Справа № 520/20291/23
Суддя: Єгупенко В.В.
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2023 р. № 520/20291/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі:

Головуючого судді Єгупенка В.В.,

розглянувши у приміщенні суду в м. Харкові у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м. Хмельницький), третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, м. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 поверх) про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 ) звернулася до Харківського районного суду Харківської області з заявою про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника, заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області. Заяву мотивує тим, що 30.04.2022 загинув її племінник ОСОБА_2 (далі ОСОБА_2 ). За час життя племінник заявниці надавав матеріальне та фінансове забезпечення своїй тітці, тобто фактично заявниця перебувала на утриманні свого племінника та одержувала від нього допомогу, яка була для неї постійним і основним джерелом для існування. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області №55 від 28.04.2023 заявниці відмовлено у переведенні її з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Просить встановити факт перебування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на утриманні її племінника, померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , до 30.04.2022 включно.

Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 12.05.2023 відмовлено у відкритті провадження у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління пенсійного фонду України в Хмельницькій області про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні. Роз`яснено заявнику її право звернутися з позовом в порядку КАС України.

ОСОБА_1 звернулася до Харківського окружного адміністративного суду з вищевказаним позовом, в якому позивач просила встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (індетифікаційний номер НОМЕР_1 ) перебувала на утриманні померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт НОМЕР_2 виданий Харківським РВ УМВС України в Харківській області 16.07.1997 р.) до 30.04.2002 року включно.

Ухвалою судді Харківського окружного адміністративного суду від 07.08.2023 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі.

Ухвалою від 18.09.2023 залучено в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м. Хмельницький) про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні, в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, м. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 поверх).

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, приходить до наступного.

В постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2023 року у справі № 214/1309/21 (провадження № 61-3264сво22) вказано, що: «до адміністративної юрисдикції відносяться справи, які виникають зі спору в публічно-правових відносинах, що стосується цих відносин, коли один з його учасників - суб`єкт владних повноважень здійснює владні управлінські функції в цьому процесі або за його результатами владно впливає на фізичну чи юридичну особу та порушує їх права, свободи чи інтереси в межах публічно-правових відносин. Спір набуває ознак публічно-правового за умов не лише наявності серед суб`єкт спору публічного органу чи посадової особи, а й здійснення ним (ними) у цих відносинах владних управлінських функцій. Визначальними ознаками приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового, особистого інтересу суб`єкта. Спір буде мати приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням приватного права (як правило майнового) певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть і в тому випадку, якщо до порушення приватного права призвели владні управлінські дії суб`єкта владних повноважень. При визначенні предметної юрисдикції справ суди повинні виходити зі змісту права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі. До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду в постановах: від 13 березня 2019 року у справі № 202/30/17 (провадження № 14-643цс18), від 19 червня 2019 року у справі № 826/5806/17 (провадження № 11-290апп19), від 23 листопада 2021 року у справі № 175/1571/15 (провадження № 14-51цс21).

В даному випадку підставою звернення ОСОБА_1 до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника є в подальшому її перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Тобто, вимога заявника в даній справі пов`язана з доведенням наявності у неї підстав для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника і не пов`язана з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існування та припиненням. Крім того, така заява подана саме у зв`язку з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову у переході з одного виду пенсії на інший (на пенсію у зв`язку з втратою годувальника). Тобто, метою звернення до суду з такою заявою є підтвердження за ОСОБА_1 певного соціального-правового статусу для отримання від держави відповідної пенсії, що свідчить про те, що така справа не підлягає вирішенню в порядку цивільного судочинства та має розглядатися в порядку адміністративного судочинства.

Так, Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 23 січня 2023 року у справі № 214/1309/21 зазначила, що приватно-правовий інструментарій (зокрема, ініціювання справи про встановлення факту) не повинен використовуватися учасниками для оцінки обставин, які становлять предмет доказування у адміністративному провадженні, чи з метою створення поза межами останнього передумов для визнання доказу, отриманого у такому провадженні, належним та допустимим. Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду в постанові від 23 травня 2022 року у справі № 539/4118/19 (провадження № 61-10777сво20) зробила схожий за змістом висновок та зазначила, що заява про встановлення факту, що має юридичне значення, щодо якого виник публічно-правовий спір, не може бути предметом розгляду у порядку цивільного судочинства.

З позовної заяви убачається, що мати ОСОБА_2 померла у 1996 році. Після її смерті батько одружився в друге та з 1997 року ОСОБА_2 забрала на виховання його рідна тітка ОСОБА_1 . З вказаного часу ОСОБА_2 фактично проживав разом з рідною тіткою, піклувалася за племінника надавала йому матеріальне забезпечення, одяг, їжу.

