Справа № 300/2860/23
Суддя: Скільський І.І.
Дата ухвалення: 2023-11-08 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"08" листопада 2023 р. справа № 300/2860/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд в складі судді Скільського І.І., розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі відповідач 1),Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі відповідач 2), Пенсійного фонду України (далі відповідач 3) в якому просив:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до його страхового стажу періоди роботи в Коломийському м`ясокомбінаті з 03.07.1986 по 09.09.1991 та в Коломийському ремонтно-будівельному кооперативі «Тиса» з 01.04.2004 по 08.09.2010;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.01.2022 про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 03.01.2022, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Івано-Франківський окружний адміністративний суд ухвалою від 29.05.2023 позовну заяву залишив без руху, надав позивачу для усунення вказаних недоліків десятиденний строк з дня вручення (отримання) ухвали про залишення позовної заяви без руху, шляхом подання до Івано-Франківського окружного адміністративного суду позовної заяви, в необхідній кількості примірників, в якій:
- уточнити зміст позовних вимог відповідно до частини 1 статі 5, частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, пункту 4 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України;
- належним чином засвідчені копії: паспорта громадянина України ОСОБА_1 та його реєстраційного номера облікової картки платника податків.
- запропоновано позивачу уточнити склад відповідачів.
Позивач, 07.06.2023, виконав вимоги ухвали суду від 29.05.2023 про залишення позовної заяви без руху, а саме: уточнив відповідачів у цій справі Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі відповідач 1), Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (далі відповідач 2), уточнив зміст позовних вимог відповідно до частини 1 статі 5, частини 2 статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України, пункту 4 частини 5 статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України та надав копії паспорта ОСОБА_1 та його реєстраційного номера облікової картки платника податків.
Так, враховуючи заяву, подану позивачем на виконання ухвали суду від 29.05.2023, ОСОБА_1 просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати ОСОБА_1 до його страхового стажу періоди роботи в Коломийському м`ясокомбінаті з 03.07.1986 по 09.09.1991 та в Коломийському ремонтно-будівельному кооперативі «Тиса» з 01.04.2004 по 08.09.2010;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області розглянути повторно заяву ОСОБА_1 від 24.01.2022 про призначення пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 03.01.2022, з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Івано-Франківський окружний адміністративний суд ухвалою від 09.06.2023 відкрив провадження в цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні).
Від Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області надійшли пояснення в яких представник зазначив ті самі заперечення, що і Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області у відзиві на позовну заяву.
Суд, розглянувши справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні), дослідивши докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, встановив такі обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся 24.01.2022 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області із заявою про призначення пенсії за віком.
Згідно вказаного рішення, ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з підстав відсутності необхідного страхового стажу, оскільки за наданими документами відповідачем встановлено наявність страхового стажу позивача 19 років 3 місяці 17 днів при необхідних 29 років. В той же час не враховано період роботи позивача в Коломийському м`ясокомбінаті з 03.07.1986 по 09.09.1991, оскільки між наказом про прийняття (17.10.1986) та датою прийняття (17.10.1987) великий проміжок часу, а в наказі на звільнення неповністю вказано по батькові, та період роботи позивача в Коломийському ремонтно-будівельному кооперативі «Тиса» з 01.04.2004 по 08.09.2010, у зв`язку з відсутністю даних про сплату страхових внесків на соціальне страхування.
Не погоджуючись із діями відповідача щодо відмови в призначенні пенсії за віком, з метою захисту свого права позивач звернувся з цим позовом до суду.
Даючи правову оцінку фактичним обставинам справи, суд зазначає наступне.
Згідно з статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел передбачено Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003р. №1058-IV (далі - Закон України №1058-IV).
За приписами статті 8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж.
Відповідно до п.1 ч.1 ст. 24 Закону №1058-IV, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з ч. 2 ст. 24 Закону №1058-IV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом (ч. 4 ст. 24 Закону №1058-IV).
Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Так, відповідно до пунктів 1, 2 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Відповідно до п.3 вказаного Порядку за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Аналіз наведених норм права дає змогу дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а необхідність підтвердження трудового стажуна підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами виникає виключно у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній чи наявності неправильних чи неточних записів про періоди роботи.
Відповідно до прохальної частини позовної заяви, позивач просить зарахувати до його страхового стажу періоди роботи в Коломийському м`ясокомбінаті з 03.07.1986 р., по 09.09.1991р., та в Коломийському ремонтно-будівельному кооперативі «Тиса» з 01.04.2004 по 08.09.2010.
