Справа № 140/11060/21
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 рокуЛьвівСправа № 140/11060/21 пров. № А/857/15756/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року про повернення ОСОБА_1 заяви, яка подана в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, у справі № 140/11060/21за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В:

19 липня 2023 року ОСОБА_1 звернулася із заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду в адміністративній справі.

07 серпня 2023 року Волинський окружний адміністративний суд прийняв ухвалу, якою заяву ОСОБА_1 , яка подана в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, повернув заявниці.

Приймаючи ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачка пропустила 10-ти денний строк звернення до суду із цією заявою. Суд першої інстанції вважає, що, отримавши у травні 2023 року пенсію, позивачка повинна була дізнатися про порушення свої прав. Суд не пов`язує момент строку звернення із заявою з листом Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області від 29 червня 2023 року № 25132-25306/Г-03/8-2800/23 у якому викладена відповідь на заяву позивачки про результат виконання рішення суду.

Не погодившись із цією ухвалою позивачка подала апеляційну скаргу, у якій просить цю ухвалу скасувати та задовольнити заяву, яка подана в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 30.11.2021 року зобов`язано відповідача здійснити доплату до пенсії у розмірі двох мінімальних заробітних плат. Рішення набрало законної сили 31.12.2021 року, є обов`язкове до виконання, а тому, на думку позивачки, має бути виконане у спосіб, який визначений резолютивною частиною рішення. Водночас, відповідач нарахував позивачці пенсію у розмірі двох прожиткових мінімумів і про це вона дізналася із листа відповідача від 29 червня 2023 року № 25132-25306/Г-03/8-2800/23

Таким чином позивачка вважає, що суд першої інстанції помилково повернув її заяву.

Перевіривши матеріали справи, доводи заяви про визнання протиправними дій, вчинених суб`єктом владних повноважень на виконання рішення суду в адміністративній справі, суд апеляційної інстанції, при розгляді цієї справи, виходить з наступного.

Апеляційний суд встановив те, що 30.11.2021 року Волинський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії задовольнив.

Визнав протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 з 10 квітня 2021 року підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи".

Зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області здійснити ОСОБА_1 з 10 квітня 2021 року нарахування та виплату підвищення до пенсії як непрацюючому пенсіонеру, яка проживає на території радіоактивного забруднення у розмірі, визначеному статтею 39 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи", що дорівнює двом мінімальним заробітним платам (згідно з Законом про Державний бюджет на відповідний рік).

Рішення набрало законної сили 31.12.2021 року.

Частиною 1 статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Частиною 4 статті 383 КАС України, визначено, що таку заяву, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

У постанові від 13 липня 2023 року по справі 9901/988/18 Велика Палата Верховного Суду вказала, що подання до суду заяви у порядку, передбаченому статтею 383 КАС України, пов`язане саме з оскарженням дій та бездіяльності відповідача при примусовому виконанні судового рішення, на користь чого свідчать приписи пунктів 6-8 частини другої статті 383 КАС України, за якими позивач має зазначити у заяві, зокрема: відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого виконавчого провадження; інформацію про день пред`явлення виконавчого листа до виконання; інформацію про хід виконавчого провадження.

Тобто перебіг десятиденного строку на звернення до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України починається із дати, коли особа-позивач дізналась або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів діями або бездіяльністю відповідача, пов`язаними з примусовим виконанням судового рішення, яке набрало законної сили.

Апеляційний суд встановив, що 27 січня 2023 року державний виконавець відкрив виконавче провадження № 70859625, щодо примусового виконання рішення суду у цій справі.

Як стверджує позивачка, отримавши 11 липня 2023 року лист відповідача від 29 червня 2023 року № 25132-25306/Г-03/8-2800/23, вона дізналася про те, що відповідач, згідно із розпорядженням від 17.03.2023 року, провів нарахування доплати до пенсії з 10.04.2021 року, на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30.11.2021 року, у розмірі двох прожиткових мінімумів доходів громадян, а не двох мінімальних заробітних плат.

У постанові від 13 липня 2023 року по справі 9901/988/18 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У разі пропуску строку звернення до суду підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.

З цього приводу Велика Палата також неодноразово зазначала, що строк звернення до адміністративного суду - це строк, у межах якого особа, яка має право на позов, повинна звернутися до адміністративного суду для захисту своїх прав у публічно-правових відносинах або для реалізації владних повноважень.

Дотримання строку звернення є однією з умов реалізації права на позов і тісно пов`язане з реалізацією права на справедливий суд. Наявність такої умови запобігає зловживанням і погрозам звернення до суду. Її відсутність призводила б до постійного збереження стану невизначеності у правовідносинах.

Разом з тим, невиконання або несвоєчасне виконання постановленого на користь особи рішення суду є порушенням (обмеженням) права на справедливий суд. Суд не повинен тлумачити приписи частини четвертої статті 383 КАС України у такий спосіб, щоб створювати перешкоди для забезпечення виконання рішення суду. Трактування правил цієї статті повинне перебувати в системному зв`язку з принципом обов`язковості судового рішення.

Суд першої інстанції вважає, що позивачка мала дізнатися про порушення свого права на належний розмір пенсії і невиконання рішення суду відповідачем у травні 2023 року коли отримала пенсію у меншому розмірі, ніж дві мінімальні заробітні плати.

Однак, апеляційний суд не погоджується із цією думкою суду першої інстанції та вважає, що строк звернення до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України необхідно рахувати з 11.07.2023 року, тобто з моменту отримання позивачкою листа відповідача від 29 червня 2023 року № 25132-25306/Г-03/8-2800/23, у якому відповідач повідомив, що він виконав рішення суду у цій справі, шляхом виплати позивачці доплати до пенсії у розмірі двох прожиткових мінімумів, а не двох мінімальних заробітних плат, як вказано у рішенні суду.

Саме з цього моменту позивачка довідалася, що відповідач невірно, на її думку, виконав рішення суду, тобто вчинив протиправні дії на виконання рішення суду в цій адміністративній справі.

Отже, про порушення свого права позивачка дізналась 11.07.2023, а до суду звернулась 19.07.2023, тобто в межах десятиденного строку, визначеного ч. 4 ст. 383 КАС України.

Тому, суд першої інстанції, на думку апеляційного суду, зробив помилковий висновок про повернення заяви позивачки, яка подана в порядку статті 383 КАС України.

Відповідно до частини 1 статті 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків суду обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права щодо повернення заяви, у зв`язку з чим ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати та прийняти постанову, якою заяву разом із справою направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 320, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Волинського окружного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року про повернення заяви ОСОБА_1 , яка подана в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, у справі № 140/11060/21 скасувати та прийняти постанову, якою справу № 140/11060/21 разом із заявою ОСОБА_1 , яка подана в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, направити на продовження розгляду в суд першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не може бути оскаржена.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Постанова складена 06.11.2023 року