.ст. 257, 262 КАС України, справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні.
Дослідивши матеріали справи та докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд доходить висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.
Як вбачається з наданої позивачем квитанції від 17.04.2023 р., в ній зазначено, що розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю, розміщено в електронному кабінеті відповідача на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України 17.04.2023 р.
Судом також встановлено та матеріалами справи підтверджено, що у відповідача протягом 2022 р. були працевлаштовані 18 осіб з інвалідністю:
- ОСОБА_1 наказ №8к від 09.01.2019, припинено роботу на підставі наказу №22-к від 06.02.2023
- ОСОБА_2 наказ №162-к від 02.08.2021
- ОСОБА_3 наказ №54-к від 03.09.2013, звільнений на підставі наказу №75-к від 24.05.2023
- ОСОБА_4 наказ №66-к від 01.10.2013
- ОСОБА_5 наказ №274к від 14.11.2019
- ОСОБА_6 наказ №28к від 05.02.2019
- ОСОБА_7 наказ №147-к від 01.09.2014
- ОСОБА_8 наказ №12-к від 16.01.2019, звільнений на підставі наказу №142-к від 07.09.2022
- ОСОБА_9 наказ №45к від 20.02.2019
- ОСОБА_10 наказ № 114-к від 30.06.2015, звільнений на підставі наказу № 140-к від 31.08.2022.
- ОСОБА_11 наказ № 42-к від 19.08.2013
- ОСОБА_12 наказ №33-к від 01.08.2013
- ОСОБА_13 наказ №54-к від 03.09.2013
- ОСОБА_14 наказ №42-к від 12.03.2015
- ОСОБА_15 наказ № 47к від 03.03.2017
- ОСОБА_16 наказ від 136/1к від 04.06.2019
- Бровченко О.В. наказ №54-к від 03.09.2013
- Асваров С.М. наказ №41-к від 16.08.2013, припинено роботу на підставі наказу №57-к від 04.04.2022
Вказане підтверджується наказами про прийняття на роботу, наказами про звільнення, записами в трудових книжках, довідками до Акта огляду МСЕК по кожному вищезазначеному працівнику.
Суд також зазначає, що протягом 2023 року відповідачем регулярно подавався податковий розрахунок сум доходу, нарахованого на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого внеску, у якому, як зазначено відповідачем, не вірно був заповнений рядок 102 (ознака платника єдиного внеску: «працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, осіб»). При заповненні цього рядка було зазначено неправильну кількість працевлаштованих осіб з інвалідністю. В подальшому, у 2023 р., відповідачем була виправлена ця помилка шляхом подання уточнюючої звітності.
Судом встановлено, що відповідач не подавав до центру зайнятості в 2022 році інформацію про попит на робочу силу (вакансії), про вільні робочі місця та вакантні посади, на яких може використовуватись праця осіб з інвалідністю за формою №3-ПН.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Законом, що визначає основи соціальної захищеності інвалідів в Україні і гарантує їм рівні з усіма іншими громадянами можливості для участі в економічній, політичній і соціальній сферах життя суспільства, створення необхідних умов, які дають можливість інвалідам ефективно реалізувати права та свободи людини і громадянина та вести повноцінний спосіб життя згідно з індивідуальними можливостями, здібностями і інтересами є № 875.
Відповідно до статті 18 Закону №875 підприємства, установи, організації, фізичні особи, які використовують найману працю, зобов`язані виділяти та створювати робочі місця для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі спеціальні робочі місця, створювати для таких осіб умови праці з урахуванням індивідуальних програм реабілітації і забезпечувати інші соціально-економічні гарантії, передбачені законодавством, надавати державній службі зайнятості інформацію, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
За змістом статті 19 Закону №875 для підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, установлюється норматив робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю у розмірі 4 відсотки середньооблікової чисельності штатних працівників облікового складу за рік, а якщо працює від 8 до 25 осіб, - у кількості одного робочого місця.
Підприємства, установи, організації, у тому числі підприємства, організації громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, самостійно розраховують кількість робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті та з урахуванням вимог статті 18 цього Закону, і здійснюють працевлаштування осіб з інвалідністю у рахунок нормативу робочих місць. При розрахунках кількість робочих місць округлюється до цілого значення.