У відзиві на позовну заяву представником ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, зазначено, серед іншого, про те, що до загально трудового стажу ОСОБА_1 враховано періоди з:
- 01.09.1977 по 23.07.1980 навчання у вищому навчальному закладі;
- 08.12.1983 по 01.06.1984 в Коломийському середньому міському професійно-технічному училищі №10 на посаді майстра виробничого навчання;
- 11.06.1984 по 15.05.1986 військова служба;
- 23.06.1986 по 02.07.1986 згідно запису №6-7 трудової книжки НОМЕР_1 ;
- 03.07.1986 по 01.10.1986 - згідно запису №8-9 трудової книжки НОМЕР_1 та довідки №1072 від 11.11.2021 (в Коломийському середньому міському професійно-технічному училищі №10 на посаді майстра виробничого навчання);
- 05.09.1994 по 14.05.1998 в ВАТ «Коломийський м`ясокомбінат» згідно запису №13-15 трудової книжки НОМЕР_1 та наданих архівним відділом Коломийської міської ради копії наказу №72-к від 09.09.1994 про прийняття на роботу та копії наказу про №33-к від 14.05.1998 про звільнення з роботи;
- 20.05.1998 по 30.10.1999 - згідно запису №16-17 трудової книжки НОМЕР_1 , в РБК «Тиса»;
- 31.10.1999 по 29.05.2000 - згідно запису №17-18 трудової книжки НОМЕР_1 , в РБК «Тиса»;
- 05.07.2000 по 01.08.2000 - згідно запису №19-20 трудової книжки НОМЕР_1 в ТзОВ СРМПП «Монтажрембуд»;
- 02.08.2000 по 31.12.2003 - згідно запису №21 трудової книжки НОМЕР_1 в РБК «Тиса»;
- 01.10.2016 по 30.09.2021 - з урахуванням даних, що містяться в індивідуальних відомостях про застраховану особу довідки форми ОК-5.
До страхового стажу не враховано період роботи з 17.10.1986 по 09.09.1991 в Коломийському м`ясокомбінаті, згідно запису №10-12 трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки між наказом про прийняття (17.10.1986) та датою прийняття (17.10.1987) великий проміжок часу, а в наказі на звільнення не повністю вказано по батькові (Д).
Також не враховано до страхового стажу період роботи позивача з 01.01.2004 по 08.09.2010 в РБК «Тиса», оскільки в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відсутні дані про сплату внесків.
З огляду на наведене пенсійним органом, серед іншого, враховано до страхового стажу позивача період роботи позивача 03.07.1986 по 01.10.1986 - згідно запису №8-9 трудової книжки НОМЕР_1 та довідки №1072 від 11.11.2021 (в Коломийському середньому міському професійно-технічному училищі №10 на посаді майстра виробничого навчання), а тому вказаний період не є спірним.
Щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 17.10.1986 по 09.09.1991 в Коломийському м`ясокомбінаті, суд зазначає наступне.
Так, відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , серії НОМЕР_1 від 02.06.1984 р, належним чином засвідчена копія якої наявна в матеріалах справи (а.с.88-94), позивач 17.10.1986, на підставі наказу №155-к від 17.10.1986 року, прийнятий на роботу в Коломийський м`ясокомбінат на посаду робітника безпосередньо зайнятого на роботах в холодильних і морозильних установках (запис №10 трудової книжки серії НОМЕР_1 ).
З 20.06.1988 згідно наказу №60 від 20.06.1988 р., переведений в ковбасний цех обвальником по 3 розряду (запис №11 трудової книжки серії НОМЕР_1 ).
З 09.09.1991 на підставі наказу №79-к від 09.09.1991 року, звільнено з роботи на підставі ст.38 КЗпП (за власним бажанням) (запис №12 трудової книжки серії НОМЕР_1 ).
Суд зазначає, що вказані записи в трудовій книжці виконані чітко, без перекреслень, містить підпис відповідальної особи та засвідчений відтиском печатки підприємства, дати наказів про зарахування та звільнення позивача з роботи не містить ніяких виправлень.
Таким чином записи №10,11,12 в трудовій книжці серії НОМЕР_1 щодо роботи позивача в Коломийському м`ясокомбінаті з 17.10.1986 по 09.09.1991, самі по собі дають вичерпну інформацію про стаж його роботи.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку, що період роботи позивача з 17.10.1986 по 09.09.1991 в Коломийському м`ясокомбінаті протиправно не враховано до страхового стажу позивача, а тому такий стаж підлягає зарахуванню.
Стосовно зазначених у оскаржуваному рішенні, а також у поданих представниками відповідачів відзивах на позовну заяву, як підстави не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 17.10.1986 по 09.09.1991 в Коломийському м`ясокомбінаті, «оскільки між наказом про прийняття (17.10.1986) та датою прийняття (17.10.1987) великий проміжок часу, а в наказі на звільнення не повністю вказано по батькові (Д)», суд зазначає наступне.
Так, згідно наказу по Коломийському м`ясокомбінату №155-к від 17.10.1986, копія якого наявна в матеріалах справи, ОСОБА_1 прийнято на роботу на посаду грущика холодильника по 3 розряду з 17.10.1987 року, на підставі його заяви (а.с.110).
