Справа № 120/8328/22
Суддя: Ватаманюк Р.В.
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 120/8328/22

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Заброцька Л.О.

Суддя-доповідач - Ватаманюк Р.В.

06 листопада 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Ватаманюка Р.В.

суддів: Сапальової Т.В. Капустинського М.М. ,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій протиправними, визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

Позивач звернулись із позовом до Вінницького окружного адміністративного суду в якому просив:

- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо виключення майора юстиції ОСОБА_1 наказом від 13 вересня 2022 року №266 зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України в порушення вимог ст. 242 Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України без усіх необхідних розрахунків;

- визнати протиправним та скасувати наказ від 13.09.2022 № 266 Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо виключення майора юстиції ОСОБА_1 зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України;

- поновити в списках Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України майора юстиції запасу ОСОБА_1

ІІ. ЗМІСТ СУДОВОГО РІШЕННЯ СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 31.07.2023 позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано наказ командира Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині) від 12.09.2022 № 266 в частині пункту 2 щодо виключення майора юстиції ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини з 13.09.2022.

Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України поновити в списках особового складу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_1 з 13.09.2022.

Приймаючи оскаржуване рішення суд першої інстанції виходив з того, що як на момент прийняття оскаржуваного наказу від 12.09.2022, та і на дату виключення позивача зі списків особового складу військової частини (з 13.09.2022) з позивачем не було проведено усіх необхідних розрахунків за всіма видами грошового забезпечення. В той же час, позивач не надавав згоди на виключення його зі списків особового складу військової частини до проведення всіх розрахунків.

Отже, відповідач в порушення приписів пункту 232 Положення №1153/2008 виключив позивача із списків особового складу військової частини з 13 вересня 2022 року, без проведення з ним усіх необхідних розрахунків, та без отримання відповідної згоди.

Водночас, з метою ефективного способу захисту порушених прав позивача зобов`язати відповідача поновити в списках особового складу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ОСОБА_1 з 13.09.2022.

ІІІ. ДОВОДИ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, в частині задоволення позовних вимог, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати вказане рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт вказав, що судом першої інстанції безпідставно не враховано те, що 14.09.2022 позивач прибув у відділення кадрів військової частини НОМЕР_1 для отримання трудової книжки, що підтверджуєтеся його підписом в книзі обліку руху трудових книжок і вкладишів до них військової частини від 14.09.2022 за № 494, та не заперечував про виключення його зі списків військової частини без проведення з ним усіх необхідних розрахунків, що підтверджується відсутністю в матеріалах справи доказів звернення позивача до командира військової частини.

Крім цього, при винесенні спірного рішення судом першої інстанції не було взято до уваги пояснення наданні відповідачем у відзиві, та наявний в матеріалах справи акт про відмову від ознайомлення з наказом про звільнення та отримання трудової книжки, складеним 13.09.2022 та зареєстрованим за внутрішнім № 1220, відповідно до якого позивач був повідомлений про виключення його зі списків військової частини з 13.09.2022, одночасно в якому йому було запропоновано в разі не згоди з виключенням 13 списків військової частини без повного розрахунку звернутися з рапортом на ім`я командира військової частини в якому вказати, що про виключення 31 списків військової частини до проведення з ним усіх необхідних розрахунків він заперечує.

ІV. ВІДЗИВ НА АПЕЛЯЦІЙНУ СКАРГУ

Позивач подав відзив на апеляційну скаргу відповідача вказавши, що позивач не надав згоди про виключення його зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення, з наказом від 13.09.2022 № 266 Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо виключення майора юстиції ОСОБА_1 зі списків особового складу Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, позивач по сьогоднішній день не ознайомлений.

Водночас, відповідач жодним чином не спростував у своїй апеляційній скарзі доводи позивача, натомість довів протиправний характер своїх дій, які були дослідженні в ході розгляду Вінницьким окружним адміністративним судом справи по суті, наслідком якого є рішення про визнання дій відповідача протиправними та задоволення позову на користь позивача.

V. РУХ СПРАВИ У СУДІ АПЕЛЯЦІЙНОЇ ІНСТАНЦІЇ

Ухвалою суду від 09.10.2023 відкрито апеляційне провадження у справі та призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Враховуючи, що рішення суду першої інстанції прийняте у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, а в матеріалах справи достатньо доказів для прийняття законного і обґрунтованого рішення, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження на підставі п.3 ч.1 ст.311 КАС України.

VІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ

ОСОБА_1 проходив службу у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України.

06.07.2022 позивач ОСОБА_1 звернувся з рапортом на ім`я командира Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив клопотати перед вищим командуванням про звільнення його з військової служби в запас Збройних Сил України відповідно до п. 3 п.п. "г" ч. 5 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" через сімейні обставини, а саме у зв`язку із самостійним вихованням дитини з інвалідністю віком до 18 років. В цьому ж рапорті позивач зазначив, що не бажає проходити службу у військовому резерві.

Згідно з аркушем проведення бесід з військовослужбовцем Національної гвардії України з приводу його звільнення з військової служби за контрактом, 06.07.2022 з ОСОБА_1 проведено першу бесіду з підстави звернення військовослужбовця щодо звільнення з військової служби за сімейними обставинами. Відповідно до п. 8 першої бесіди « ставлення до звільнення» позивач просив його звільнити, а згідно з п. 9 « питання щодо порядку звільнення» зазначив, що у відповідності до законодавства. 15.08.2022 з позивачем проведено другу бесіду, відповідно до п. 4 « прохання військовослужбовця» позивач просив його звільнити, а згідно з п. 5 « претензії щодо порядку звільнення» зазначив, що просить звільнити у відповідності до діючого законодавства України.

Телеграмою від 09.09.2022 року № 1097 повідомлено, що наказом командувача Національної гвардії України по особовому складу від 08.09.2022 року № 149 о/с припинено (розірвано) контракт та звільнено з військової служби у запас за підпунктом "г" п. 2 ч. 4 майора юстиції ОСОБА_1 (3028).

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( по стройовій частині ) від 12 вересня 2022 року №266 позивача з 13 вересня 2022 року виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення, як такого, що здав справи та обов`язки за посадою начальника юридичної служби, якого згідно з наказом командувача Національної Гвардії України №149 від 08 вересня 2022 року по особовому складу відповідно до п.п. г п.3 ч.5 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу звільнено з військової служби в запас Збройних Сил України за сімейними обставинами, а саме самостійне виховання дитини з інвалідністю віком до 18 років.

Згідно з вказаним наказом вирішено виплатити премію за особистий внесок у загальні результати служби за період з 01.09.2022 по 13.09.2022 в розмірі 180 відсотків посадового окладу; виплатити грошову індексацію за період проходження служби з червня 2016 року по люти 2018 року; виплатити одноразову грошову допомогу в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний рік служби ( з 14 червня 2016 по 13 вересня 2022 року ); виплатити грошову компенсацію за 30 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки; виплатити грошову компенсацію за 98 календарних днів невикористаної відпустки за 2016-2022 роки як учаснику бойових дій.

В той же час, позивач зазначає, що на час прийняття наказу від 12.09.2022 та виключення його зі списків особового складу військової частини з ним не було проведено усіх необхідних розрахунків, а саме:

- на його користь не нараховано та не виплачено додаткову винагороду у розмірі 86665 грн., під час забезпечення заходів по обороні м. Києва та області, перебуваючи безпосередньо у зазначеному районі здійснення зазначених заходів відсічі воєнної агресії Російської Федерації, що виплачується на період воєнного стану у відповідності до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за травень 2022 року в сумі 70000 грн. та червень 2022 року в сумі 16665 гри., в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких заходах;

- не нараховано та не виплачено додаткова винагорода у розмірі 13000 грн., виходячи із суми 30000 грн., пропорційно в розрахунку на місяць, що виплачується на період воєнного стану у відповідності до п.1 постанови Кабінету Міністрів України №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за вересень 2022 року;

- не виплачено вартість речового майна, яке належало до видачі станом на день виключення зі списків військової частини;

- не нараховано та не виплачено грошову компенсацію за період проходження військової служби з червня 2016 року по лютий 2018 року, враховуючи базовий місяць, з моменту підвищення посадового окладу 01.01.2008;

- не нараховано та не виплачено одноразову грошову допомогу в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний пільговий рік служби, що складає на день виключення зі списків військової частини 2 роки без врахування календарної.