Виконанням нормативу робочих місць у кількості, визначеній згідно з частиною першою цієї статті, вважається працевлаштування підприємством, установою, організацією, у тому числі підприємством, організацією громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичною особою, яка використовує найману працю, осіб з інвалідністю, для яких це місце роботи є основним.
До виконання підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, зараховується забезпечення роботою осіб з інвалідністю на підприємствах, в організаціях громадських об`єднань осіб з інвалідністю шляхом створення господарських об`єднань підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, та підприємствами, організаціями громадських об`єднань осіб з інвалідністю з метою координації виробничої, наукової та іншої діяльності для вирішення спільних економічних та соціальних завдань.
Пенсійний фонд України у порядку та за формою, встановленими Пенсійним фондом України за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, надає Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю інформацію:
- про працевлаштованих осіб з інвалідністю;
- про створення підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю;
- необхідну для обчислення кількості робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами, які використовують найману працю, відповідно до нормативу, встановленого частиною першою цієї статті.
Отримана від Пенсійного фонду України інформація, яка містить ознаки порушень законодавства про створення робочих місць для осіб з інвалідністю, про зайнятість та працевлаштування осіб з інвалідністю, є підставою для проведення перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю.
Отримана від Пенсійного фонду України інформація про працевлаштованих осіб з інвалідністю використовується в Централізованому банку даних з проблем інвалідності для визначення в автоматичному режимі осіб з інвалідністю, які можуть бути працевлаштовані.
Порядок контролю за виконанням нормативу робочих місць та перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі шляхом його зарахування, визначається Кабінетом Міністрів України.
Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику з питань нагляду та контролю за додержанням законодавства про працю, зайнятість населення, у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, здійснює перевірки підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, щодо виконання нормативу робочих місць, призначених для працевлаштування осіб з інвалідністю, у тому числі шляхом його зарахування.
Керівники підприємств, установ, організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичні особи, які використовують найману працю, у разі незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю несуть відповідальність у встановленому законом порядку.
Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю щороку до 10 березня в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення підприємств, установ та організацій, у тому числі підприємств, організацій громадських об`єднань осіб з інвалідністю, фізичних осіб, які використовують найману працю, які не забезпечили виконання у попередньому році нормативу робочих місць, визначеного згідно з частиною першою цієї статті, та надсилає їм розрахунок сум адміністративно-господарських санкцій, що підлягають сплаті у зв`язку з невиконанням нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю за попередній рік, обчислених відповідно до статті 20 цього Закону.
Розрахунок надсилається у формі електронного документа через електронні кабінети підприємств, установ та організацій, фізичних осіб, які використовують найману працю, на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду України у формі та порядку, визначених Фондом соціального захисту осіб з інвалідністю спільно з Пенсійним фондом України.
Фонд соціального захисту осіб з інвалідністю в автоматизованому режимі з використанням даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та Централізованого банку даних з проблем інвалідності здійснює визначення осіб з інвалідністю, які можуть бути працевлаштовані, та надсилає інформацію про таких осіб до Державного центру зайнятості для проведення роботи з їх працевлаштування.
Порядок визначення осіб з інвалідністю, які можуть бути працевлаштовані, форма та порядок надсилання інформації про таких осіб визначаються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері зайнятості населення та трудової міграції.
З вказаного встановлено, що отримана від Пенсійного фонду України інформація щодо працевлаштування осіб з інвалідністю, є підставою для проведення перевірки підприємства, яке використовує найману працю, а керівник підприємства несе відповідальність у встановленому законом порядку у разі незабезпечення виконання нормативу робочих місць для працевлаштування осіб з інвалідністю.
Позивач зазначає у позові про те, що у відповідача мало існувати 14 робочих місць, зайнятих особами з інвалідністю, проте середньооблікова чисельність штатних працівників, яким встановлена інвалідність, у відповідача становила 8 осіб.
Із наданих відомостей відзиву та доданих до нього документів встановлено, що у відповідача протягом 2022 р. були працевлаштовані 18 осіб з інвалідністю:
- ОСОБА_1 наказ №8к від 09.01.2019, припинено роботу на підставі наказу №22-к від 06.02.2023
- ОСОБА_2 наказ №162-к від 02.08.2021
- ОСОБА_3 наказ №54-к від 03.09.2013, звільнений на підставі наказу №75-к від 24.05.2023
- ОСОБА_4 наказ №66-к від 01.10.2013
- ОСОБА_5 наказ №274к від 14.11.2019
- ОСОБА_6 наказ №28к від 05.02.2019
- ОСОБА_7 наказ №147-к від 01.09.2014
- ОСОБА_8 наказ №12-к від 16.01.2019, звільнений на підставі наказу №142-к від 07.09.2022
- ОСОБА_9 наказ №45к від 20.02.2019
- ОСОБА_10 наказ №114-к від 30.06.2015, звільнений на підставі наказу № 140-к від 31.08.2022.
- ОСОБА_11 наказ № 42-к від 19.08.2013
- ОСОБА_12 наказ №33-к від 01.08.2013
- ОСОБА_13 наказ №54-к від 03.09.2013
- ОСОБА_14 наказ №42-к від 12.03.2015
- ОСОБА_15 наказ № 47к від 03.03.2017
- ОСОБА_16 наказ від 136/1к від 04.06.2019
- Бровченко О.В. наказ №54-к від 03.09.2013
- Асваров С.М. наказ №41-к від 16.08.2013, припинено роботу на підставі наказу №57-к від 04.04.2022
Вказане підтверджується наказами про прийняття на роботу, наказами про звільнення, записами в трудових книжках, довідками до Акта огляду МСЕК по кожному вищезазначеному працівнику.
Суд також зазначає, що протягом 2023 року відповідачемрегулярно подававсяподатковий розрахунок сум доходу, нарахованого на користь платників податків-фізичних осіб, і сум утриманого з них податку, а також сум нарахованого внеску, у якому, як зазначено відповідачем, не вірно був заповнений рядок 102 (ознака платника єдиного внеску: «працівників, яким відповідно до чинного законодавства встановлена інвалідність, осіб»). При заповненні цього рядка було зазначено неправильну кількість працевлаштованих осіб з інвалідністю. В подальшому, у 2023 р., відповідачем була виправлена ця помилка шляхом подання уточнюючої звітності.
Частини 1-2 ст.218 ГК України передбачають, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов`язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення.
Отже, враховуючи зазначену норму, адміністративно-господарські санкції можуть бути застосовані до учасника господарських відносин за порушення ним правил, встановлених законодавчими актами, при наявності в діях суб`єкту господарювання вини у вчиненні такого порушення та якщо ним не приймались заходи, спрямовані на недопущення господарського правопорушення.
З огляду на те, що відповідачем були виконані вимоги Закону №875 щодо прийняття заходів для працевлаштування осіб з інвалідністю, а позивачем не надано доказів того, що відповідач не створив робочі місця для осіб з інвалідністю, відмовляв їм у прийнятті на роботу, несвоєчасно надавав державній службі зайнятості інформацію щодо наявності вакансій, необхідну для організації працевлаштування осіб з інвалідністю, суд дійшов висновку, що в діях відповідача відсутній склад правопорушення, за вчинення якого Законом № 875 передбачено застосування адміністративно-господарських санкцій.
Враховуючи встановлені судами обставини справи, відповідачем не було допущено жодних із наведених вище порушень, а тому відсутні підстави для сплати адміністративно-господарських санкцій, і позовні вимоги є необґрунтованими та не підлягають задоволенню.
Згідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Приймаючи до уваги вище наведене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позову з викладених вище підстав.
Питання щодо розподілу судових витрат врегульовані ст.139 КАС України.
Відповідно до статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі відмови в задоволенні позову судовий збір не підлягає розподілу.
Керуючись ст. 241 246, 250 КАС України, суд,
У задоволенні позову Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального захисту осіб з інвалідністю до Товариства з обмеженою відповідальністю «Криворізька будівельна компанія» про стягнення суми адміністративно-господарських санкцій відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України та може бути оскаржене в порядку та у строки, встановлені ст.ст.295, 297 КАС України.

Суддя А.В. Савченко