У 2007 ОСОБА_1 досягла пенсійного віку, з огляду на що не мала можливості працювати, отримувала пенсію за віком. Вказаних доходів було не достатньо для забезпечення себе необхідними продуктами харчування та здійснювати утримання будинку.

За таких обставин ОСОБА_2 надавав матеріальне та фінансове забезпечення своїй тітки, а саме придбав для тітки їжу, одяг, ліки, надавав кошти для задоволення інших потреб, приймав участь в оплаті комунальних послуг, здійснював догляд за будинком та присадибною ділянкою.

Отже, як зазначає позивач, допомога, яка надавалась утриманцю, була постійним і основним джерелом засобів до існування навіть. за умови що заявник одержувала пенсію. Постійний характер допомоги виражався в тому, що племінник допомогу тітці надав систематично, протягом всього часу спільного проживання.

Таким чином, позивач вважає що вона перебувала на повному утримання свого племінника ОСОБА_2 .

30.04.2022 року ОСОБА_2 загинув.

З огляду на втрату годувальника ОСОБА_1 звернулась з заявою про перехід з пенсії за віком на пенсію за втратою годувальника.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області № 55 від 28.04.2023 р. позивачу було відмовлено у переведенні з пенсії за віком на пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

Отже, позивач зазначає, що встановлення факту перебування ОСОБА_1 на утриманні ОСОБА_2 необхідно для переходу з пенсії за віком на пенсію за втратою годувальника.

Відповідачем у відзиві зазначено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 25.04.2023 року звернулася до головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області із заявою щодо переходу з пенсії за віком на пенсію в разі втрати годувальника пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон).

Відповідно до положень пункту 4.2 Порядку № 22-1 після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Рішенням головного управління Пенсійного фонду України у Хмельницькій області від 28.04.2023 № 55 ОСОБА_1 відмовлено у переведенні на пенсію у разі втрати годувальника у зв`язку з тим, що вона не належить до кола осіб, зазначених в статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що мають право на призначення пенсії в разу втрати годувальника.

Відтак, враховуючи вищевикладене, статтею 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено вичерпний перелік осіб, які є непрацездатними членами сім`ї годувальника та мають право на призначення пенсії в разі втраті годувальника. Звертаємо увагу суду, що заявниця не є непрацездатним членом сім`ї ОСОБА_2 , згідно з статтею 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»

Мати ОСОБА_2 померла у 1996 році.

З 1997 року ОСОБА_2 фактично проживав з тіткою ОСОБА_1 . У 2007 році ОСОБА_1 була призначена пенсія за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

30.04.2022 року ОСОБА_2 загинув, у зв`язку з чим заявниця просить встановити факт, що ОСОБА_1 перебувала на утриманні ОСОБА_2 .

На підтвердження родинних відносин між ОСОБА_2 та його тіткою ОСОБА_1 заявниця надала: - свідоцтво про народження НОМЕР_3 видане 10.01.1952 р.; свідоцтво про народження НОМЕР_4 видане 10.07.1981 р.

На підтвердження проживання ОСОБА_2 за однією адресою з заявницею в АДРЕСА_1 надано: акт обстеження житлово-побутових умов від 24.03.2023 р., яким встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (паспорт серії НОМЕР_5 , виданий Харківським РВ УМВС України 28.03.2001 р.) та разом з нею з 17.10.1997 року проживає ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований був за адресою АДРЕСА_2 ; інформацію Мереф`янської міської ради від 18.04.2023 р. № 1521, якою встановлено, що за адресою АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_1 за вищевказаною адресою, згідно з актом депутата Мереф`янської міської ради Мамаєвої Т.М. від 24.03.2023 р., фактично з 17.10.1997 року проживав її племінник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

На підтвердження перебування заявниці на утриманні ОСОБА_2 заявницею надано: - письмові пояснення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ; виписку про надходження по картці АТ КБ «ПриватБанк» від 30.03.2023 р.; акт обстеження депутата Мереф`янської міської ради ОСОБА_5 .

Враховуючи вищезазначене, відповідач посилався на те, що оцінка доказів щодо встановлення факту перебування на утриманні є виключно компетенцією суду, що розглядає справу.

Відповідно до частини 1 статті 36 Закону пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні, за наявності в годувальника на день смерті страхового стажу, який був би необхідний йому для призначення пенсії по ІІІ групі інвалідності, а в разі смерті пенсіонера або осіб, зазначених у частині другій статті 32 цього Закону, незалежно від тривалості страхового стажу.

Згідно частини 2.3 статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), а в разі їх відсутності один з батьків або брат чи сестра, дідусь чи бабуся померлого годувальника незалежно від віку і працездатності, якщо він (вона) не працюють і зайняті доглядом за дитиною (дітьми) померлого годувальника до досягнення нею (ними) 8 років.

Частиною 3 статті 45 Закону встановлено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються чоловік (дружина), батько, мати, якщо вони є особами з інвалідністю або досягли віку 65 років, або пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону.

