Справа № 200/5494/23
Суддя: Голошивець І.О.
Дата ухвалення: 2023-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 листопада 2023 року Справа№200/5494/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді Голошивця І.О., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення від 24.08.2023 №44 та зобов`язання вчинити певні дії.

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення від 24.08.2023 №44 та зобов`язання вчинити певні дії.

Позовні вимоги мотивовані тим, що 16.08.2023 позивач звернувся до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за вислугою років. Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі - відповідач) своїм рішенням від 24.08.2023 №44 відмовив в призначенні пенсії позивачу відповідно до пункту 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Позивач зауважив, що зі спірного рішення вбачається, що відповідачем взагалі не визначався стаж його роботи, який дає право на пенсію по вислузі років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», а також стаж роботи за Списком №1. Крім того, відповідачем не взято до уваги стаж роботи за засвідченими записами копії трудової книжки серії НОМЕР_1 , яка була подана разом із заявою в якій зазначалося, що оригінал трудової книжки згорів на підприємстві під час обстрілів. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, а рішення про відмову в призначенні пенсії незаконним, що стало підставою для звернення до суду.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що позивач звернувся 16.08.2023 до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою та доданими до неї документами на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 1 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV). Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - відділ призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, який уповноважений розглянути подану заяву позивача. Розглянувши заяву та додані до неї документи, відділом призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області 24.08.2023 прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за № 44 у зв`язку з тим, що у позивача на дату звернення відсутній необхідний пільговий стаж. Відповідач зауважив, що всебічно розглянувши надані позивачем документи встановив, що стаж його роботи на дату звернення складає: загальний страховий стаж 26 років 6 місяців 21 день, пільговий стаж - відсутній, оскільки уточнюючі довідки, які підтверджують пільговий характер роботи до заяви на призначення пенсії не надано. Відповідач закцентував свою увагу на тому, що до страхового стажу не враховано періоди роботи згідно записів трудової книжки, оскільки до заяви на призначення пенсії надано її ксерокопію, що не відповідає вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25.11.2005 № 22-1 (зі змінами). Щодо вимоги позивача про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути його заяву від 16.08.2023 року про призначення пенсії за вислугою років, повідомив наступне. Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 № 3-1 було затверджено «Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок № 3-1) зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 лютого 2007 р. за № 135/13402. Пунктом 2 Порядку № 3-1 визначено, що заява на призначення пенсії за вислугу років подається військовослужбовцем, звільненим зі служби, та особою, яка має право на пенсію згідно із Законом або відповідно до міжнародних договорів у галузі пенсійного забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, за формою, наведеною у Додатку 1 до цього Порядку (заява на призначення/перерахунок пенсії) до органу, що призначає пенсію, через уповноважений орган (структурний підрозділ), який здійснює підготовку документів, за останнім місцем роботи. Відповідач зазначив, з огляду на те, що позивачем порядок подання заяви не дотриманий, заява про призначення пенсії за вислугу років ним розглянута бути не може. Відповідач просив у задоволенні позовних вимог позивача відмовити в повному обсязі.

Ухвалою суду від 06.10.2023 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Про відкриття провадження у справі, учасники справи були повідомлені належним чином, відповідно до наявності у представника позивача адвоката Верченко О.О. та відповідача кабінету електронного суду, про що свідчить відповідна відмітка та в графі «доставлено» зазначена дата 06.10.2023.

Розглянувши матеріали справи, вирішивши питання, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_3 виданим Вугледарським МВ УМВС України в Донецькій області від 29.11.2001.

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) - в даних правовідносинах є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Як встановлено судом, позивач звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України 16.08.2023 з заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», що підтверджується спірним рішенням відповідача від 24.08.2023, відповіддю Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 29.08.2023 та не заперечується позивачем по справі.

Заява позивача була опрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, що також підтверджується вищезазначеними рішенням відповідача та відповіддю Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Відповідно до наявного в матеріалах справи рішення про відмову у призначенні пенсії №44 прийнятого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, з якого вбачається наступне: «Відмова про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 . Дата народження ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дата звернення до територіальних органів Пенсійного фонду України 16.08.2023. Пенсійний вік визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 1) становить 50 років. Необхідний страховий стаж визначений пунктом 1 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Список № 1) складає не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: на 1 рік за кожний повний рік такої роботи чоловікам. Вік заявника 57 років 1 місяць 4 дні. Страховий стаж особи становить 26 років 6 місяців 21 день. Пільговий стаж особи становить 0 років. Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зараховано: періоди роботи згідно трудової книжки - оскільки трудова книжка ксерокопія; періоди роботи з 01.02.2005 по 28.08.2020 відсутні уточнюючі довідки, які підтверджують пільговий характер роботи. Працює по теперішній час. На обліку в територіальних органах Пенсійного фонду України не перебуває та пенсію не отримує.»

Відповідно до наявної в матеріалах справи копії відповіді Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 29.08.2023 №16776-16937/Г-02/8-0500/23 на звернення позивача, вбачається: «Відповідно до постанови правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 №25-1 «Про затвердження змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16.03.2021 №339/35961, з 1 квітня 2021 року органи Пенсійного фонду України призначають пенсії за принципом екстериторіальності. 16.08.2023 Ви надали заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону України від 09.07.2003 №1058 «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058). Заява опрацьована за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (далі управління). Вищевказаним управлінням прийнято рішення від 24.08.2023 №44 про відмову Вам у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 114 Закону №1058. Відповідно пункту 5 Розділу I «Положення про організацію прийому та обслуговування осіб, які звертаються до органів Пенсійного фонду України», затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.07.2015 № 13-1, особи, що звертаються до органів Пенсійного фонду, мають право ознайомлюватись з матеріалами пенсійної справи, розпорядженням про призначення (перерахунок пенсії). Отже, надсилаємо на Вашу адресу рішення про відмову в призначенні пенсії та розрахунок стажу, що додаються. У разі незгоди з відповіддю органів Пенсійного фонду України Ви маєте право оскаржити їх дії або бездіяльність до вищого органу або у судовому порядку».

Не погоджуючись з рішенням відповідача та відмовою у призначенні пенсії на підставі поданих документів, не зарахування певних періодів його роботи до страхового та пільгового стажу, позивач звернувся з даним адміністративним позовом до суду.

Отже, спірним питанням в даній справі є правомірність відмови позивачу в призначенні пенсії відповідно до його заяви, а також не зарахування позивачу до його страхового та пільгового стажу певних періодів його роботи.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам та встановленим обставинам справи, суд виходив з наступного.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

За приписами п.6 ч.1 ст.92 Конституції України, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Гарантії конституційного права людини на соціальний захист розвинене в положеннях Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Статтею 8 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачене право громадян на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до ч. 3 ст. 4 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються види пенсійного забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення. Відповідно до п. 2 Прикінцевих положень Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» до запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди призначення пільгових пенсій провадиться за нормами зазначеного закону в разі досягнення пенсійного віку та наявності трудового стажу, передбаченого Законом України «Про пенсійне забезпечення».

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону. На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

До набрання чинності Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV діяв Закон України «Про пенсійне забезпечення» від 5 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788-ХІІ).

Статтею 56 Закону №1788-XII встановлено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру її тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно зі статтею 62 Закону №1788-XII, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1 - 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 № 637 (далі - Порядок №637), визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставах інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі, коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється на підставі показань свідків.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, інші документи необхідні для підтвердження трудового стажу лише за відсутності трудової книжки або у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи.

Відповідно до спірного рішення, яким було відмовлено у призначенні пенсії позивачу, відповідач взагалі не зарахував йому ані до страхового стажу, ані до пільгового стажу жодного з періодів роботи позивача, враховуючи наступні підстави: - «Результати розгляду документів, доданих до заяви: за доданими документами до страхового стажу не зараховано: періоди роботи згідно трудової книжки оскільки трудова книжка ксерокопія. Періоди роботи з 01.02.2005 по 28.08.2020 відсутні уточнюючі довідки, які підтверджують пільговий характер роботи».

Суд розглядаючи матеріали позовної заяви встановив, що трудова книжка позивача була знищена (згоріла) під час обстрілів на підприємстві, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією заяви позивача від 16.08.2023 поданою ним на адресу ГУ ПФУ в Донецькій області, в якій він просив під час розгляду його заяви про призначення пенсії по вислузі років зарахувати стаж його роботи за записами копії трудової книжки.

В той же час суд зазначає, відповідно до п.5.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженою наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 р. № 58 (далі - наказ №58), особа, яка загубила трудову книжку (вкладиш до неї), зобов`язана негайно заявити про це власнику або уповноваженому ним органу за місцем останньої роботи. Не пізніше 15 днів після заяви, а у разі ускладнення в інші строки власник або уповноважений ним орган видає працівнику іншу трудову книжку або вкладиш до неї (нових зразків) з написом "Дублікат" в правому верхньому кутку першої сторінки.

Відповідно до п. 5.5 Наказу №58, якщо трудова книжка (вкладиш до неї) стала непридатною (обгоріла, розірвана, забруднена і т.інші.), то власник або уповноважений ним орган за останнім місцем роботи видає працівнику дублікат трудової книжки (вкладиш до неї). При цьому на першій сторінці трудової книжки, що стала непридатною, робиться надпис "Замість видано дублікат", а книжка повертається її власнику. При працевлаштуванні на нове місце роботи працівник зобов`язаний пред`явити дублікат трудової книжки.

Відповідно до п.5.6 Наказу №58, дублікат трудової книжки також може бути виданий за новим місцем роботи у зв`язку з відсутністю доступу до трудової книжки працівника внаслідок надзвичайної ситуації, передбаченої Кодексом цивільного захисту України, або проведення антитерористичної операції на території, де працював працівник. Дублікат видається на підставі заяви працівника та отриманої ним у письмовому вигляді інформації зі штабу з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації про виникнення надзвичайної ситуації або Антитерористичного центру при Службі безпеки України про проведення антитерористичної операції на території, де працював працівник, що надається в довільній формі. У разі відновлення доступу до трудової книжки записи з дубліката про періоди роботи переносяться до трудової книжки. При цьому на першій сторінці дубліката робиться напис: "Дублікат анульовано", посвідчується печаткою роботодавця за останнім місцем роботи працівника та дублікат повертається його власнику.

Доказів звернення позивача до штабу з ліквідації наслідків надзвичайної ситуації про виникнення надзвичайної ситуації або Антитерористичного центру при Службі безпеки України про проведення антитерористичної операції на території, де працював працівник для отримання у письмовому вигляді інформації для отримання дублікату трудової книжки, матеріали справи не містять.

Відповідно до п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1) далі Порядок №22-1 (чинною на дату подання позивачем заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах), до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи:

1) документ, що засвідчує реєстрацію у Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та офіційно повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), надається у разі відсутності в паспорті громадянина України або свідоцтві про народження інформації про реєстраційний номер облікової картки платника податків;

2) документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок підтвердження наявного трудового стажу). За періоди роботи після впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування (далі - персоніфікований облік) орган, що призначає пенсію, додає індивідуальні відомості про застраховану особу з реєстру застрахованих осіб за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення (далі - індивідуальні відомості про застраховану особу).

Підпунктом 5 п.2.1 Порядку №22-1, документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах:

довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана підприємством, установою, організацією відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу (у випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах згідно з пунктами 1-6, 8 частини другої, частиною третьою статті 114 Закону та пунктом 23 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону). У разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника пільговий стаж підтверджується комісією з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 10 листопада 2006 року № 18-1, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105 (далі - Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії). Орган, що призначає пенсію, додає рішення цієї комісії;

документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року № 442 «Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці» (для зарахування до стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, періодів роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 або із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, після 21 серпня 1992 року).

Відповідно до абзацу другого п.2.23 Порядку №22-1, документи про стаж, вік та заробітну плату подаються тільки в оригіналах.

Додатково суд зазначає, що в матеріалах справи міститься виробнича характеристика позивача, яка була йому видана Десятим воєнізованим гірничорятувальним загоном Державної воєнізованої гірничорятувальної служби у вугільній промисловості України від 14.09.2020 №04/7-1201, який на момент надання цієї довідки був розташований за адресою: АДРЕСА_2 . Дана характеристика була видана позивачу для укладення контракту на службу у Збройних силах України та опосередковано підтверджує період роботи позивача з 2005 по 28.08.2020, але в той же час зазначена характеристика не може бути доказом на підтвердження наявного трудового стажу, оскільки п.6 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637 далі Постанова №637, передбачено, що для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки; довідки територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС.

Пунктом 7 Порядку №637 передбачено, що час служби у воєнізованій охороні, в органах спеціального зв`язку і гірничорятувальних частинах встановлюється за правилами, передбаченими пунктом 3 цього Порядку.

Відповідно до приписів п.3 Порядку №637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Отже, враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що позивач укладаючи контракт на службу в Збройних силах України звернувся до Десятого воєнізованого гірничорятувального загону для отримання виробничої характеристики, в той же час при зверненні з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах до територіальних органів ПФУ, проте він, надаючи заяву про знищену внаслідок обстрілів його трудову книжку, не звернувся до Десятого воєнізованого гірничорятувального загону для отримання виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи, що передбачені пунктами 7 та 3 Порядку №637 та оскільки виробнича характеристика не може бути доказом на підтвердження періодів роботи на Державній воєнізованій гірничорятувальній службі, а наявний військовий квиток позивача серії НОМЕР_4 в матеріалах справи не містить належним чином відображеного періоду несення ним служби з лютого 2005 по 28.08.2020 в Державній воєнізованій гірничорятувальній службі Оперативного воєнізованого гірничорятувального загону (м. Донецьк), потім переведеного до Десятого воєнізованого гірничорятувального загону (м. Мирноград), тому цей період роботи зарахуванню до його страхового та пільгового стажу не підлягає.

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги позивача в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати йому до страхового стажу наступні періоди роботи: з 01.09.1981 по 12.07.1984 навчання в гор ПТУ, з 30.07.1984 по 07.05.1985 газорізником в МРЕС, з 10.09.1987 по 30.01.1988 слюсарем 4 розряду на Курахівському заводі залізобетонних конструкцій, з 08.02.1988 по 25.01.1990 оператором звукозапису в Курахівській студії звукозапису «Побутрадіотехніка», з 15.02.1990 по 27.11.1990 оператором звукозапису в молодіжному підприємстві «Лідер», з 27.11.1990 по 19.03.1991 оператором звукозапису в молодіжному підприємстві «Лідер», з 22.03.1991 по 27.08.1992 оператором звукозапису в молодіжному підприємстві «Досуг», з 05.09.1992 по 25.01.1995 водієм в колгоспі «Росія», з 23.07.2001 по 10.02.2005 водієм в ТОВ «Дуплет», з 22.05.2005 по 31.10.2014 водієм спеціального оперативного автомобілю 5 взводу ОВГРЗ (оперативно-воєнізований гірничо-рятувальний загін м. Донецька), з 01.11.2014 по 28.08.2020 водієм спеціального оперативного автомобілю 10 ВГРЗ (десятий воєнізований гірничо-рятувальний загін), оскільки відсутній оригінал трудової книжки, а також інші документи, видані за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами задоволенню не підлягають.

Таким чином, позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача зарахувати позивачу до стажу роботи за Списком №1, який дає право на призначення пенсії відповідно до п.1 ч.2 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 22.05.2005 по 31.10.2014, з 01.11.2014 по 28.08.2020 задоволенню теж не підлягають у зв`язку з вищенаведеним.

Стосовно позовної вимоги позивача щодо зобов`язання відповідача зарахувати до його страхового стажу службу в органах внутрішніх справ з 02.02.1995 по 18.07.2001, суд зазначає наступне.

Позивачем на підтвердження періоду його служби в органах внутрішніх справ на адресу суду була надана довідка Головного управління МВС України в Донецькій області від 14.09.2022 №2489/лк, з якої вбачається, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , дійсно проходив службу в органах внутрішніх справ на посадах атестованого складу органів внутрішніх справ з 02 лютого 1995 по 18 липня 2001 року. Наказом УМВС України в Донецькій області від 12.07.2001 №162 о/с ОСОБА_1 з 18.07.2001 звільнений зі служби в ОВС у запас Збройних Сил за п.64 «ж» (за власним бажанням) Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ. В довідці також зазначено, що у зв`язку з захопленням незаконними збройними формуваннями так званої «ДНР» адміністративної будівлі ГУ МВС України в Донецькій області, архів ГУМВС (УМВС) України в Донецькій області залишився на тимчасово непідконтрольній українській владі території, у зв`язку з чим, довідка надана на підставі відомостей інтегрованої інформаційно-пошукової системи регіонального рівня.

Враховуючи приписи п.3 Порядку №637, що за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Враховуючи приписи п.6 Порядку №637, що для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки; довідки територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС.

Отже враховуючи вищенаведене, а також те, що довідкою ГУ МВС України в Донецькій області від 14.09.2022 №2489/лк підтверджується належним чином період проходження служби позивачем в органах внутрішніх справ з 02 лютого 1995 по 18 липня 2001 року, цей період служби підлягає зарахуванню відповідачем позивачу до його страхового стажу.

Стосовно періоду проходження строкової служби з 12 травня 1985 по 15 червня 1987 року, що підтверджується наявним в матеріалах справи військовим квитком позивача серії НОМЕР_4 виданим 24.01.1995 Петровським районним військовим комісаріатом м. Донецька Донецької області, з якого судом встановлено, що позивач був призваний на дійсну строкову військову службу на направлений до військової частини 12.05.1985 та 15.06.1987 був звільнений у запас на підставі наказу МО СРСР №93 від 25.03.1987.

Суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

Як вже вище було зазначено, відповідно до приписів п.6 Порядку №637, що для підтвердження військової служби, служби цивільного захисту, служби в органах державної безпеки, розвідувальних органах, Держспецзв`язку приймаються: військові квитки; довідки територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, військових частин і установ системи Міноборони, МВС, МНС, Мінінфраструктури, СБУ, Служби зовнішньої розвідки, ДПС, Управління державної охорони, Держспецзв`язку, Держприкордонслужби, Державної кримінально-виконавчої служби, ДСНС.

Враховуючи, що наявний у позивача військовий квиток серії НОМЕР_4 , має належним чином відображений період строкової служби позивача, суд дійшов висновку, що відповідач має зарахувати до страхового стажу позивача період проходження ним військової строкової служби з 12 травня 1985 по 15 червня 1987 року.

Отже враховуючи вищезазначене, суд дійшов висновку, що в цій частині позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Стосовно позовної вимоги в частині зарахувати позивачу до його страхового стажу військову службу в Збройних Силах України з 25.02.2021 по 16.08.2023, суд зазначає наступне.

З наданого в якості доказів позивачем на адресу суду контракту про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України на посадах осіб сержантського і старшинського складу, який укладено між Міністерством оборони України в особі ТВО командира військової частини НОМЕР_5 та позивачем з іншого боку судом не встановлено дати з якої саме був підписаний цей контракт.

В той же час, з Витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_5 (по особовому складу) від 15.02.2022 №5-РС, з якого вбачається, що з позивачем укладено контракт про проходження громадянами України військової служби у ЗСУ на посадах осіб сержантського і старшинського складу строком на 3 роки, та зараховано позивача до списку особового складу ЗСУ та прийнято його на військову службу.

Вищезазначене частково підтверджується наявним в матеріалах справи військовим квитком позивача серії НОМЕР_4 наступними записами: від 23.06.2022 №74; від 28.02.2022 №32; від 07.04.2023 №97.

Окрім цього відповідно до наданої відповідачем разом із відзивом довідки форми ОК-5 сформованої по позивачу, судом встановлено, що позивач з лютого по липень 2022 року проходив службу та отримував заробітну плату у Донецькому обласному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, відповідно до коду 08301764; а з серпня 2022 по травень 2023 (включно) отримував заробітну плату в військовій частині НОМЕР_6 відповідно до коду 22624212.

Враховуючи, що контракт позивачем був укладений з 15.02.2022 строком на 3 роки та саме з цієї дати був зарахований до списку особового складу ЗСУ, що підтверджується наявними доказами, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню, а саме відповідач повинен зарахувати позивачу до його страхового стажу службу в Збройних Силах України з 15.02.2022 по 16.08.2023 (тобто по дату звернення до територіальних органів ПФУ із заявою про призначення пенсії).

Відповідно до приписів ч.ч.2, 3 ст.44 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначення пенсії за віком здійснюється автоматично (без звернення особи) у разі набуття застрахованою особою права на призначення пенсії за віком при досягненні пенсійного віку, передбаченого частиною першою статті 26 цього Закону, на підставі відомостей, наявних у системі персоніфікованого обліку, якщо до досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, особа не повідомила про бажання одержувати пенсію з більш пізнього віку.

У разі відсутності в системі персоніфікованого обліку даних про страховий стаж, необхідний для призначення пенсії за віком (у тому числі за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку), територіальний орган Пенсійного фонду інформує застраховану особу, у тому числі через її особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду, про відсутність таких відомостей та необхідність їх подання (за наявності). Документи про страховий стаж можуть бути подані до територіального органу Пенсійного фонду або через особистий електронний кабінет на веб-порталі електронних послуг Пенсійного фонду.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Отже, з наведених норм чинного законодавства вбачається дуже великий обсяг прав та обов`язків у органів Пенсійного фонду при вирішенні питання про призначення пенсії та перевірки наявного стажу роботи для її призначення.

Враховуючи викладене, суд вважає, що пенсійні органи повинні використовувати всі передбачені законом повноваження за для повного та об`єктивного розгляду заяви про призначення пенсії, виходячи з тих обставин, що склалися.

Таким чином, приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що рішення відповідача від 24.08.2023 №44 про відмову в призначенні пенсії за віком, прийнято не на підставі Конституції та законодавства України, а отже дане рішення слід визнати протиправним та як наслідок скасувати.

Згідно з ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Надаючи правову оцінку обраного позивачем способу захисту, слід зважати на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

У пункті 145 рішення від 15 листопада 1996 року у справі Чахал проти Об`єднаного Королівства (Chahal v. The United Kingdom, (22414/93) [1996] ECHR 54) Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі Афанасьєв проти України від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02). Таким чином, ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату.

Враховуючи частину 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, якою встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, з урахуванням викладеного та з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 24.08.2023 №44 про відмову у призначенні пенсії за віком позивачу та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву позивача від 16.08.2021 про призначення пенсії за віком із зарахуванням до його страхового стажу наступні періоди роботи: строкову військову службу з 12.05.1985 по 15.06.1987; службу в органах внутрішніх справ з 02.02.1995 по 18.07.2001; службу в Збройних Силах України з 15.02.2022 по 16.08.2023 з урахуванням висновків суду по даній справі.

Стосовно позовних вимог в частині зарахування до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії відповідно до ст.12 ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» з 12.05.1985 по 15.06.1987; з 02.02.1995 по 18.07.2001; з 22.05.2005 по 31.10.2014; з 01.11.2014 по 28.08.2020; з 25.02.2021 по 16.08.2023 та як похідна вимога зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 16.08.2023 про призначення пенсії за вислугою років, суд зазначає наступне.

Адміністративний суд під час перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень, повинен надати правову оцінку тим обставинам, які стали підставою для його прийняття та наведені безпосередньо у цьому рішенні, а не тим, які в подальшому були виявлені суб`єктом владних повноважень для доведення правомірності («виправдання») свого рішення.

Аналогічна правова позиція міститься у п. 75 постанови Верховного Суду від 17.12.2018 по справі №509/4156/15-а (адміністративне провадження №К/9901/7504/18).

Судом встановлено, а також підтверджується наявними доказами в матеріалах справи та не заперечується сторонами по справі, що позивачем була подана заява про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до ст.114 ЗУ №1058, а не з заявою про призначення йому пенсії за вислугою років відповідно до умов ЗУ «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби та деяких інших осіб». Відповідачем було розглянуто та надано оцінку та було винесено саме рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до приписів ч.1 ст.114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Враховуючи вищезазначене, позовні вимоги в цій частині задоволенню також не підлягають.

Розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволені позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрат, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно ч.8 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України, у випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується квитанцією від 01.10.2023, позивач за подання адміністративного позову сплатив 858,88 грн. судового збору.

Отже, суд повертає позивачу судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області у розмірі 858,88 грн.

Надаючи оцінку кожному окремому специфічному доводу всіх учасників справи, що мають значення для правильного вирішення адміністративної справи, суд застосовує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 9, 32, 139, 243 246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) про визнання протиправним та скасування рішення від 24.08.2023 №44 та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () від 24.08.2023 №44 про відмову у призначенні пенсії за віком ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 ) від 16.08.2021 про призначення пенсії за віком із зарахуванням до страхового стажу наступні періоди роботи: строкову військову службу з 12.05.1985 по 15.06.1987; службу в органах внутрішніх справ з 02.02.1995 по 18.07.2001; службу в Збройних Силах України з 15.02.2022 по 16.08.2023 з урахуванням висновків суду по даній справі.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (адреса: 49094, м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 26, ) судові витрати у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) гривень 88 копійок на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ).

В решті позовних вимог відмовити.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 07 листопада 2023 року.

Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.О. Голошивець