Справа № 140/24223/23
Суддя: Каленюк Жанна Василівна
Дата ухвалення: 2023-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2023 року ЛуцькСправа № 140/24223/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Волинській області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

ВСТАНОВИВ:

Головне управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області) звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу в сумі 20732,42 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач відповідно до вимог статті 16 Податкового кодексу України (далі ПК України) зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку та розмірах, встановлених законом. Такий обов`язок відповідач не виконує та за ним обліковується податковий борг у сумі 20732,42 грн (з податку на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування). Направлення відповідачу податкової вимоги не призвело до погашення податкового боргу.

З наведених підстав позивач просив стягнути з відповідача податковий борг.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 04 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, її розгляд призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України).

У відзиві на позовну заяву (а.с.28-29) відповідач заперечив проти задоволення позовних вимог. Зазначив, що податкову вимогу він не отримував. Ця вимога за його адресою місця проживання (реєстрації) не надходила ( АДРЕСА_1 ), а у спірній вимозі зазначена інша адреса: АДРЕСА_1 . Вважає, що оскільки відсутні належні докази відправки та/або вручення (невручення) податкової вимоги від 10 липня 2023 року №0-0320, то у позивача не виникло право на стягнення податкового боргу.

У відповіді на відзив (а.с.45) позивач підтримав доводи позову. Додатково вказав, що податкова вимога від 10 липня 2023 року №0-0320 надіслана ОСОБА_1 на адресу платника податків, яка є його податковою адресою; при цьому податкова вимога згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення особисто отримана відповідачем 13 липня 2023 року. Податкову вимогу також було надіслано на нову адресу відповідача разом із новою редакцію позовної заяви.

Позивач зауважив, що платник податків у разі зміни податкової адреси зобов`язаний подати заяву про внесення змін до Державного реєстру фізичних осіб-платників податків (форма 5-ДР) для внесення змін щодо місця проживання. Однак платником податків ОСОБА_1 у встановленому законом порядку не було повідомлено контролюючий орган про зміну свого місця проживання.

У запереченні на відповідь на відзив (а.с.48-50) відповідач просив відмовити у задоволенні позову, оскільки відсутні належні докази направлення на його адресу податкової вимоги від 10 липня 2023 року №0-0320 - рекомендованим листом з повідомленням про вручення. За адресою, на яку направлена податкова вимога, він знятий з реєстрації, тому не міг її отримувати. До того ж право на звернення до суду у податкового органу виникає після спливу 60 календарних днів з дня надіслання/вручення податкової вимоги платнику податків. Вважає, що зазначені умови звернення до суду ГУ ДПС у Волинській області не дотримало.

Сторони не зверталися у встановленому порядку із клопотанням про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін.

Дослідивши письмові докази та перевіривши доводи, викладені у позові, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 з 30 квітня 2010 року по 30 грудня 2016 року був зареєстрований як фізична особа-підприємець за адресою: АДРЕСА_2 ; на обліку як платник податків перебував у ГУ ДПС у Волинській області. Підприємницька діяльність припинена відповідачем на підставі власного рішення 30 грудня 2016 року. Про вказані обставини свідчить витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (а.с.16).

Відповідно до довідки ГУ ДПС у Волинській області за ОСОБА_1 (а.с.4) станом на 18 серпня 2023 року обліковується податковий борг з податку на доходи фізичних осіб у сумі 20732,42 грн, який виник у зв`язку із несплатою самостійно нарахованого грошового зобов`язання у податковій декларації про майновий стан і доходи за 2021 рік від 03 травня 2022 року (а.с.7).

Наявність податкового боргу за вказаними платежем також підтверджується розрахунком податкового боргу (а.с.4), витягом з Інтегрованої картки платника податків в Автоматизованій інформаційній системі (а.с.10).