Статтею 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено вичерпний перелік осіб, які є непрацездатними членами сім`ї годувальника та мають право на призначення пенсії в разі втраті годувальника.

Відповідно пункту 2.3 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 №22-1 (зі змінами) (далі - Порядок), до заяви про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника подаються наступні документи: - свідоцтво про смерть годувальника; - довідка про ідентифікаційний код померлого годувальника (за наявності); - документи про стаж (трудова книжка, диплом, свідоцтво про навчання (стаціонарна форма), тощо); - довідка про заробітну плату померлого годувальника; - документи, що засвідчують родинні стосунки члена сім`ї з померлим годувальником; - документи про перебування членів сім`ї на утриманні померлого годувальника. За документ, що засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймається документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", або інші документи, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, що підтверджують такий факт.

Родинні відносини між ОСОБА_2 та його тіткою ОСОБА_1 підтверджуються свідоцтвом про народження НОМЕР_6 виданим 10.01.1952 р. та свідоцтвом про народження III НОМЕР_7 виданим 10.07.1981 р ..

Смерть ОСОБА_6 підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_8 виданим Харківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Харківському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції 14.01.2023 р .

Проживання ОСОБА_2 за однією адресою з позивачем в АДРЕСА_1 підтверджуються актом обстеження житлово-побутових умов від 24.03.2023 р .. інформацією Мереф`янської міської ради від 18.04.2023 р. №1521.

Перебування позивача на утриманні ОСОБА_2 підтверджуються письмовими поясненнями ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , випискою по находженням по картці АТ КБ "ПриватБанк" від 30.03.2023 р., актом обстеження депутата Мереф`янської міської ради ОСОБА_5 .

Непрацездатність позивача підтверджується пенсійним посвідченням № НОМЕР_1 виданим Пенсійним фондом України 07.02.2007 р .

Розмір пенсії позивача підтверджується довідкою про доходи № 7611472 від 03.04.2023 р. та довідкою про доходи № 221562 від 03.04.2023 р .

Особа позивача підтверджується паспортом НОМЕР_9 виданим Харківським РВ УМВС України в Харківській області 28.03.2001.

Реєстрація місця проживання позивача підтверджується відповідно відміткою у паспорті.

Особа ОСОБА_2 підтверджується паспортом НОМЕР_2 виданим Харківським РВ УМВС України в Харківській області 16.07.1997, реєстрація місця проживання ОСОБА_2 підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 23.03.2023 р. №69; смерть ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_10 , виданим Мереф`янською міською радою Харківського району 10.05.2022.

Поховання ОСОБА_2 позивачем підтверджується свідоцтвом про поховання виданим 11.05.2022.

Таким чином, факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (індетифікаційний номер НОМЕР_1 ) перебувала на утриманні померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт НОМЕР_2 виданий Харківським РВ УМВС України в Харківській області 16.07.1997 р.) до 30.04.2002 року включно, підтверджуються наявними в матеріалах справи доказами.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про те, що позивачкою доведено факт перебування на утримання ОСОБА_2 .

Разом з тим, як зазначено позивачем, підставою звернення ОСОБА_1 до суду з заявою про встановлення факту перебування на утриманні померлого годувальника є в подальшому її перехід з пенсії за віком на пенсію у зв`язку з втратою годувальника. Тобто, вимога заявника в даній справі пов`язана з доведенням наявності у неї підстав для призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника і не пов`язана з будь-якими цивільними правами та обов`язками, їх виникненням, існування та припиненням.

Крім того, така заява подана саме у зв`язку з рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про відмову у переході з одного виду пенсії на інший (на пенсію у зв`язку з втратою годувальника).

За ч.ч.1, 2 ст.5 КАС України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно із частинами першою та другою статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

За наведених обставин, з метою відновлення прав та інтересів позивача, за захистом яких вона звернувся до суду, та з метою дотримання судом гарантій на те, що спір між сторонами буде остаточно вирішений, суд дійшов висновку, що належним способом захисту є зобов`язання відповідача прийняти рішення за заявою ОСОБА_1 від 25.04.2023 про переведення її з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника ОСОБА_2 згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до положень статті 139 КАС України.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області (вул. Герцена, 10, м. Хмельницький), третя особа: Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, м. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 поверх) про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні задовольнити частково.

Встановити, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (індетифікаційний номер НОМЕР_1 ) перебувала на утриманні померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (паспорт НОМЕР_2 , виданий Харківським РВ УМВС України в Харківській області 16.07.1997 р.) до 30.04.2002 року включно.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області прийняти рішення за заявою ОСОБА_1 від 25.04.2023 про переведення її з пенсії за віком на пенсію по втраті годувальника ОСОБА_2 згідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1 073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В.В. Єгупенко