Згідно наказу №79-к від 09.09.1991, копія якого наявна в матеріалах справи, звільнено з роботи за власним бажанням по ст.38 КЗпП ОСОБА_2 з 09.09.1991р (а.с.111-112).
Відповідно до відомостей наявної у матеріалах копії архівної довідки №804/1/02.2.4-01 від 22.11.2021 виданої Архівним відділом Коломийської міської ради (а.с.117), судом встановлено, що ОСОБА_1 значиться у книгах нарахування заробітної плати Коломийського м`ясокомбінату за період з жовтня 1986 року по травень 1991року.
Враховуючи відомості зазначеної архівної довідки, а також те, що Коломийським м`ясокомбінатом нараховувалась ОСОБА_1 в період з жовтня 1986 року по травень 1991 року заробітна плата, згідно книги нарахування заробітної плати за 1986-1991 роки Коломийського м`ясокомбінату, суд приходить до висновку, що відповідальною особою Коломийського м`ясокомбінату при виданні наказу №155-к від 17.10.1986 про прийняття на роботу ОСОБА_1 допущено описку в зазначенні року прийняття на роботу (17.10.1987) замість вірного (17.10.1986), що також підтверджується і записами трудової книжки серії НОМЕР_1 та датою прийняття наказу №155-к по підприємству (17.10.1986).
Стосовно не зазначення в наказі №79-к від 09.09.1991 про звільнення позивача повністю прізвища імені та по батькові, то на переконання суду, вказаний недолік допущений відповідальною особою Коломийського м`ясокомбінату, жодним чином не заперечує перебування ОСОБА_1 в трудових відносинах з Коломийським м`ясокомбінатом в період з 17.10.1986 по 09.09.1991. Крім того вказаний наказ підготовлено та видано відповідальною особою Коломийського м`ясокомбінату а не ОСОБА_1 , а тому недоліки наказу чи допущенні помилки в ньому не можуть мати негативних наслідків для позивача.
Враховуючи наведене, суд вважає, що не зарахування пенсійним органом до трудового стажу позивача періоду роботи з 17.10.1986 по 09.09.1991 в Коломийському м`ясокомбінаті, здійснено з формальних підстав.
Щодо не зарахування до страхового стажу позивача періоду роботи з 01.01.2004 по 08.09.2010 в Коломийському ремонтно-будівельному кооперативі «Тиса», з підстав відсутності в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування даних про сплату страхових внесків, суд зазначає наступне.
Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до вказаного Закону.
Відповідно до частини другої статті 24 Закону України №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог зазначеного Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно статті 20 Закону України №1058-IV, страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.
Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до вказаного Закону нараховуються страхові внески.
Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків. Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені зазначеним Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.
Як вбачається з матеріалів справи, підставою для відмови в зарахуванні до страхового стажу позивача періоду роботи з 01.01.2004 по 08.09.2010 в РБК «Тиса» слугувала відсутність інформації щодо сплати страхових внесків.
Суд зазначає, що страхові внески є складовою умовою існування солідарної системи і підлягають обов`язковій сплаті, перерахунок пенсії провадиться з урахуванням часу, коли особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, та за який підприємством, де працює людина, (страхувальником) сплачені щомісячні страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
При цьому, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника.
Таким чином, суд вважає, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, несплата підприємством страхових внесків не може бути підставою для незарахування до стажу позивача спірного періоду роботи.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.03.2020 у справі №535/1031/16-а.
Згідно ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Враховуючи те, що у трудовій книжці позивача наявні записи щодо періодів роботи позивача в Коломийському м`ясокомбінаті з 17.10.1986 по 09.09.1991 та в Коломийському ремонтно-будівельному кооперативі «Тиса» з 01.04.2004 по 08.09.2010, при цьому, ГУ ПФУ в Кіровоградській області, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність дій щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу позивача вказаних періодів роботи, а також того, що позивач у спірні періоди не працював в зазначених підприємствах, суд дійшов висновку, що відмова у зарахуванні до страхового стажу позивача вказаних періодів роботи є протиправною.
Відтак, слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу позивача періоди його роботи в Коломийському м`ясокомбінаті з 17.10.1986 по 09.09.1991 та в Коломийському ремонтно-будівельному кооперативі «Тиса» з 01.04.2004 по 08.09.2010 та повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком від 24.01.2022.
Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Документально підтвердженими судовими витратами в даній справі є витрати позивача зі сплати судового збору в розмірі 1073,60 грн. згідно квитанції від 17.05.2023 (а.с.1).
Частиною 8 ст.139 КАС України, суду надано право покласти судові витрати у справі повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору на сторону, внаслідок неправильних дій якої виник спір.
Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають до задоволення, то слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 1073,60 грн., як зі сторони, внаслідок неправильного рішення якої виник спір.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статями 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ВИРІШИВ:
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку. Відповідно до статей 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення рішення в повному обсязі.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя /підпис/ Скільський І.І.