Справа № 140/20891/23
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року ЛуцькСправа № 140/20891/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі відповідач1, ГУ ПФУ в Донецькій області), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач2, ГУ ПФУ у Волинській області) про визнання протиправним та скасування рішення відповідача1 від 04.04.2023 №82 про відмову у переведенні з одного виду пенсії на інший;

зобов`язання відповідача2 перевести на інший вид пенсії, а саме: на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та виплачувати з 30 березня 2023 року, зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи на посаді тракториста за період з 03.01.1985 по 09.05.1986 та з 05.04.1988 по 09.09.2003 у приватному сільськогосподарському підприємстві «Заповіт», яке є правонаступником колективної сільськогосподарської агрофірми «Заповіт», яка була правонаступником колгоспу «Заповіт Леніна».

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 30.03.2023 звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про переведення з одного виду пенсії на інший, а саме: на пенсію за віком на пільгових умовах на підставі п.3 ч.2 с.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» Позивач вказує, що працюючи трактористом, був безпосередньо зайнятим у виробництві сільськогосподарської продукції, а тому набув достатній пільговий стаж роботи та відповідного пенсійного віку для призначення пільгової пенсії. Однак, ГУ ПФУ у Донецькій області було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах від 04.04.2023 №82.

Із винесеним рішенням позивач не погоджується, вважає протиправним та таким, що піддягає скасуванню, оскільки підставою для призначення пенсії на пільгових умовах є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста, безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, досягнення відповідного віку, а також наявність відповідного стажу. Позивач зазначає, що відповідач2 протиправно не зараховує період роботи трактористом у приватному сільськогосподарському підприємстві «Заповіт», яке є правонаступником колективної сільськогосподарської агрофірми «Заповіт», яка була правонаступником колгоспу «Заповіт Леніна» з 03.01.1985 по 09.05.1986 та з 05.04.1988 по 09.09.2003. При цьому посилається на те, що записи в його трудовій книжці виконані чітко, зрозуміло та в повному обсязі, містять інформацію про періоди роботи та займану посаду, реквізити відповідних наказів, на підставі яких вони внесені, затверджені підписом відповідальної особи та печаткою. Разом з тим, на підтвердження пільгового стажу позивач надав архівні довідки Підгайцівської сільської ради, проте відповідач1 не взяв їх до уваги при винесенні оскаржуваного рішення.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 01.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) (а.с.35).

Відповідач1 у відзиві на позовну заяву (а.с.40-43) позовні вимоги позивача не визнав та просив відмовити в їх задоволенні з тих підстав, що за результатом розгляду заяви про перерахунок пенсії від 30.03.2023 №4208, страховий стаж ОСОБА_1 склав 35 років 04 місяці 17 днів, стаж роботи тракториста-машиніста в СГ 19 років 19 днів. У зв`язку з відсутністю необхідного спеціального стажу, ГУ ПФУ у Донецькій області було прийнято рішення від 04.04.2023 №82 про відмову в переведенні з одного виду пенсії на інший відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Щодо позовної вимоги про зарахування до пільгового стажу періодів роботи на посаді тракториста за період з 03.01.1985 по 09.05.1986 та з 05.04.1988 по 09.09.2003 у приватному сільськогосподарському підприємстві «Заповіт», то відповідач1 зазначає, що трудова книжка НОМЕР_1 не підтверджує спеціальний трудовий стаж позивача за спірні періоди роботи з 03.01.1985 по 09.05.1986 та з 05.04.1988 по 09.09.2003. Довідки про підтвердження спеціального стажу за періоди роботи з 03.01.1985 по 09.05.1986 та з 05.04.1988 по 09.09.2003 позивачем не надано. При цьому зазначає, що чинним законодавством визначено спеціальний порядок підтвердження трудового стажу для призначення пільгової пенсії, а отже підстави для зарахування до пільгового стажу періодів роботи на посаді тракториста за період з 03.01.1985 по 09.05.1986 та з 05.04.1988 по 09.09.2003 у приватному сільськогосподарському підприємстві «Заповіт» відсутні.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання перевести на інший вид пенсії, а саме: на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», то відповідач1 вказує, що це є формою втручання в дискреційні повноваження відповідача, що виходить за межі завдань адміністративного судочинства.

У відзиві на позов представник відповідача2 позовні вимоги не визнав (а.с.74-76). В обґрунтування своєї позиції вказав, що головними умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є досягнення відповідного віку; наявність страхового стажу не менше 28 років; виконання робіт упродовж 20 років на посаді тракториста-машиніста, який безпосередньо зайнятий у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства. Не виконання хоча б однієї із цих умов не дає підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Як слідує із поданих документів для призначення пенсії на пільгових умовах відповідач1, відмовляючи ОСОБА_1 в призначенні пенсії на пільгових умовах відповідно пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виходило із того, що у позивача відсутня уточнююча довідка господарства (додаток 5), де зазначаються періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, а для трактористів відомості про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської, оскільки необхідними умовами для виникнення в особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до пункту «в» частини першої статті 13 Закону №1788-ХІІ є виконання робіт за посадою тракториста, безпосередньо зайнятого у виробництві сільськогосподарської продукції.

З 01.09.2017 позивач отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». До заяви для підтвердження пільгового стажу позивачем надано довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній №23 про роботу на посаді тракториста-машиніста сільськогосподарського виробництва в СГ ТОВ «Лище». Таким чином, позивач відповідно до представлених документів має стаж тракториста 19 років 0 місяців 19 днів.

Крім того, відповідач2 зазначає, що позивачем не надано уточнюючу довідку про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції протягом спірних періодів роботи, що в свою чергу виключає можливість зарахування даних періодів роботи до пільгового стажу. Також вважає, що твердження позивача про те, що у трудовій книжці наявні відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, зокрема, внесені всі записи, які підтверджують зайнятість на займаній посаді тракториста, та за таких обставин необхідності подання додаткових уточнюючих довідок підприємств, установ, організацій або їх правонаступників чинним законодавство не передбачено, не може бути враховано судом при розгляді справи, оскільки у трудовій книжці відсутні записи стосовно безпосередньої зайнятості у виробництві сільськогосподарської продукції, що дає право на пільгове пенсійне забезпечення за посадою тракториста. На думку відповідача2, відповідальність за достовірність та повноту поданих документів для призначення пенсії покладається на заявника, а тому вважає, що вимоги позивача про визнання рішення ГУ ПФУ у Донецькій області від 04.04.2023 протиправним та зобов`язання призначити пенсію за віком на пільгових умовах є хибними та не відповідають нормам чинного законодавства.

Інших заяв по суті справи не надходило.

Враховуючи вимоги статті 262 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ у Волинській області та одержує пенсію по інвалідності.

30.03.2023 ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про перехід на інший вид пенсії по віку відповідно до ч.2 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (а.с.32).

04.04.2023 ГУ ПФУ в Донецькій області прийнято рішення №82 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 », яким відмовлено в переході на інший вид пенсії згідно п.3 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вказане рішення мотивоване тим, що ОСОБА_1 має стаж роботи тракториста 19 років 0 місяців 19 днів, а тому у нього відсутні законні підстави для переходу на пільгову пенсію.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно із преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Частиною першою статті 9 Закону №1058-ІV передбачено, що за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 114 Закону №1058-IV врегульовано питання призначення пенсій за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників.

Відповідно до пункту 3 частини другої 2 статті 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається чоловікам, які працюють трактористами-машиністами і безпосередньо зайняті у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності на дату досягнення віку, встановленого абзацом першим цього пункту, страхового стажу, з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років.

Зі змісту наведених норм слідує, що умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах з підстави, визначеної пунктом 3 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV, є виконання робіт на посаді тракториста-машиніста; безпосередня зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства; досягнення відповідного віку - 55 років, а також наявність необхідного страхового стажу з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років, з них не менше 20 років на зазначеній роботі.

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Таке ж визначення містить і частина 1 статті 24 Закону №1058-IV, яка передбачає, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, до 01.01.2004 стаж роботи підтверджується в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-IV.

Так, приписами статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ) визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж позивача є його трудова книжка. При цьому, лише у разі відсутності трудової книжки або записів в ній органи пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших документів.

Так, спірні правовідносини у даній справі виникли у зв`язку не зарахуванням пенсійним органом окремих періодів роботи позивача до страхового стажу на підставі поданих документів та, як наслідок, відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах.

Як встановлено судом, позивачу виповнилось 55 років 27.12.2022, що підтверджено копією його паспорта (а.с.8-12), та 30.03.2023 позивач звернувся до відповідача2 із заявою про переведення пенсії по інвалідності на пенсію за віком на пільгових умовах.

Рішенням ГУ ПФУ у Донецькій області від 04.04.2023 №82 відмовлено у переході на інший вид пенсії, оскільки стаж роботи трактористом становить 19 років 00 місяці 19 днів.

Разом з тим, як слідує з відзиву відповідача1, до страхового стажу не зараховано період роботи позивача з 03.01.1985 по 09.05.1986 та з 05.04.1988 по 09.09.2003 трактористом, оскільки відсутня підтверджуюча довідка.

Проте суд не погоджується з таким твердженням пенсійного органу з огляду на наступне.

Згідно з пунктом 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка, в тому числі виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій.

Додатково в довідці наводяться такі відомості:

стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) - про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Порядок призначення пенсій на пільгових умовах цій категорії працівників роз`яснено у листі Міністерства соціального забезпечення України від 20 січня 1992 року № 7. До трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, належать працівники, які оформлені на роботу трактористами-машиністами, мають відповідні посвідчення, постійно зайняті на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах протягом повного сезону сільгоспробіт в рослинництві та тваринництві. Трактористам-машиністам, які відпрацювали повний польовий період на тракторах та інших самохідних сільськогосподарських машинах, весь рік роботи зараховується до стажу, який дає право на пільгове пенсійне забезпечення, і в тому випадку, якщо в міжпольовий або міжсезонний період вони виконували інші роботи на стаціонарних і причіпних установках та агрегатах, з ремонту сільськогосподарської техніки, на тваринницьких фермах тощо. Віднесення господарства до сільгосппідприємств, трактористи-машиністи яких мають право на пільгову пенсію, здійснюється відповідно до класифікатора галузей народного господарства. До сільськогосподарських належать підприємства, які виробляють продукцію рослинництва і тваринництва. Єдина назва професії «тракторист-машиніст», запроваджена в 1961 році, охоплює такі професії: бульдозерист, бульдозерист-скреперист, грейдерист; комбайнер; машиніст дощувальної установки, змонтованої на базі трактора; машиніст скрепера, скреперист; машиніст чаєзбиральної машини; машиніст екскаватора; машиніст-водій льонозбиральної машини, самохідної широкозахватної сінокосарки; механік-комбайнер, тракторист, тракторист-бульдозерист. До числа трактористів-машиністів, безпосередньо зайнятих у виробництві сільгосппродукції, віднесено працівників, прийнятих на роботу трактористами-машиністами, які мають про це відповідні посвідчення.

Відповідно до пунктів 1, 2, 5 та 6 Основних положень про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21 квітня 1975 року №310, трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів.

Трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу.

У трудову книжку колгоспника вносяться, зокрема: відомості про колгоспника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про членство в колгоспі: прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі; відомості про роботу: призначення на роботу, переведення на іншу роботу, припинення роботи; відомості про трудову участь: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, його виконання.

Всі записи в трудовій книжці засвідчуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі підписом голови колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печаткою.

Згідно із зразком трудової книжки колгоспника, затвердженим постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310, у трудовій книжці колгоспника зазначається в розділі V відомості про трудову участь в загальному господарстві, зокрема прийнятий колгоспом річний мінімум трудової участі в громадському господарстві, виконання річного мінімуму трудової участі в громадському господарстві та причини невиконання такого річного мінімуму.

Отже, з аналізу наведених норм слідує, що трудова книжка, в якій містяться всі необхідні та точні записи про періоди роботи, є основним документом, що підтверджує стаж роботи. За наявності такої трудової книжки підтверджувати трудовий стаж іншими документами законодавством не вимагається.