При цьому позивач наголошує, що він не надавав згоди на виключення його зі списків особового складу військової частини до проведення з ним усіх необхідних розрахунків.

Таким чином, не погоджуючись з діями відповідача, а також вважаючи протиправним наказ від 12.09.2022 № 266 щодо виключення зі списків особового складу військової частини до проведення з ним усіх необхідних розрахунків, позивач звернувся до суду з цим позовом.

VІІ. ПОЗИЦІЯ СЬОМОГО АПЕЛЯЦІЙНОГО АДМІНІСТРАТИВНОГО СУДУ

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

На підставі вказаної норми апеляційний суд не надає правової оцінки рішенню суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, а переглядає рішення суду першої інстанції в тільки частині задоволення позову.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції за такими доводами.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 24 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу від 25 березня 1992 року № 2232-XI (далі Закон № 2232-XI) закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

За приписами частини першої статті 26 Закону № 2232-XI звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється: а) у запас, якщо військовослужбовці не досягли граничного віку перебування в запасі і за станом здоров`я придатні до військової служби; б) у відставку, якщо військовослужбовці досягли граничного віку перебування в запасі або визнані військово-лікарськими комісіями непридатними за станом здоров`я до військової служби з виключенням з військового обліку.

Згідно з п.п. г п.3 ч.5 статті 26 Закону № 2232-XI контракт припиняється (розривається), а військовослужбовці, які проходять військову службу за контрактом, звільняються з військової служби через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу): у зв`язку з вихованням дитини з інвалідністю віком до 18 років.

Відповідно до частини дев`ятої статті 26 Закону № 2232-XI звільнення військовослужбовців з військової служби здійснюється в порядку, передбаченому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних силах України, затверджене Указом Президента України 10 грудня 2008 року № 1153/2008, визначає порядок проходження громадянами України (військової служби у Збройних Силах України) та регулює питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі. Це Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.

Відповідно до пункту 232 Положення № 1153/2008, після надходження до військової частини письмового повідомлення про звільнення військовослужбовця з військової служби або після видання наказу командира (начальника) військової частини про звільнення військовослужбовець повинен здати в установлені строки посаду та підлягає розрахунку, виключенню зі списків особового складу військової частини і направленню на військовий облік до районного (міського) військового комісаріату за вибраним місцем проживання. Особи, звільнені з військової служби, зобов`язані у п`ятиденний строк прибути до районних (міських) військових комісаріатів для взяття на військовий облік.

При звільненні з військової служби на військовослужбовця оформлюється службова характеристика, в якій відповідний командир (начальник) в обов`язковому порядку надає висновок щодо доцільності проходження служби у військовому резерві Збройних Сил України на визначених ним посадах. Ця характеристика додається до особової справи військовослужбовця.

Особа, звільнена з військової служби, на день виключення зі списків особового складу військової частини має бути повністю забезпечена грошовим, продовольчим і речовим забезпеченням. Військовослужбовець до проведення з ним усіх необхідних розрахунків не виключається без його згоди зі списків особового складу військової частини.

Отже, виключення військовослужбовця, звільненого з військової служби, зі списків особового складу військової частини можливе за умови проведення з ним усіх необхідних розрахунків по грошовому, продовольчому та речовому забезпеченню станом на день виключення. В той же час, виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини до проведення усіх необхідних розрахунків дозволяється лише зі згоди такого військовослужбовця.

Згідно матеріалів справи, а саме зі змісту аркушів бесід з позивачем від 06.07.2022 та від 15.08.2022, на питання щодо порядку звільнення його з військової служби позивач вказав, що просить звільнити його з військової служби у відповідності до діючого законодавства України.

Водночас, будь яких інших доказів, які б свідчили, що позивач надав свою згоду на виключення його зі списків особового складу військової частини до проведення з ним усіх необхідних розрахунків, матеріали справи не містять.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не надано згоди на виключення його зі списків особового складу військової частини до проведення з ним повного розрахунку за всіма видами забезпечення.

Відповідно до витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (по стройовій частині ) від 12 вересня 2022 року №266 позивача з 13 вересня 2022 року виключено зі списків особового складу військової частини та всіх видів забезпечення, як такого, що здав справи та обов`язки за посадою начальника юридичної служби, якого згідно з наказом командувача Національної Гвардії України №149 від 08 вересня 2022 року по особовому складу відповідно до п.п. г п.3 ч.5 ст. 26 Закону України Про військовий обов`язок і військову службу звільнено з військової служби в запас Збройних Сил України за сімейними обставинами, а саме самостійне виховання дитини з інвалідністю віком до 18 років.

При цьому на момент виключення позивача зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 (з 13.09.2022) з ним не проведені всі необхідні розрахунки.

Згідно з платіжним дорученням № 2366 від 04.10.2022 позивачу виплачено 12805,00 грн додаткової винагороди за вересень 2022 року у відповідності до Постанови КМУ № 168 від 28.02.2022 року. Вказані кошти зараховані на рахунок позивача 06.10.2022.

Згідно з платіжним дорученням № 2988 від 28.11.2022 позивачу виплачено грошову компенсацію за не отримане речове майно в сумі 55533,10 грн. Вказані кошти зараховані на рахунок позивача 30.11.2022.

Відповідно до ст. 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про суми, нараховані та виплачені працівникові при звільненні, із зазначенням окремо кожного виду виплати (основна та додаткова заробітна плата, заохочувальні та компенсаційні виплати, інші виплати, на які працівник має право згідно з умовами трудового договору і відповідно до законодавства, у тому числі при звільненні) роботодавець повинен письмово повідомити працівника в день їх виплати.

Статтею 117 КЗпП України встановлено, що у разі невиплати з вини роботодавця належних звільненому працівникові сум у строки, визначені статтею 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку, але не більш як за шість місяців.

При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум роботодавець повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування у разі, якщо спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору, але не більш як за період, встановлений частиною першою цієї статті.

У разі спору про розмір сум, нарахованих працівникові при звільненні, роботодавець у будь-якому разі повинен у визначений цією статтею строк виплатити не оспорювану ним суму.

Отже, вказаними платіжними дорученнями підтверджено, що з позивачем відповідно до ст. 116, 177 КЗпП України не проведено усіх необхідних розрахунків.

Водночас, твердження відповідача, що на день виключення зі списків особового складу військової частини НОМЕР_1 НГУ позивач не звертався до відповідача з рапортом (заявою) щодо нарахування та виплати йому грошової компенсації за не отримане речове майно, що, на думку відповідача, виключало можливість видати наказ командира військової частини про нарахування та виплату позивачу грошової компенсації є безпідставними з огляду на таке.

Так, в матеріалах справи міститься довідка №2/27 ( без дати ) про вартість речового майна, що належить до видачі майору ОСОБА_1 , в якій зазначена сума грошової компенсації 56378,78 грн (а.с.12). На вказаній довідці міститься погодження від 13.09.2022 начальника фінансової служби ( головного бухгалтера ) військової частини НОМЕР_1 .

Окрім цього, в матеріалах справи міститься і наказ командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України від 24.11.2022 року № 597 про виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно, яким вирішено перерахувати позивачу кошти в сумі 56378,78 грн, як виплату грошової компенсації вартості за неотримане речове майно. Згідно з вказаним наказом підставою для його видачі ( в частині, що стосується позивача ) є зокрема довідка про вартість речового майна, що належить до видачі №2/27 від 01.08.2022.

Отже, твердження відповідача, що позивач на день виключення зі списків особового складу військової частини не звертався до відповідача з рапортом (заявою) щодо нарахування та виплати йому грошової компенсації за не отримане речове майно, а звернувся з такою лише 25.10.2022 є помилковими.

Разом з тим, позивач 12.09.2022 звернувся з рапортом на ім`я т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 з проханням нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 14.06.2016 року по 28.02.2018 враховуючи базовий місяць з моменту підвищення посадового окладу 01 січня 2008 року.

12.09.2022 позивач звернувся з рапортом на ім`я т.в.о. командира військової частини НОМЕР_1 з проханням нарахувати та виплатити йому невиплачену додаткову винагороду у розмірі 86665 грн., під час забезпечення заходів по обороні м. Києва та області, перебуваючи безпосередньо у зазначеному районі здійснення зазначених заходів відсічі воєнної агресії Російської Федерації, що виплачується на період воєнного стану у відповідності до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за травень 2022 року в сумі 70000 грн. та червень 2022 року в сумі 16665 грн.

Позивач вказує, що зазначені рапорти були отримані відповідачем за вхідними номерами Д-137 та Д-139, проте на час звернення позивача до суду з позовом він не отримав від відповідача жодної відповіді на подані ним рапорти.

Отже, питання щодо порушення прав ОСОБА_1 внаслідок несвоєчасного розрахунку при звільненні стало предметом звернення позивача до суду з адміністративними позовами щодо оскарження:

- не нарахування та не виплати додаткової винагороди у розмірі 86665 грн., під час забезпечення заходів по обороні м. Києва та області, перебуваючи безпосередньо у зазначеному районі здійснення зазначених заходів відсічі воєнної агресії Російської Федерації, що виплачується на період воєнного стану у відповідності до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану за травень 2022 року в сумі 70000 грн. та червень 2022 року в сумі 16665 гри., в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких заходах;

- не нарахування та не виплати грошової компенсації за період проходження військової служби з червня 2016 року по лютий 2018 року, враховуючи базовий місяць, з моменту підвищення посадового окладу 01.01.2008;

- не нарахування та не виплати одноразової грошової допомоги в розмірі 25% місячного грошового забезпечення за кожний повний календарний пільговий рік служби, що складає на день виключення зі списків військової частини 2 роки без врахування календарної.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що як на момент прийняття оскаржуваного наказу від 12.09.2022, та і на дату виключення позивача зі списків особового складу військової частини з 13.09.2022, з позивачем не було проведено усіх необхідних розрахунків за всіма видами грошового забезпечення. При цьому, позивач не надавав згоди на виключення його зі списків особового складу військової частини до проведення всіх розрахунків.

Частиною 2 статті 24 Закону № 2232-XI передбачено, що закінченням проходження військової служби вважається день виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (військового навчального закладу, установи тощо) у порядку, встановленому положеннями про проходження військової служби громадянами України.

Згідно з абз. 4 пункту 34 Положення № 1153/2008 контракт припиняється (розривається) у день, зазначений у наказі командира (начальника) військової частини по стройовій частині про виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини (у разі дострокового припинення (розірвання) контракту, звільнення з військової служби або направлення для проходження військової служби до іншого військового формування з виключенням зі списків особового складу Збройних Сил України).

Отже, днем закінчення проходження військової служби та припинення контракту є день виключення особи зі списків особового складу частини. А відтак, від дня виключення зі списків особового складу, серед іншого, залежить час проходження військової служби, який зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби відповідно до частини першої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу".

Відтак, відповідач в порушення приписів пункту 232 Положення №1153/2008 та ст. 116-117 КЗпП України, виключив позивача із списків особового складу військової частини з 13 вересня 2022 року, без проведення з ним усіх необхідних розрахунків, та без отримання відповідної згоди.

Враховуючи викладене, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції, що наказ командира військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України ( по стройовій частині ) від 12.09.2022 № 266 в частині пункту 2 щодо виключення майора юстиції ОСОБА_1 зі списків особового складу військової частини є протиправним та підлягає скасуванню, а тому позивача слід поновити поновити на службі у військовій частині НОМЕР_1 Національної гвардії України на посаді з якої останнього було звільнено.

VІІІ. ВИСНОВОК ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ АПЕЛЯЦІЙНОЇ СКАРГИ

Оскільки доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України залишити без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених пп. "а"-"г" п.2 ч.5 ст. 328 КАС України.

Головуючий Ватаманюк Р.В.

Судді Сапальова Т.В. Капустинський М.М.