Несплата відповідачем податкового боргу стала підставою для звернення ГУ ДПС у Волинській області з адміністративним позовом про стягнення податкового боргу з відповідача у примусовому порядку.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Статтею 67 Конституції України установлено обов`язок кожного сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відповідно до підпункту 16.1.4 пункту 16.1 статті 16 ПК України платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк (пункт 38.1 статті 38 ПК України).

За приписами підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України грошове зобов`язання платника податків - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету або на єдиний рахунок як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк, та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом (підпункт 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не сплатив у встановлений ПК України строк самостійно визначені податкові зобов`язання згідно з податковою декларацією про майновий стан і доходи за 2021 рік.

За змістом пункту 46.2 статті 46 ПК України податковою декларацією, розрахунком є документ, що подається платником податків контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання.

Згідно з підпунктом 49.18.4 пункту 49.18 статті 49 ПК України податкові декларації, крім випадків, передбачених цим Кодексом, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб, у тому числі самозайнятих осіб, - до 1 травня року, що настає за звітним, крім випадків, передбачених розділом IV цього Кодексу.

Відповідно до пункту 56.11 статті 56 ПК України не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.

Приписами пункту 57.1 статті 57 ПК України встановлено, що платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З наведеного слідує, що визначені у податковій декларації від 03 травня 2022 року податкові зобов`язання, несплачені платником податків (відповідачем), у строки, встановлені пунктом 57.1 статті 57 ПК України, є його податковим боргом.

Пунктом 59.1 статті 59 ПК України обумовлено, що у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Як встановлено з матеріалів справи, 10 липня 2023 року ГУ ДПС у Волинській області сформувало та надіслало ОСОБА_1 рекомендованим листом з повідомленням про вручення податкову вимогу №0-0320 про наявність податкового боргу в сумі 20732,42 грн (а.с.5). Відповідно до повідомлення про вручення поштового відправлення вимога вручена ОСОБА_1 13 липня 2023 року (а.с.47).

Доказів оскарження податкової вимоги від 10 липня 2023 року №0-0320 або сплати вказаної у ній суми податкового боргу ОСОБА_1 не надав.

ОСОБА_1 заперечує отримання ним податкового вимоги, надісланої за адресою: АДРЕСА_1 .

За вказаною адресою, як було зазначено вище, ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець. Така адреса значиться в Автоматизованій інформаційній системі Державної податкової служби як податкова адреса відповідача (а.с.8-9).

За правилами, установленими пунктом 42.1 статті 42 ПК України податкові повідомлення - рішення, податкові вимоги або інші документи з питань адміністрування податків, зборів, платежів, податкового контролю, у тому числі з питань проведення перевірок, звірок, адресовані контролюючим органом платнику податків, повинні бути складені у письмовій формі, відповідним чином підписані та у випадках, передбачених законодавством, завірені печаткою такого контролюючого органу і відображатися в електронному кабінеті.

Відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).

Як обумовлено пунктом 42.5 статті 42 ПК України, у разі якщо платник податків не подав заяву про бажання отримувати документи через електронний кабінет, листування з платником податків здійснюється шляхом надіслання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручаються платнику податків (його представнику).

У разі якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з відсутністю за місцезнаходженням посадових осіб платника податків, їхньою відмовою прийняти документ, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) платника податків або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.

З наведеного слідує, що надіслання податкової вимоги платнику податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення є належним способом інформування останнього про наявність податкового боргу.

У цьому спорі суд виходить з того, що згідно з пунктом 45.1 статті 45 ПК України платник податків - фізична особа зобов`язаний визначити свою податкову адресу. Податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси.

Відповідно до пункту 70.7 статті 70 ПК України фізичні особи - платники податків зобов`язані подавати контролюючим органам відомості про зміну даних, які вносяться до облікової картки або повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків і мають відмітку у паспорті), протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви за формою та у порядку, визначеними центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

До облікової картки фізичної особи платника податків та повідомлення (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків) вноситься, зокрема інформація про місце проживання (підпункт 70.2.4 пункту 70.4 статті 70 ПК України).

Отже, податковою адресою платника податків фізичної особи (в тому числі самозайнятих осіб) є адреса, внесена при реєстрації в Державному реєстрі, фізичних осіб платників податків.

Підставами для внесення змін до облікових даних платників податків є, зокрема, документально підтверджена інформація, що надається платниками податків (підпункт 66.1.3 пункту 66.1 статті 61 ПК України).

Відповідно до висновку, сформованого Верховним Судом у постанові від 04 серпня 2023 року у справі №120/7318/21-а, невиконання платником податків обов`язку щодо повідомлення контролюючого органу про зміну податкової адреси позбавляє його можливості посилатися у спорі з контролюючим органом, що документи, правомірності яких стосується спір, не були йому вручені, якщо буде встановлено, що документи були направлені в установленому законом порядку на його податкову адресу, навіть у випадку повернення цих документів підприємством поштового зв`язку через неможливість їх вручення.

Отже, надіслання податковим органом податкової вимоги за адресою платника податків, за якою вона перебуває на обліку (податкова адреса) відповідає нормативній поведінці контролюючого органу. Водночас платник податків має обов`язок повідомити податковий орган про зміну даних, які вносять до облікової картки платника протягом місяця з дня виникнення таких змін шляхом подання відповідної заяви, що слугувати підставою для зміни податкової адреси.

Відповідач не надав суду доказів про те, що він у встановленому порядку повідомляв контролюючий орган про зміну місця реєстрації, зокрема, після припинення підприємницької діяльності у 2016 році. При цьому відповідно до витягу з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с.15) ОСОБА_1 має зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 (актуальна дата реєстрації відсутня).

Суд зауважує, що платник податків не позбавлений мати у власності (користуванні) кілька об`єктів житлової нерухомості та лише за однією із них він реєструє місце проживання (за його вибором).

Незважаючи на доводи про неотримання податкової вимоги, надісланої рекомендованим порядком з повідомленням про вручення, у повідомленні про вручення рекомендованого поштового відправлення наявна відмітка про вручення поштової кореспонденції адресату ОСОБА_1 (а.с.6).

За таких обставин суд відхиляє доводи відповідача про невиконання контролюючим органом обов`язку надіслання податкової вимоги.

Зазначена відповідачем у запереченні на відповідь на відзив правова позиція Верховного Суду, викладена в постанові від 08 серпня 2018 року у справі №812/41/17, не є релевантною до обставин цієї справи, оскільки згадана постанова стосується інших обставин, а саме направлення податкової вимоги листом без повідомлення про вручення.

Повертаючись до обставин у розглядуваній справі, суд виходить із того, що відповідач не сплатив самостійно задекларовані податкові зобов`язання. Не спричинили погашення податкового боргу і надіслання йому контролюючим органом податкової вимоги.

Згідно з пунктом 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги (пункти 95.1, 95.2 статті 95 ПК України).

Суд звертає увагу, що відповідач у запереченні на відзив покликався на пункт 95.2 статті 95 ПК України в редакції до змін, внесених Законом України від 16 січня 2020 року №466-IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» (набрав чинності 23 травня 2020 року).

Виходячи із системного аналізу положень ПК України та матеріалів справи, беручи до уваги ту обставину, що податкове зобов`язання у сумі 20732,42 грн є узгодженим та не сплачене відповідачем у встановлений строк (доказів його погашення боргу суду не надано), то суд дійшов висновку про задоволення позову шляхом прийняття рішення про стягнення в дохід бюджету з ОСОБА_1 вказаного податкового боргу.

Керуючись статтями 9, 72-77, 162, 243-246, 255, 262, 295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Позов Головного управління ДПС у Волинській області (43010, Волинська область, місто Луцьк, майдан Київський, будинок 4, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи 44106679) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) про стягнення податкового боргу задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід бюджету податковий борг у сумі 20732,42 грн (двадцять тисяч сімсот тридцять дві грн 42 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк