Справа № 580/5283/23
Суддя: Валентин ГАРАЩЕНКО
Дата ухвалення: 2023-10-18 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2023 року справа № 580/5283/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Гаращенка В.В.,

за участю:

секретаря судового засідання: Галасун А.О.,

представника позивача: Плахи О.В. за ордером,

представника відповідача: Захарченка В.Ф. за посадою,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження адміністративну справу за позовом приватного акціонерного товариства Черкаське хімволокно до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство Черкаське хімволокно звернулось до суду з адміністративним позовом до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 28.03.2023 №.

Ухвалою Черкаського окружного адміністративного суду від 03.07.2023 відкрито провадження у даній справі та вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою суду від 31.08.2023 продовжено строк проведення підготовчого провадження на 30 днів.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що підприємство є об`єктом критичної інфраструктури, надає послуги з постачання теплової енергії та послуги з постачання гарячої води для забезпечення ними близько 3 млн. квадратних метрів житлової площі у 800 будинках м. Черкаси, здійснює виробництво та постачання в об`єднану енергосистему України близько 300 000 Мвт. год. електричної енергії на рік.

Також позивач зазначив, що в умовах воєнного стану, з початку воєнних дій на території України не зупиняв забезпечення потреб населення та соціально важливих об`єктів у гарячому водопостачанні та централізованому опалені, на протязі квітня-жовтня 2022 року вів активну підготовку до осінньо-зимового опалювального сезону, зокрема в частині ремонту генеруючих потужностей та накопичення палива, спрямовуючи на це всі існуючі фінансові ресурси для забезпечення безперебійного теплопостачання. При цьому, підприємство змушене здійснювати операційну діяльність та підготовку до осінньо-зимового опалювального сезону 2022-2023 років в умовах гострого дефіциту обігових коштів.

Позивач звернув увагу, що зростання операційних витрат не покривається існуючими тарифами на теплову енергію та ціною реалізації електричної енергії на ринку електроенергії, оскільки держава заборонила протягом дії воєнного стану та шести місяців після його завершення підвищувати тарифи на послуги з розподілу природного газу, теплову енергію (її виробництво, транспортування та постачання) і послуги з постачання теплової енергії та постачання гарячої води.

Позивач, за період охоплений перевіркою проводило свою діяльність в період діючого воєнного стану та невизначеності в податковому законодавстві в частині надання преференцій зі сплати податків/усунення таких преференцій, здійснювало заходи щодо закінчення опалювального сезону 2021-2022 років та підготовки до проведення опалювального сезону 2022-2023 років. Отже, висновки Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків, є безпідставними, зробленими без об`єктивної оцінки всіх суттєвих обставин здійснення фінансово-господарської діяльності в умовах діючого воєнного стану.

Позивач не заперечує факту несплати грошового зобов`язання у визначені строки, проте стверджує, що штрафні санкції, передбачені п. 124.3 ст. 124 Податкового кодексу України, застосовано без наявності головного чинника складу правопорушення «умислу», що в свою чергу підтверджує неправильність застосування відповідачем норм Податкового кодексу України. Відповідно тексту акта камеральної перевірки від 10.02.2023 №82/32-00-04-02-02-06/00204033, відсутнє будь-яке обґрунтування та доведення контролюючим органом умисного вчинення платником податків порушення норм Податкового кодексу України.

За вказаних обставин позивач вважає, що спірне податкове повідомлення-рішення є протиправним та підлягає скасуванню.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити.

В письмовому відзиві на адміністративний позов та в судовому засіданні представник відповідача просив у його задоволенні відмовити повністю, зазначивши при цьому, що єдиною підставою, визначеною законодавством, яка звільняє платника від обов`язку сплати податків та зборів за січень - травень 2022 року до 1 серпня 2022 року, є відсутність можливості у платника податків своєчасно виконувати свій податковий обов`язок.

У разі наявності підстав неможливості виконання податкових обов`язків, підприємство, в межах встановленого порядку мало подати відповідну заяву не пізніше 30 вересня 2022 року, з переліком документів, затверджених Наказом №225, що підтверджують неможливість платника - юридичної особи, зокрема щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, своєчасно виконувати свій податковий обов`язок, однак позивач таку заяву не подавав.

За твердженням представника відповідача, форс-мажорні обставини не мають преюдиційного характеру і при їх виникненні сторона, яка посилається на них як на підставу неможливості виконання зобов`язання, повинна довести наявність таких обставин не тільки самих по собі, але й те, що ці обставини були форс-мажорними саме для цього суб`єкта господарювання. Сертифікат (висновок) Торгово-промислової палати України, який засвідчує обставини непереборної сили (форс - мажор) саме у ПрАТ «Черкаське хімволокно» підприємством не надано.

Представник відповідача просив врахувати, що при встановленні порушень податкового та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючи органи, під час проведення документальних перевірок платників податків, з метою врахування фактору повторності обов`язково рекомендовано відстежувати результати попередніх перевірок цього платника податків за період 1095 календарних днів.

За результатами аналізу інформаційної системи «Податковий блок» встановлено, що відносно ПрАТ «Черкаське хімволокно» складено податкове повідомлення-рішення № від 30.01.2023, у зв`язку з чим, комісією Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків з розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок, прийнято рішення застосувати штрафні санкції відповідно до пункту 124.3 статті 124 Податкового кодексу України - 50 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.

На підставі наведеного представник відповідача вважає, що позов задоволенню не підлягає.

У відповіді на відзив позивач не погодився з доводами відповідача, зазначивши, що в означеному податковому повідомленні-рішенні № від 30.01.2023 сума щодо якої застосована штрафна санкція складає 1,40 грн. і виникла вона за затримко сплати двох платежів по 0,70 грн. Одночасно, штраф у розмірі 0,11 грн. сплачено 06.02 2023 відразу після отримання податковою повідомлення-рішення.

Податкові декларації з ПДВ, за якими камеральною перевіркою визначено порушення строків сплати податкового зобов`язання надані своєчасно у відповідності до діючих на період війни законодавчих норм. В сою чергу, підприємством прикладені максимальні зусилля задля сплати зазначених податків.

За твердженням позивача, станом на 19.07.2022 року (на дату подання; декларацій з ПДВ) на розрахунковому рахунку підприємства: залишок грошових коштів становив 449 800,42 грн.; сума необхідна до сплати відповідно до поданих декларацій становила 23 171 294.39 грн.; за період з 19.07.2022 по 01.08.2022 (граничний термін сплати податкових зобов`язань з ПДВ ) на розрахунковий рахунок надійшло 21 867 824,67 грн. за період з 09.07.2022 по 01.08.2022 було витрачено: на виплату заробітної плати та податки 6 284 988,89 грн.; на становлення та підтримання енергосистеми країни, яка постраждала внаслідок військової агресії російської федерації проти України, а саме: 1 988 556,18 грн. спрямовано на забезпечення ринку Електроенергії; 4 514 200,00 грн, було спрямовано на забезпечення станції вугіллям, газом; 3 755 401,18 грн спрямовано на відновлення котельною обладнання; 975 513,48 грн. спрямовано на закупівлю інших матеріалів напряму пов`язаних з виробництвом електроенергії (масло, турбінне, дизельне паливо, хімічні реактиви); орендна плата державного майна (ТЕЦ 176 271,85 грн.).

На закупівлю вугільної продукції та її доставку до підприємства в період з 01.01.2022 року по 30.06.2022 року витрачено 757 815 440,00 грн.

Станом на 01.08.2022 року поточна заборгованість по заробітній платі, яка підлягала виплаті складала 5 275 567,57 грн.

При цьому, в умовах гострого дефіциту обігових коштів, підприємство і надалі здійснювало операційну діяльність, в зв`язку з чим було змушене вдатись до заходів економії, а саме: переведення підприємства на 4-деннйй робочий тиждень; (накази №143 від 30.-03.2022 року та №271 від 20.04.2023 року); призупинення дії деяких пунктів колективного договору, що стосуються соціальних гарантій працівників (наказ № 180 від 26.04.2022 року).

Наведене, на думку представника позивача, вказує на відсутність умислу щодо виконання задекларованих податкових зобов`язань з ПДВ за період за січень 2022-липень 2022 року.

Окрім зазначеного, представник позивача зазначив про відсутність підстав для визначення в межах камеральної перевірки штрафних санкцій за несвоєчасну сплату ПДВ.

Позивач також звернув увагу, що за 6 місяців 2021 року від здійснення основної господарської діяльності позивач отримав прибуток в розмірі 11061000,00 грн. (код рядка 2090), а за аналогічний період 2022 року збиток в розмірі 256569000,00 грн. (код рядка 2095), що і стало причиною затримки у сплаті обов`язкових платежів.

У запереченні на відповідь відповідач не погодився з доводами позивача та наполягав на відсутності підстав для задоволення позову.

Заслухавши пояснення учасників справи, повно, всебічно, об`єктивно дослідивши надані у справі докази, надавши їм юридичну оцінку, суд дійшов наступного.

Вирішуючи спір по суті, судом встановлено, що Східним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків (відповідач) проведена камеральна перевірка приватного акціонерного товариства «Черкаське хімволокно» з питань своєчасності сплати узгоджених грошових зобов`язань по податкових деклараціях з ПДВ за січень 2022 року, лютий 2022 року, травень 2022 року, червень 2022 року, липень 2022 року, за результатами якої складено акт №82/32-00-04-02-02-06/00204033 від 10.02.2023.

Згідно висновків акту перевірки встановлені порушення позивачем вимог: п.57.1 ст.57, п. 203.2 ст.203 Податкового кодексу України та абз. 3 пп. 69.1 п, 69 підрозділу 10 розділу XX Податкового кодексу України, в частині несвоєчасної сплати узгоджених сум податкових зобов`язань з податку на додану вартість, визначених згідно декларацій з податку на додану вартість за січень 2022 року (№ від 21.02.2022) в сумі 4 119 513,39 грн. по строку сплати 01.08.2022 року, лютий 2022 року (№ від 19.07.2022) в сумі 7 793 939 грн. по строку сплати - 01.08.2022 року, травень 2022 року (№ від 19.07.2022) в сумі 254 198 грн. по строку сплати - 01.08.2022 року, червень 2022 року (№ від 20.07.2022) в сумі 2 652 160 грн. по строку сплати - 01.08.2022 року, липень 2022 року (№ від 22.07.2022) в сумі 8 351 484 грн. по строку сплати 30.08.2022 року.

На підставі акту перевірки Східне міжрегіональне управління ДПС по роботі з великими платниками податків прийняло податкове повідомлення - рішення від 28 березня 2023 року № про застосування до позивача штрафних санкцій на суму 11 585 647,20 грн.

Не погоджуючись із наведеним податковим повідомленням-рішенням, позивач звернувся до суду.

Вирішуючи спір по суті, суд зазначає, що органи державної податкової служби згідно п.75.1 ст.75 Податкового кодексу України (далі - ПК України), мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним пунктами 2, 3 частини першої та пунктом 10 частини другої статті 5 Закону України «Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні».

Відповідно до пункту 76.1 статті 76 ПКУ камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Згідно з пунктом 76.3 статті 73 ПКУ камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

З урахуванням наведених положень Податкового кодексу України відповідач мав право на проведення камеральної перевірки на предмет своєчасності сплати узгоджених податкових зобов`язань за відсутності будь-якого наказу керівника податкового органу та без згоди платника податку.

У відповідності до п.п. 16.1.4 п.16.1 ст.16 ПК України, платник податків зобов`язаний сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи.

Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є (п.49.2 ст.49 ПК України).

Пунктом 46.1 ст.46 ПК України визначено, що податкова декларація, розрахунок (далі - податкова декларація) - документ, що подається платником податків (у тому числі відокремленим підрозділом у випадках, визначених цим Кодексом) контролюючому органу у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата податкового зобов`язання, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку.

Податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків (п.49.1. ст.49 ПК України).

Згідно п. 54.1 ст. 54 ПК України крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.

Платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом (п.57.1 ст.57 ПК України).

Як встановлено судом, підставою нарахування штрафних санкцій, визначених в податковому повідомленні-рішенні від 23.09.2021 №, є несвоєчасна сплата позивачем, зокрема, податкових зобов`язань, самостійно визначених позивачем в поданих до контролюючого органу податкових деклараціях з податку на додану вартість за наступні податкові періоди та в наступних сумах.

За даними інтегрованої картки платника ПрАТ «Черкаське хімволокно» по податку на додану вартість (код класифікації доходів бюджету 14060100):

1) по строку 02.03.2022 проведено нарахування податкових зобов`язань по декларації з податку на додану вартість за січень 2022 року від 21.02.2022 року № в сумі 13 964 765 грн. Граничний термін сплати - 01.08.2022 року.

Частина суми визначених грошових зобов`язань за січень 2022 року в розмірі 8 777 186,0 грн, була погашена 19.07.2022 року, за рахунок зарахування суми від`ємного значення (ряд. 19) у зменшення суми податкового боргу (ряд. 20.1) в деклараціях за березень, квітень 2022 року.

Станом на 02.03.2022 року по особовому рахунку підприємства по податку на додану вартість (код бюджетної класифікації 30 14060100) рахувалась переплата в сумі 1 068 065,61 грн.

З урахуванням вищезазначеного, сума недоплати станом на 02.08.2022 року по декларації за січень 2022 року становила 4 119 513,39 грн., яка погашена за рахунок сплати грошовими коштами, згідно платіжних інструкцій: №409495120 від 26.08.2022 в сумі 1 127 839,92 грн., тобто з затримкою на 25 календарних днів; №409874802 від 29.08.2022 в сумі 1 260 856,80 грн., тобто з затримкою на 28 календарних днів; №409698810 від 26.08.2022 в сумі 1 730 816,67 грн., тобто з затримкою на 28 календарних днів.

2) по строку 20.07.2022 проведено нарахування податкових зобов`язань по декларації з податку на додану вартість за лютий 2022 року від 19.07.2022 року № в сумі 7 793 939 грн. Граничний термін сплати - 01.08.2022 року.

Станом на 01.08.2022 року по особовому рахунку підприємства по податку на додану вартість (код бюджетної класифікації 30 14060100) переплата відсутня.

Суму недоплати (податковий борг) в сумі 7 793 939 грн. погашено за рахунок сплати грошовими коштами, згідно платіжних інструкцій: №409698810 від 29.08.2022 в сумі 964 464,51 грн., тобто з затримкою на 28 календарних днів; №410366726 від 30.08.2022 в сумі 1 052 343,48 грн., тобто з затримкою на 29 календарних днів; №410971779 від 31.08.2022 в сумі 1 721 107,78 грн., тобто з затримкою на 30 календарних днів; №411400248 від 01.09.2022 в сумі 1 908 946,80 грн., тобто з затримкою на 31 календарний день; №411825332 від 02.09.2022 в сумі 680 000,00 грн., тобто з затримкою на 32 календарних дні.

Частина суми визначених грошових зобов`язань за лютий 2022 року в розмірі 1 467 076,43 грн, була погашена 20.09.2022 року, за рахунок зарахування суми від`ємного значення (ряд. 19) у зменшення суми податкового боргу (ряд.20.1) по декларації за серпень 2022 року (№ від 20.09.2022), тобто з затримкою на 50 календарних днів.

3) по строку 20.07.2022 проведено нарахування податкових зобов`язань по декларації з податку на додану вартість за травень 2022 року від 19.07.2022 року № в сумі 254 198 грн. Граничний термін сплати - 01.08.2022 року.

Сума визначених грошових зобов`язань за травень 2022 року в розмірі 254 198 грн. була погашена 20.09.2022 року, за рахунок зарахування суми від`ємного значення (ряд. 19) у зменшення суми податкового боргу (ряд.20.І) по декларації за серпень 2022 року (№ від 20.09.2022), тобто з затримкою на 50 календарних днів.

4) по строку 01.08.2022 проведено нарахування податкових зобов`язань по декларації з податку на додану вартість за червень 2022 року від 20.07.2022 року № в сумі 2 652 160 грн. Граничний термін сплати - 01.08.2022 року.

Сума визначених грошових зобов`язань за червень 2022 року в розмірі 2 652 160 грн, була погашена 20.09.2022 року, за рахунок зарахування суми від`ємного значення (ряд. 19) у зменшення суми податкового боргу (ряд.20,1) по декларації за серпень 2022 року (№ від 20.09.2022), тобто з затримкою на 50 календарних днів;

5) по строку 30.08.2022 проведено нарахування податкових зобов`язань по декларації з податку на додану вартість за липень 2022 року від 22.08.2022 року № в сумі 8 351 484 грн. Граничний термін сплати - 30.08.2022 року.

Станом на 30.08.2022 року по особовому рахунку підприємства по податку на додану вартість (код бюджетної класифікації 30 14060100) переплата відсутня.

Частину суми визначених грошових зобов`язань за липень 2022 року в розмірі 8 351 483.57 грн, була погашена 20.09.2022 року, за рахунок зарахування суми від`ємного значення (ряд. 19) у зменшення суми податкового боргу (ряд.20.1) по декларації за серпень 2022 року (№ від 20.09.2022), тобто з затримкою на 21 календарний день.

Суму недоплати (податковий борг) в сумі 0,43 грн. погашено за рахунок сплати грошовими коштами, згідно платіжної інструкції: №418355595 від 22.09.2022 в сумі 0,43 грн., тобто з затримкою на 23 календарних дні.

Як встановлено судом, оскаржене податкове повідомлення-рішення від 28.03.2023 № прийнято з підстав вчинення позивачем умисного, повторного порушення граничних строків сплати податкового зобов`язання, тому застосовано відповідальність передбачену п. 124.3 ст. 124 ПК України.

Вирішуючи питання про наявність у діях позивача умислу на вчинення податкового правопорушення, суд виходить з того, що в розумінні абз.1 п.109.1 ст.109 Податкового кодексу України податковим правопорушенням є протиправне, винне (у випадках, прямо передбачених цим Кодексом) діяння (дія чи бездіяльність) платника податку (в тому числі осіб, прирівняних до нього), контролюючих органів та/або їх посадових (службових) осіб, інших суб`єктів у випадках, прямо передбачених цим Кодексом.

Відповідно до абз.2 п.109.1 ст.109 Податкового кодексу України діяння вважаються вчиненими умисно, якщо існують доведені контролюючим органом обставини, які свідчать, що платник податків удавано, цілеспрямовано створив умови, які не можуть мати іншої мети, крім як невиконання або неналежне виконання вимог, установлених цим Кодексом та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Згідно з п.112.2 ст.112 Податкового кодексу України особа вважається винною у вчиненні правопорушення, якщо буде встановлено, що вона мала можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжила достатніх заходів щодо їх дотримання. Вжиті платником податків заходи щодо дотримання правил та норм податкового законодавства вважаються достатніми, якщо контролюючий орган не доведе, що, вчиняючи певні дії або допускаючи бездіяльність, за які передбачена відповідальність, платник податків діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Окрім того, за приписами п.112.7 ст.112 Податкового кодексу України у разі якщо контролюючий орган не доведе, що платник податків мав можливість для дотримання правил та норм, за порушення яких цим Кодексом передбачена відповідальність, проте не вжив достатніх заходів щодо їх дотримання, платник податків не може бути притягнутий до відповідальності за таке порушення.

З наведеного слідує, що у цілях застосування норм Податкового кодексу України вина та умисел є тотожними категоріями і кваліфікуючими ознаками вини як суб`єктивної сторони складу протиправного порушення платника податків є: 1) удавані дії платника податків, спрямовані на створення умов, котрі виключають намір на досягнення будь-якої мети, окрім невиконання податкового обов`язку (недотримання як податкової дисципліни, так і дисципліни в інших сферах контролю органами системи ДПС України); 2)цілеспрямовані дії платника податків, спрямовані на створення умов, котрі виключають намір на досягнення будь-якої мети, окрім невиконання податкового обов`язку (недотримання як податкової дисципліни, так і дисципліни в інших сферах контролю органами системи ДПС України); 3) існування у платника податків фізичної змоги забезпечити дотримання правил та норм у сфері податкової справи; 4) явно та очевидно нерозумні діяння платника податків; 5) явно та очевидно недобросовісні діяння платника податків; 6) діяння платника податків, явно та очевидно вчинені без належної обачності.

Пунктом 109.3 ст.109 Податкового кодексу України передбачено, що у випадках, визначених пунктом 119.3 статті 119, пунктами 123.2 - 123.5 статті 123, пунктами 124.2, 124.3 статті 124, пунктами 1251.2 - 1251.4 статті 1251 цього Кодексу, необхідною умовою притягнення особи до фінансової відповідальності за вчинення податкового правопорушення є встановлення контролюючими органами вини особи.

У відповідності до п.124.1 ст. 124 Податкового кодексу України у разі якщо платник податків не сплачує узгоджену суму грошового зобов`язання (крім грошового зобов`язання у вигляді штрафних (фінансових) санкцій, застосованих до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи, а також пені, застосованої до нього на підставі цього Кодексу чи іншого законодавства, контроль за яким покладено на контролюючі органи) протягом строків, визначених цим Кодексом, такий платник податків притягується до відповідальності у вигляді штрафу в таких розмірах:

при затримці до 30 календарних днів включно, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 5 відсотків погашеної суми податкового боргу;

при затримці більше 30 календарних днів, наступних за останнім днем строку сплати суми грошового зобов`язання, - у розмірі 10 відсотків погашеної суми податкового боргу.

Згідно п. 124.2 ст. 124 Податкового кодексу України діяння, передбачені пунктами 124.1, 124.1-1 цієї статті, вчинені умисно, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 25 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.

У відповідності до п. 124.3 ст. 124 Податкового кодексу України діяння, передбачені пунктом 124.2 цієї статті, вчинені повторно протягом 1095 календарних днів або які призвели до прострочення сплати грошового зобов`язання на строк більше 90 календарних днів, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 50 відсотків від суми несплаченого (несвоєчасно сплаченого) грошового зобов`язання.

З аналізу вищенаведених законодавчих приписів слідує висновок, що відмінність між собою складів податкових правопорушень, визначених у п.124.1 ст.124 Податкового кодексу України та у п.124.3 ст.124 Податкового кодексу України полягає в наявності або відсутності одночасно двох умов:

1) умислу платника податків, тобто вини (як суб`єктивної сторони складу протиправного діяння);

2) вчинення повторного умисного діяння протягом 1095 календарних днів.

Суд звертає увагу, що в силу п.п.75.1.1 ст.75 та ст.76 Податкового кодексу України перелічені юридично значимі фактори об`єктивно не можуть бути достеменно з`ясовані контролюючим органом у межах та обсязі такого заходу податкового контролю як камеральна перевірка.

В ході розгляду справи судом встановлено, що контролюючий орган сформулював викладені в тексті акту перевірки власні судження за результатами камеральної перевірки.

Отже, контролюючий орган не досліджував обставин вчинення юридичною особою податкового правопорушення, шляхом оцінки відомостей про стан рахунку платника в установі банку протягом періоду часу, коли розпочався та завершився перебіг строку на оплату грошових зобов`язань з податків (зборів).

Окрім того, поза увагою контролюючого органу залишений обсяг та характер грошових зобов`язань платника податків, строк виконання яких співпав із проміжком часу, коли підлягав виконанню податковий обов`язок.

Відповідач не надавав оцінку тим обставинам, що Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Військовий стан в Україні неодноразово продовжувався і діяв на дату граничного строку для податкових зобов`язань позивачем.

Так згідно даних Звіту про фінансові результати (Звіт про сукупний дохід) за І півріччя 2022 року у ПрАТ «Черкаське хімволокно» наявні наступні показники: чистий дохід від реалізації за І півріччя 2022р. зменшився з аналогічним періодом за І півріччя 2021р. на 121710.0 тис. грн.; реалізація електроенергії зменшилась на суму 111 144.0 тис. грн.; собівартість реалізованої продукції збільшилась на 145 920.0 тис. грн.; ціна на паливо збільшилась на 143 972.0 тис. грн.

В свою чергу, за 6 місяців 2021 року від здійснення основної господарської діяльності позивач отримав прибуток в розмірі 11061000,00 грн. (код рядка 2090), а за аналогічний період 2022 року збиток в розмірі 256569000,00 грн. (код рядка 2095).

Судом встановлено та не заперечується відповідачем, що позивач віднесений до підприємств критичної інфраструктури, яке забезпечує теплопостачання міста Черкаси, а також виробництво електроенергії, яке в умовах воєнного стану та постійних ракетних обстрілів критичної інфраструктури України в першу чергу вживало заходів для забезпечення теплом та електроенергією населення, тому твердження відповідача, що позивач умисно ухилявся від покладених на нього обов`язків щодо сплати податків, є необґрунтованим та базується на припущеннях.

Суд звертає увагу, що акт камеральної перевірки № 82/32-00-04- 02-02-06/00204033 від 10.02.2023, на підставі якого винесено оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 28 березня 2023 року № не містить обґрунтувань та доведення контролюючим органом вчинення умисного та повторного умисного порушення платником податків норм Податкового кодексу України, тому з урахуванням вищенаведених обставин у їх сукупності, суд дійшов висновку про відсутність підстав для застосування до позивача відповідальності передбаченої п.124.3 ст.124 Податкового кодексу України.

В свою чергу, допущена контролюючим органом у даному конкретному випадку неповнота дослідження обставин фактичної дійсності зумовила дефект у реалізації владної функції контролю за дотриманням податкової дисципліни, котрий не може бути усунутий адміністративним судом з огляду на положення ст.ст.6, 8, 19, 124 Конституції України, ч.1 ст.2, ч.2 ст.2, абз.2 ч.2 ст.77 КАС України, оскільки суд не може підміняти у ході відправлення правосуддя досягнуті органом публічної влади процедурні результати функції контролю.

Також суд зважає на неприпустимість зміни судом юридичних та фактичних мотивів вчинення управлінського волевиявлення органу публічної адміністрації за рахунок іншої кваліфікації/перекваліфікації як складу податкового правопорушення, так і обставин скоєння протиправного діяння.

Зазначене є підставою для визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення від 28 березня 2023 року №.

Щодо решти доводів сторін суд застосовує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v.) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29).

Суд при вирішенні спору враховує приписи статті 2 КАС України, відповідно до якої у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, добросовісно, розсудливо та безсторонньо, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.

За вказаних обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві доводи позивача є обґрунтованими, а вимоги такими, що належить задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України сплачені позивачем судові витрати слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись ст.ст. 6, 9, 14, 72, 76, 90, 139, 241-246, 255, 295 КАС України, суд -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків від 28.03.2023 №.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (49600, м. Дніпро, Центральний район, проспект Олександра Поля, 57, ) на користь приватного акціонерного товариства Черкаське хімволокно (18013, Черкаська обл., м. Черкаси, просп. Хіміків, буд. 76, ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 26840 (двадцять шість тисяч вісімсот сорок) грн.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, яка може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду. Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 30 жовтня 2023 року.

Суддя Валентин ГАРАЩЕНКО