Справа № 320/20974/23
Суддя: Харченко С.В.
Дата ухвалення: 2023-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

07 листопада 2023 року м. Київ Справа № 320/20974/23

Суддя Київського окружного адміністративного суду Харченко С.В., розглянувши
позовну заявуОСОБА_1
до: 1) Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ), 2) військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 Командування Сухопутних військ Збройних Сил України
провизнання дій протиправними, скасування наказу, поновлення на посаді та стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ), військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 Командування Сухопутних військ Збройних Сил України, в якому просить суд:

- визнати протиправними дії командира військової частини НОМЕР_2 (військової частини НОМЕР_3 ), командира військової частини НОМЕР_3 (військової частини НОМЕР_1 ) та Командувача Сухопутними військами Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ) стосовно підготовки документів на звільнення позивача з військової служби;

- визнати протиправним та скасувати наказ Командувача Сухопутними військами Збройних Сил України від 20.01.2023 № 66 (по особовому складу) в частині звільнення позивача у відставку;

- поновити позивача на посаді офіцера штабу механізованого батальйону військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 ;

- стягнути з військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 розмір середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 02.05.2023 року та несвоєчасною виплатою передбачених законом України та постановами Кабінету Міністрів України грошових коштів на день звільнення з військової служби у сумі 29971 грн. 48 коп. (орфографія, пунктуація та стилістика позивача збережені).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Частиною першою статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

В силу положень пунктів 2, 4 та 11 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України у позовній заяві зазначаються: повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти; зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів; власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Відповідно до частини першої статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України до позовної заяви додаються її копії, а також копії доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску (частина шоста статті 161 Кодексу адміністративного судочинства України).

Суд також звертає увагу позивача на положення частини першої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина друга статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України).

Таким чином, адміністративний позов спрямований на захист прав, свобод та інтересів особи, які порушив відповідач - суб`єкт владних повноважень.

При цьому вибір позивачем способу захисту для ефективного відновлення його порушених прав та інтересів повинен здійснюватись з урахуванням приписів частин першої та другої статті 5 Кодексу адміністративного судочинства України.

У свою чергу під змістом позовних вимог розуміється визначення позивачем способу захисту свого права (свобод, інтересів), який має формулюватися максимально чітко і зрозуміло, а отже особа, звертаючись до суду із позовною заявою, повинна зазначити дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень (його рішення), що порушили це право (свободи, інтереси), та вказати спосіб його захисту.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивачем заявлено позовні вимоги про визнання спільно протиправними дій командира військової частини НОМЕР_2 (військової частини НОМЕР_3 ), командира військової частини НОМЕР_3 (військової частини НОМЕР_1 ) та Командувача Сухопутними військами Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ) стосовно підготовки документів на звільнення позивача з військової служби.

Наведені вище позовні вимоги викладено позивачем неконкретизовано та безвідносно до кожного з цих осіб, у зв`язку з чим не зрозуміло які конкретні управлінські дії протиправно, на думку позивача, вчинені командиром військової частини НОМЕР_2 (військової частини НОМЕР_3 ), командиром військової частини НОМЕР_3 (військової частини НОМЕР_1 ) та Командувачем Сухопутними військами Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ).

Суд також звертає увагу на те, що позивачем заявлено позовні вимоги до: 1) командира військової частини НОМЕР_2 (військової частини НОМЕР_3 ); 2) командира військової частини НОМЕР_3 (військової частини НОМЕР_1 ); 3) Командувача Сухопутними військами Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ), водночас в якості відповідачів позивачем у позовній заяві визначені: 1) Командування Сухопутних військ Збройних Сил України (військова частина НОМЕР_1 ); 2) військова частина НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 Командування Сухопутних військ Збройних Сил України.

Крім того, позивачем до позовної заяви не долучено її копій, а також копій доданих до позовної заяви документів відповідно до кількості учасників справи, а також не зазначено у позовній заяві власне письмове підтвердження про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цих самих відповідачів з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Слід додатково наголосити, що вимога позивача про стягнення з військової частини НОМЕР_2 військової частини НОМЕР_3 коштів викладена позивачем нечітко, оскільки залишається незрозумілим, які саме кошти, окремо від середнього заробітку за час вимушеного прогулу, позивач просить стягнути з відповідача, на підставі яких конкретних законів та підзаконних нормативно правових актів. Правового обґрунтування з цього питання позивачем у позовній заяві також не викладено.

Суд також звертає увагу позивача на те, що в силу вимог частини першої статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За загальним нормою, закріпленою у частині другій статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України, для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (частина третя статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України).

Так, частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач був сповіщений про винесення Командувачем Сухопутними військами Збройних Сил України наказу від 20.01.2023 № 66 (по особовому складу), яким його звільнено у відставку.

Водночас, з позовними вимогами про визнання протиправними цього наказу та дій з приводу підготовки документів на звільнення позивача з військової служби він звернувся лише 19.06.2023 року, тобто з порушенням визначеного частиною п`ятою статті 122 Кодексу адміністративного судочинства України місячного строку звернення до адміністративного суду з позовом, що стосується правовідносин, пов`язаних з проходженням та звільненням з публічної служби.

Разом з тим позивачем не подано заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до суду з даним позовом разом з доказами поважності причин пропуску такого строку.

Наведені вище обставини вказують на невідповідність позовної заяви вимогам процесуального законодавства, у зв`язку з чим суд, враховуючи приписи частини першої статті 123 та статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України, вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху з наданням позивачу часу для усунення зазначених недоліків.

Вказані недоліки повинні бути усунені позивачем у десятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали шляхом подання до суду; позовної заяви, приведеної у відповідність вимогам частини першої, пунктів 2, 4, 11 частини п`ятої статті 160 Кодексу адміністративного судочинства України (у тому числі шляхом уточнення позовних вимог та/або відповідачів у справі) з урахуванням положень статті 5 цього Кодексу та наведених вище висновків суду; заяви про поновлення пропущеного строку на звернення до суду з даним позовом та доказів поважності причин пропуску такого строку; копій позовної заяви, недоліки щодо форми (змісту) якої усунуто, для їх направлення іншим учасникам справи.

Враховуючи викладене та керуючись частиною першою статті 169, статтями 243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позовну заяву залишити без руху.

2. Встановити позивачу десятиденний строк для усунення недоліків позовної заяви з дня отримання копії даної ухвали.

3. Попередити позивача про наслідки недотримання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху, передбачені пунктом 1 частини четвертої статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

4. Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати (видати) позивачу невідкладно.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Харченко С.В.