З наявної в матеріалах справи копії трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_1 (а.с.14-15) слідує, що ОСОБА_1 зокрема:

з 03.01.1985 прийнятий в члени колгоспу «Заповіт Леніна» трактористом;

Агрофірму «Заповіт» реорганізовано в ПСГП «Заповіт» (наказ №1 від 01.04.2000);

з 15.04.2000 прийнятий в ПСГП «Заповіт» на роботу трактористом;

з 09.09.2003 звільнений з посади тракториста за угодою сторін п.1 ст.36 КЗпП України.

В період з 10.05.1986 по 04.04.1988 позивач проходив строкову військову службу, що підтверджується його військовим квитком (а.с.16-18).

З розрахунку страхового стажу позивача вбачається, що до спеціального стажу на посаді тракториста пенсійним органом не було зараховано період його роботи з 03.01.1985 по 09.05.1986 та з 05.04.1988 по 09.09.2003. Вказані періоди частково враховані в загальний страховий стаж із вказівкою «робота в колгоспі з 1966 р.» (а.с.52-53).

Разом з тим, в трудовій книжці колгоспника містяться записи щодо трудової участі в колгоспі «Заповіт Леніна», а саме щодо виконання його річного мінімуму за 1986-2001 роки включно.

Крім того, з архівних довідок Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області від 06.03.2023 №28/16-11, 26.12.2022 року №167/16-11 слідує, що позивач працював та отримував заробітну плату в колгоспі «Заповіт Леніна» та ПСГП «Заповіт» село Лище Луцького району Волинської області за період з 1984 по 1986, з 1988 по 2002 відповідно, професія тракторист, тобто був зайнятий на виробництві сільськогосподарської продукції (а.с.19-20).

Періоди роботи позивача трактористом, зазначені у наданих довідках, узгоджуються із записами у трудовій книжці колгоспника.

Відповідно до архівної довідки Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області від 06.03.2023 №30/16-11 відомості про переведення позивача на іншу роботу, роботу з неповним робочим днем та про відпустку без збереження заробітної плати в документах ПСГП «Заповіт» за 1984 - 2002 роки не значаться (а.с.22).

При цьому, як слідує з довідки Підгайцівської сільської ради Луцького району Волинської області від 06.03.2023 №29/16-11, колгосп «Заповіт Леніна» був утворений в 1959 році, в подальшому реорганізований в колективну сільськогосподарську агрофірму «Заповіт» та приватне сільськогосподарське підприємство «Заповіт» (а.с.21).

Таким чином записами в трудовій книжці колгоспника та вищевказаними довідками Підгайцівської сільської ради підтверджено стаж роботи позивача трактористом у спірні періоди.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач1 безпідставно не врахував періоди роботи позивача з 03.01.1985 по 09.05.1986 та з 05.04.1988 по 09.09.2003 на посаді тракториста та дійшов хибного висновку про відсутність у нього достатнього спеціального стажу для призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідач1 ГУ ПФУ в Донецькій області як суб`єкт владних повноважень не надав суду достатніх та беззаперечних доказів, які б свідчили, що спірне рішення прийняте відповідно до норм законодавства, з урахуванням усіх обставин справи, що мають значення для його прийняття.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом прийняття рішення про визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ в Донецькій області від 04.04.2023 №82 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 » та зобов`язання ГУ ПФУ у Волинській області (до якого позивач звертався із заявою про призначення пенсії 30.03.2023) перевести позивача на пенсію за віком на пільгових умовах на підставі пункту 3 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 30.03.2023, зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи трактористом з 03.01.1985 по 09.05.1986 та з 05.04.1988 по 09.09.2003.

Згідно із частинами першою, третьою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача1 судовий збір в сумі 1073,50 грн, сплачений відповідно до квитанції (а.с.6).

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 04.04.2023 №82 «Про пенсійне забезпечення гр. ОСОБА_1 ».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області перевести ОСОБА_1 з 30.03.2023 на пенсію за віком на пільгових умовах на підставі пункту 3 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи на посаді тракториста з 03.01.1985 по 09.05.1986 та з 05.04.1988 по 09.09.2003.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок.

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 );

Відповідач1: Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (84122, Донецька обл., м.Слов`янськ, площа Соборна, 3, );

Відповідач2: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Кравчука, 22В, ).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій