Справа № 200/2450/23
Суддя: Компанієць Ірина Дмитрівна
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року справа №200/2450/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Компанієць І.Д., суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2023 року у справі № 200/2450/23 (головуючий І інстанції Циганенко А.І.) за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про стягнення заробітної плати, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та невиплати на користь позивача грошового забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 16.01.2016 по 31.12.2017 (включно) та індексації грошового забезпечення за період з 16.01.2016 по 31.10.2017 (включно);

- зобов`язати відповідача нарахувати та сплатити на користь позивача невиплачене грошове забезпечення у вигляді доплати за службу в нічний час за період з 16.01.2016 по 31.12.2017 (включно);

- зобов`язати відповідача нарахувати та сплатити на користь позивача заборгованість з індексації грошового забезпечення за період з 16.01.2016 по 31.10.2017 (включно).

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що за спірний період часу відповідачем протиправно не здійснена позивачу доплата за службу в нічний час, не нарахована та виплачена індексація грошового забезпечення.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції, яка полягала у не здійсненні нарахування та виплати на користь ОСОБА_1 доплати за службу в нічний час за період з 16.01.2016 по 31.12.2017 (включно) та індексації грошового забезпечення за період з 16.01.2016 по 31.10.2017 (включно).

Зобов`язано Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити ОСОБА_1 доплату за службу в нічний час за період з 16.01.2016 по 31.12.2017 (включно).

Зобов`язано Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 16.01.2016 по 31.10.2017 (включно).

Не погодившись з рішенням, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Обґрунтування апеляційної скарги.

Позивач, звернувшись до суду з цим позовом пропустив строк звернення до суду, встановлений ч. 4 ст. 122 КАС України, ст. 233 КЗпП.

Позивачем за спірні періоди було отримано грошове забезпечення в максимально можливому розмірі. Відсутність в розрахункових листах позивача відповідної графи про здійснення йому нарахування доплати за службу в нічний час свідчить лише про некоректне відображення уповноваженою особою складових елементів грошового забезпечення, яке було нараховано та виплачено позивачу за спірний період, що враховуючи максимально можливий розмір грошового забезпечення, отриманого позивачем, не може бути обґрунтованою (та, власне, єдиною) підставою для повторного нарахування позивачу такої складової грошового забезпечення.

Відповідно до п. 11 розд. І Порядку № 260 грошове забезпечення, виплачене поліцейському несвоєчасно або в меншому розмірі, ніж належало, виплачується за весь період, протягом якого поліцейський мав на нього право, але не більше ніж за три роки, що передували зверненню за одержанням грошового забезпечення. Таким чином, позивач має право вимагати здійснити виплату доплати за службу в нічний за період, що починається лише з 01.06.2020.

Згідно п. 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення саме грошові доходи громадян підлягають індексації.

При цьому абз. 5 п. 2 Порядку визначено, що індексації підлягають, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та посадових осіб митної служби. Постановою Кабінету Міністрів України № 782 від 18.10.2017 до абзацу 5 пункту 2 Порядку були внесені зміни шляхом його доповнення після слова військовослужбовців словом поліцейських. Таким чином, індексація грошового забезпечення поліцейських здійснюється після набрання чинності вказаною постановою, тобто з листопада 2017 року.

Враховуючи режим роботи суддів та працівників апарату Першого апеляційного адміністративного суду з часу введення на території України правового режиму воєнного стану, з метою збереження життя та здоров`я, а також забезпечення безпеки суддів та працівників апарату суду, дана постанова прийнята колегією суддів за умови наявної можливості доступу колегії суддів до матеріалів адміністративної справи.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак суд першої інстанції листом повідомив, що всі документи у цій справі сформовано в електронному вигляді та експортовано в КП Діловодство спеціалізованого суду.

Верховний Суд листом від 19.08.2022 № 2097/0/2-22 на лист вх. № 1730/0/1-22 щодо надання Науково-консультативною радою при Верховному Суді висновку з питань, пов`язаних з електронним адміністративним судочинством повідомив, що підстав для звернення до НКР щодо надання вченими-членами НКР наукових висновків немає. Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).

Відповідно до листів Державної судової адміністрації України від 01.08.2018 № 15-14040/18, від 13.09.2018 № 15-17388/18 судами забезпечено сканування та експортування в підсистему Електронний суд матеріалів всіх судових справ, як перебували в провадженні суддів станом на 01.08.2018. Тобто вказана підсистема містить усі матеріали судової справи.

Отже, враховуючи зазначені листи, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі Електронний суд.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції розглядає справу у порядку письмового провадження.

Суд, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглядаючи апеляційну скаргу в межах викладених доводів, встановив наступне.

Фактичні обставини справи.

16 січня 2016 року наказом Департаменту патрульної поліції № 9 о/с По особовому складу капітана поліції ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора в роті № 6 батальйону № 3 в Управлінні патрульної поліції у м. Дніпропетровську.

27 серпня 2019 року наказом Департаменту патрульної поліції № 659 о/с По особовому складу капітана поліції ОСОБА_1 переведено для подальшого проходження служби до Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ.

15 березня 2021 року наказом Департаменту патрульної поліції № 216 о/с По особовому складу капітана поліції ОСОБА_1 призначено на посаду інспектора взводу № 2 в роті № 3 батальйону № 1 в Управлінні патрульної поліції в Дніпропетровській області.

16 листопада 2021 року Департамент патрульної поліції листом за № 1237аз/1/41/5/05-2021 у відповідь на адвокатський запит адвоката Крат Ю. повідомив, що ОСОБА_1 здійснено доплату за службу в нічний час на загальну суму 4239,89 грн за період з 01.01.2018 по 31.08.2019, у тому числі за січень 2018 року - у листопаді 2018 року, за квітень 2018 року - у вересні 2018 року, за липень 2019 року - у жовтні 2019 року та на загальну суму 1635,46 грн за період з 04.03.2021 по 31.10.2021. Підстави для нарахування доплати за службу в нічний час за період з 16.01.2016 по 31.12.2017 відсутні. Підстави для виплати індексації за період з 16.01.2016 по 31.10.2017 відсутні.

27 лютого 2023 року наказом Департаменту патрульної поліції № 197 о/с По особовому складу капітана поліції ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції відповідно до пункту 6 частини 1 статті 77 Закону України Про Національну поліцію (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України).

Згідно з довідкою обліку несення служби в нічний час поліцейськими Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП за 2016 рік ОСОБА_1 відпрацював у нічний час 600 годин.

Згідно з довідкою обліку несення служби в нічний час поліцейськими Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області ДПП за 2017 рік ОСОБА_1 відпрацював у нічний час 498 годин.

Архівна відомість № 1 за період з січня 2016 року по грудень 2016 року інспектора ОСОБА_1 не містить інформації про доплати за службу в нічний час та індексацію грошового забезпечення.

Відомість про грошове забезпечення з 16.01.2016 по 31.12.2016 інспектора Родіна С.В. не містить інформації про доплати за службу в нічний час та індексацію грошового забезпечення.

Архівна відомість № 1 за період з січня 2017 року по грудень 2017 року інспектора ОСОБА_1 не містить інформації про доплату за службу в нічний час, індексація грошового забезпечення нарахована та виплачена за листопад та грудень.

Відомість про грошове забезпечення з 01.01.2017 по 31.12.2017 інспектора ОСОБА_1 не містить інформації про доплату за службу в нічний час, індексація грошового забезпечення нарахована та виплачена за листопад та грудень.

Суд першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того, що відповідачем, в порушення вимог законодавства, протиправно не виплачувалася у спірні періоди доплата за службу в нічний час та індексація грошового забезпечення.

Оцінка суду.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 2 липня 2015 року № 580-VІII Про Національну поліцію (далі - Закон № 580).

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 94 Закону № 580 поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

Грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

У спірний період критерії виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції визначав Порядок та умови виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 29 квітня 2016 року за № 669/28799, (далі - Порядок № 260).

На підставі пункту 3 Порядку № 260 до складу грошового забезпечення поліцейського входять: 1) посадовий оклад; 2) оклад за спеціальним званням; 3) щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); 4) премії; 5) одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Згідно з пунктом 11 розділу ІІ Порядку № 260 поліцейським, які виконують службові обов`язки в нічний час, виплачується доплата за службу в нічний час у розмірі 35 відсотків посадового окладу з розрахунку за кожну годину служби в нічний час.

Годинна ставка обчислюється шляхом ділення місячного посадового окладу на кількість годин фактичного часу служби з урахуванням норми тривалості службового часу за відповідний місяць при 40-годинному робочому тижні.

Службою в нічний час вважається виконання поліцейськими службових обов`язків у період з 22.00 до 06.00.

Поліцейським, які несуть службу в нічний час, надається перерва для відпочинку та харчування тривалістю не більше двох годин.

Перерва для відпочинку і харчування не включається в службовий час. Поліцейським добового наряду під час чергування почергово надаються перерви для вживання їжі та короткочасного відпочинку.

Загальна тривалість такої перерви становить 4 години (2 години вдень і 2 години вночі) та не включається в службовий час.

Підставами для виконання службових обов`язків у нічний час є графіки нарядів та чергувань, затверджені наказами керівників підрозділів органів поліції.

Облік фактичного часу служби в нічний час для нарахування доплати здійснюється шляхом оформлення довідки обліку несення поліцейськими служби в нічний час за формою, визначеною у додатку 1 до цих Порядку та умов.

Поліцейським, що залучалися до служби в нічний час, виплата доплати за службу в нічний час за минулий місяць здійснюється одночасно з виплатою грошового забезпечення за поточний місяць.

Як свідчать матеріали справи, позивачу, який виконував службові обов`язки в нічний час в період з 16.01.2016 по 31.12.2017 (включно), не виплачена доплата за службу в нічний час у повному обсязі, отже дії відповідача є протиправними, тому суд першої інстанції дійшов правильного висновку про зобов`язання відповідача нарахувати та сплатити позивачу доплату за службу в нічний час за період з 16.01.2016 по 31.12.2017 (включно)

Є безпідставними доводи апелянта, що позивач за спірні періоди отримав грошове забезпечення в максимально можливому розмірі, оскільки Закон № 580 та Порядок № 260 не містять такого поняття, як максимальний розмір грошового забезпечення поліцейського.

Відповідно до частини першої статті 94 Закону № 580 поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання.

Щодо індексації грошового забезпечення суд зазначає наступне.

Правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України від 3 липня 1991 року № 1282-ХІІ Про індексацію грошових доходів населення (далі - Закон № 1282).

Згідно зі статтею 1 Закону № 1282 індексація грошових доходів населення - це встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Частинами першою та п`ятою статті 2 Закону № 1282 визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, оплата праці (грошове забезпечення).

Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.

Відповідно до статті 4 Закону № 1282 індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.

Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.

Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.

У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Згідно статті 18 Закону України від 05 жовтня 2000 року № 2017-ІІІ Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії (далі - Закон № 2017) індексацію доходів населення, яка встановлюється для підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності їх грошових доходів в умовах зростання цін, віднесено до державних соціальних гарантій, що, згідно зі статтею 19 цього Закону, є обов`язковими для всіх підприємств, установ і організацій незалежно від форми власності.

Правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення, що поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників визначає Порядок проведення індексації грошових доходів населення, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року № 1078 (далі - Порядок № 1078, у редакції, чинній в спірний період).

Згідно з пунктом 2 Порядку № 1078 (у редакції до 24 жовтня 2017 року) індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, зокрема, грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

Постановою Кабінету Міністрів України від 18 жовтня 2017 року № 782, яка набрала чинності 24 жовтня 2017 року, внесені зміну до пункту 2 Порядку № 1078: абзац п`ятий після слова військовослужбовців доповнений словом поліцейських.

На підставі пункту 6 Порядку № 1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню:

1) підприємства, установи та організації підвищують розміри оплати праці у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів;

2) підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету;(…)

Проведення індексації грошових доходів населення здійснюється у межах фінансових ресурсів бюджетів усіх рівнів, бюджету Пенсійного фонду України та бюджетів інших фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування на відповідний рік.

Аналіз зазначених нормативно-правових актів свідчить, що індексація грошового забезпечення є однією із основних державних гарантій щодо оплати праці. При цьому відповідно до вимог чинного законодавства України, проведення індексації, у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією), є обов`язком для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Конституційний Суд України у рішенні від 15 жовтня 2013 року № 9-рп/2013 вказав, що індексація заробітної плати як складова належної працівникові заробітної плати спрямована на забезпечення реальної заробітної плати з метою підтримання достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати у зв`язку з інфляційними процесами та зростанням споживчих цін на товари та послуги.

Згідно зі статтями 18, 19 Закону № 2017 індексація є відповідною соціальною гарантією, оскільки це є виплата, що спрямована на забезпечення достатнього життєвого рівня громадян та купівельної спроможності заробітної плати.

Отже, враховуючи, що ч. 5 ст. 94 Закону № 580 у спірний період встановлено, що грошове забезпечення поліцейських підлягає індексації, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про протиправну бездіяльність відповідача щодо не нарахування та виплати індексації грошового забезпечення позивачу у спірний період, оскільки здійснення індексації прямо передбачене Законами № 580 та № 128.

Є неприйнятними доводи апелянта щодо відсутності правових підстав для нарахування індексації до 24.10.2017, до внесення змін до Порядку № 1078, оскільки Закон № 580 має вищу юридичну силу ніж Порядок № 1078.

Щодо доводів про пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом суд зазначає наступне.

Вирішуючи питання, якою нормою закону слід керуватися при розгляді таких справ, Верховний Суд в постанові від 25.04.2023 у справі № 380/15245/22, визначив, що зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 № 2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01.07.2022 № 2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:

"Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)".

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

Аналогічний правовий висновок викладений у рішенні Верховного Суду від 06 квітня 2023 року у справі № 260/3564/22 та від 19 січня 2023 року у справі № 460/17052/21.

Разом з тим, відповідно до пункту першого глави XIX "Прикінцеві положення" КЗпП України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею 233 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25 квітня 2023 року №383 "Про внесення змін до розпорядження Кабінету Міністрів України від 25 березня 2020 року № 338 і постанови Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236" дію карантину через COVID-19 продовжено до 30 червня 2023 року.

Отже, запровадження на території України карантину є безумовною підставою для продовження строків, визначених статтею 233 КЗпП України, на строк дії такого карантину.

Позивач звернувся з цим позовом до суду 01.06.2023, тобто під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), тому позивачем не пропущено строк звернення до суду з даною позовною заявою.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про задоволення адміністративного позову.

Статтею 242 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

За приписами пункту 1 частини першої статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Оскільки судове рішення в межах доводів апеляційної скарги є обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, тому підстав для її задоволення та скасування рішення суду першої інстанції не вбачається.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2023 року у справі № 200/2450/23 - залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 20 липня 2023 року у справі № 200/2450/23 - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття 06 листопада 2023 року та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення в порядку, передбаченому ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повне судове рішення складено 06 листопада 2023 року.

Головуючий суддя І.Д. Компанієць

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв