Справа № 320/7280/22
Суддя: Щавінський В.Р.
Дата ухвалення: 2023-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2023 року №320/7280/22

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Щавінського В.Р., розглянувши у порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 30.06.2022 №4283-8052/Г-02/8-1000/22 про перерахунок довідного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у відсотковому відношенні з 68% до 76% від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити нарахування і виплату шомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 76% від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, виходячи з того, що на час виходу у відставку він мав стаж роботи на посади судді повних 33 роки 00 місяців 25 днів, починаючи з 19.02.2020, відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області від 04.03.2020 року №337, з урахуванням фактично виплачених сум.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 22 серпня 2022 року відкрито провадження у адміністративній справі та ухвалено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

В обґрунтування вимог позивач зазначає, що 16.06.2022 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області від 04.03.2020 року №337, виходячи зі стажу судді 33 роки 00 місяців 25 днів, тобто 76 відсотків від заробітку, з врахуванням періоду проходження строкової військової служби та половини строку навчання у вищому навчальному закладі. Однак, відповідачем відмовлено у зарахуванні до стажу роботи на посаді судді вказані періоди служби та навчання. Тому, на переконання позивача, відповідачем порушено його право на отримання грошового утримання судді у відставці з урахуванням повного стажу.

Відповідач позов не визнав, подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву, відповідач зазначає, що довідка Територіального управління Державної судової адміністрації України і Київській області від 04.03.2020 №337 та період, з якого позивач просить зробити перерахунок, а саме: з 19.02.2020, вже були предметом розгляду в суді у справі № 320/8564/20, тому позовні вимоги позивача підлягають залишенню без розгляду.

Також відповідач зазначає, що оскільки з 18.02.2020 зміни розміру складових суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді не відбулося, право на проведення перерахунку довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 за заявою від 11.03.2020 та заявою від 16.06.2022 з урахуванням довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області від 04.03.2020 №337 відсутнє. Пенсійний Фонд України керується чинними Законами України на момент звернення позивача.

Крім того, відповідач вказує, що позов з вимогами про зобов`язання відповідача нарахувати і виплатити шомісячне довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 76% від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, починаючи з 19.02.2020, поданий з пропуском шестимісячного строку звернення до суду, який передбачений ч. ч. 1, 2 ст. 122 КАС України, і позивачем не заявлено клопотання про поновлення такого строку.

У свою чергу, позивач подав відповідь на відзив, у якій, зокрема, наголошує про безпідставне посилання відповідача на необхідність залишити позову без розгляду з тих підстав, що довідка Територіального управління Державної судової адміністрації України і Київській області від 04.03.2020 №337 та період, з якого позивач просить зробити перерахунок, вже були предметом розгляду в суді, оскільки у справі № 320/8564/20 предметом позовних вимог було проведення перерахунку пенсії в розмірі 90 % грошового утримання згідно з цією довідкою, тоді як у справі, яка розглядається, предметом позовних вимог є перерахунок пенсії з урахуванням всього стажу судді, який мав враховуватися згідно з чинним законодавством, що діяло на час призначення суддею, а не на час звільнення у відставку.

Також позивач вказує, що неправильним є твердження відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом, адже про порушення своїх прав позивач дізнався з листа відповідача від 30.06.2022, яким останній відмовив у перерахунку грошового утримання судді у відставці з урахуванням 76 відсотків від заробітку, тому встановлений шестимісячний строк звернення до суду не порушений.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, наявні у справі, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно з рішенням Київської обласної ради народних депутатів від 22 грудня 1992 року та випискою з наказу № 737 від 23.12.1922 позивача обрано та зараховано з 05.01.1993 народним суддею Ставищенського районного народного суду. Позивач працював суддею Ставищенського районного суду Київської області з 05.01.1993 по 19.09.2016. Стаж роботи на посаді судді складає 23 роки 08 місяців 14 днів.

Постановою Верховної Ради України 08.09.2016 позивач звільнений з посади у відставку та наказом від 19.09.2016 відрахований зі штату Ставищенського районного суду.

Позивач зазначає, що навчався у Харківському юридичному інституті ім. Ф.Е.Дзержинського з 01.09.1983 по 01.06.1987, що підтверджується копією диплому серії НОМЕР_1 . З 13.11.1976 по 24.11.1978 проходив службу в армії про що свідчить копія військового квитка серії НОМЕР_2 .

З 20.09.2016 позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Київській області та отримує довічне грошове утримання судді у відставці.

Постановою Таращанського районного суду Київської області від 25.01.2017 у справі № 378/1172/16-а визнано протиправними дії Управління Пенсійного фонду України у Ставищенському районі Київської області щодо нарахування ОСОБА_1 щомісячного довічного грошового утримання як судді у відставці у розмірі 86 % від грошового утримання судді. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Ставищенському районі Київської області зарахувати ОСОБА_1 роботу на посаді слідчого Ставищенського РВВС УВС Київської області за період з 01.08.1987 по 01.01.1993 до стажу роботи, який надає право на отримання щомісячного грошового утримання. Зобов`язано Управління Пенсійного фонду України у Ставищенському районі Київської області перерахувати ОСОБА_1 щомісячне довічне грошове утримання в розмірі 90% від заробітної плати судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничним розміром, починаючи з 20.09.2016.

24.01.2020 ТУ ДСА в Київській області видала позивачу довідку про суддівську винагороду № 242, відповідно до якої розмір суддівської винагороди, яка має бути врахована при перерахунку щомісячного довічного грошового утримання з 01.01.2020 складає 113508 грн.

Київський окружний адміністративний суд рішенням від 14 червня 2021 року у справі № 320/8564/20, яке залишено без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.11.2021, що постановлена за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, визнано право позивача на перерахунок довічного утримання судді у відставці на підставі норм Закону України від 02.06.2016 №1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів» та відповідно до довідки про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці № 337 від 04.03.2020.

Також постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2022 у справі № 320/8564/20, яка ухвалена за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 , як судді Ставищенського районного суду Київської області у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 68 відсотків, виходячи із розміру суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області від 04.03.2020 № 337 без обмеження граничного розміру, з врахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

На виконання постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2022 позивачу проведено перерахунок грошового утримання з розрахунку 68 % заробітку.

16.06.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою про проведення перерахунку грошового утримання судді у відставці з 19.02.2020 відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області від 04.03.2020 року №337, виходячи зі стажу судді 33 роки 00 місяців 25 днів, тобто 76 відсотків від заробітку, з врахуванням періоду проходження строкової військової служби та половини строку навчання у вищому навчальному закладі.

Листом від 30.06.2022 № 42838052/Г-02/8-1000/22 відповідач повідомив позивача про те, що стаж на посаді судді становить 29 років 1 місяць 9 днів, що складає 68 % розрахунку пенсії від заробітку.

Позивач, вважаючи відмову відповідача у зарахуванні до стажу роботи на посаді судді періоди служби та навчання протиправною, звернувся до суду з цим адміністративним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

На момент звільнення позивача з посади судді у відставку спірні правовідносини були врегульовані Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02.06.2016 року № 1402-VIII (далі - Закон №1402-VIІІ), який визначає організацію судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд.

Відповідно до ч. 1 ст. 116 Закону №1402-VIІІ суддя, який має стаж роботи на посаді судді не менше двадцяти років, що визначається відповідно до статті 137 цього Закону, має право подати заяву про відставку.

Згідно ст. 137 вказаного Закону до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена Вищої ради правосуддя, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

До стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

У свою чергу, абз. 4 п. 34 Прикінцевих і перехідних положень Закону 1402-VIІІ передбачено, що судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Матеріали справи свідчать, що позивача призначено на посаду судді до набрання чинності Законом України «Про судоустрій і статус суддів» від 02 червня 2016 року № 1402-VIII, а тому, визначення стажу роботи на посаді судді повинен застосовуватися закон, чинний на час такого призначення, тобто, Закон України від 15 грудня 1992 р. №2862-ХІІ "Про статус суддів" (далі - Закон №2862-ХІІ).

Частиною першою статті 43 Закону №2862-ХІІ закріплено, що кожен суддя за умови, що він працював на посаді судді не менше 20 років, має право на відставку, тобто на звільнення його від виконання обов`язків за власним бажанням або у зв`язку з закінченням строку повноважень.

Відповідно до абз. 2 ч. 4 статті 43 Закону №2862-ХІІ до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання, крім роботи на посадах суддів судів України, державних арбітрів, арбітрів відомчих арбітражів України, зараховується також час роботи на посадах суддів і арбітрів у судах та державному і відомчому арбітражі колишнього СРСР та республік, що раніше входили до складу СРСР, час роботи на посадах, безпосередньо пов`язаних з керівництвом та контролем за діяльністю судів у Верховному Суді України, в обласних судах, Київському і Севастопольському міських судах, Міністерстві юстиції України та підвідомчих йому органах на місцях, за діяльністю арбітражів у Державному арбітражі України, Вищому арбітражному суді України, а також на посадах прокурорів і слідчих за умови наявності у всіх зазначених осіб стажу роботи на посаді судді не менше 10 років.

Згідно з п. 3-1 постанови Кабінету Міністрів України від 03 вересня 2005 року № 865 «Про оплату праці та щомісячне грошове утримання суддів», до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання за денною формою у вищих юридичних навчальних закладах, на юридичних факультетах вищих навчальних закладів та календарний період проходження строкової військової служби.

Відповідно до статті 1 Указу Президента України від 10 липня 1995 року № 584/95 «Про додаткові заходи щодо соціального захисту суддів» до стажу роботи, що дає судді право на відставку та одержання щомісячного грошового утримання, за умови роботи на посаді судді не менш як 10 років, зараховується, крім стажу трудової діяльності, визначеного законом, половина строку навчання у вищих юридичних навчальних закладах та період проходження строкової військової служби.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Отже, оскільки стаж роботи позивача на посаді судді становить більше, ніж 10 років, то суд вважає, що до стажу на посаді судді повинен враховуватися, також період проходження позивачем строкової військової служби та половина строку навчання у вищому юридичному навчальному закладі.

Вказаний висновок узгоджується із правою позицією, викладеною, зокрема, у постановах Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі №683/600/17, від 13 лютого 2020 року у справі №592/5433/17, від 07 вересня 2020 року у справі № 426/14458/16, від 24 березня 2020 року у справі № 559/512/17, від 29 квітня 2020 року у справі №426/12415/16-а, від 18 червня 2020 року у справі №498/337/17.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що до стажу роботи, що дає право на відставку судді та отримання щомісячного довічного грошового утримання підлягають зарахуванню періоди половини часу навчання у вищому навчальному закладі (Харківський юридичний інститут ім. Ф.Е.Дзержинського з 01.09.1983 по 01.06.1987: 1/2= складає 01 рік 11 місяців 00 днів), а також всього часу служби в армії з 13.11.1976 по 24.11.1978 що складає 02 роки 0 місяців 11 днів.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 20.05.2022 у справі № 320/8564/20 встановлено, що стаж роботи позивача на посаді судді, у тому числі з урахуванням обставин, встановлених у постанові Таращанського районного суду Київської області від 25.01.2017 у справі № 378/1172/16-а, загалом складає понад 29 повних років, у зв`язку з чим та на підставі положень частини третьої статті 142 Закону України від 02.06.2016 №1402-VІІІ «Про судоустрій і статус суддів», яка підлягає застосуванню до спірних правовідносин, розмір призначеного йому щомісячного довічного грошового утримання повинен збільшуватись за кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років на 2 відсотки й відповідно становити 68 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді.

За приписами частини четвертої статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Враховуючи тотожний суб`єктний склад учасників справи № 320/8564/20 та справи, яка розглядається, обставини стосовно стажу позивача, з якого обраховується його щомісячне грошове утримання судді у відставці є доведеними і доказування не потребують.

Суд зауважує, що для перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді за правилами частини четвертої статті 142 Закону №1402-у формулі його обрахунку має застосуватись розмір відсоткового значення суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, визначений частиною третьою Закону №1402- VIII.

Такий висновок наведено Верховним Судом у постанові від 24.09.2021 у справі №620/5437/20.

Тобто, з урахуванням періодів навчання та строкової військової служби стаж позивача на посаді судді складає 33 роки 00 місяців 25 днів (29р. 01м. 14 дн. + 1р.11м.0д. + 02р. 0м. 11дн. = 33р. 00м. 25дн.), що дає право на отримання грошового утримання в розмірі 76% (68% + 8% (4 роки х 2%)).

З огляду на зазначене, доводи відповідача про те, що зарахування до стажу роботи на посаді судді при розрахунку розміру щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці половини терміну навчання у вищому навчальному закладі, періоду строкової військової служби не передбачено, суд вважає безпідставними.

Що стосується доводів відповідача про те, що довідка Територіального управління Державної судової адміністрації України і Київській області від 04.03.2020 №337 та період, з якого позивач просить зробити перерахунок, а саме: з 19.02.2020, вже були предметом розгляду в суді у справі № 320/8564/20, у зв`язку з чим, позовні вимоги позивача підлягають залишенню без розгляду, суд вважає безпідставними, оскільки у справі № 320/8564/20 та у справі, яка розглядається, склались різні правовідносини між сторонами, а також відмінними були предмет та підстави позову.

Так, у справі № 320/8564/20 предметом позову було визнання протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 10.04.2020 №49957 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці; зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 , як судді Ставищенського районного суду Київської області у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 90 відсотків, виходячи із розміру суддівської винагороди працюючого на відповідній посаді судді, на підставі довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області від 04.03.2020 № 337 без обмеження граничного розміру, з врахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

Натомість у справі, яка розглядається, предметом позовних вимог є визнання протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 30.06.2022 №4283-8052/Г-02/8-1000/22, про перерахунок довідного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у відсотковому відношенні з 68% до 76% від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити нарахування і виплату шомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 76% від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, виходячи з того, що на час виходу у відставку він мав стаж роботи на посади судді повних 33 роки 00 місяців 25 днів, починаючи з 19.02.2020, відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області від 04.03.2020 року №337, з урахуванням фактично виплачених сум.

Щодо доводів відповідача про те, що позов у цій справі поданий з пропуском шестимісячного строку звернення до суду, який передбачений ч. ч. 1, 2 ст. 122 КАС України, і позивачем не заявлено клопотання про поновлення такого строку, суд вважає їх необґрунтованими, оскільки про порушення своїх прав позивач дізнався з листа відповідача від 30.06.2022, яким останній відмовив у перерахунку грошового утримання судді у відставці з урахуванням 76 відсотків від заробітку, а до суду позивач звернувся 10.08.2022, тому встановлений шестимісячний строк звернення до суду позивачем не порушений.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно із частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.

Згідно з частиною першою статті 143 КАС України суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Під час звернення до суду позивачем сплачено судовий збір у розмірі 1984,80 грн, що підтверджується наявною у справі квитанцією № 3 від 10.08.2022.

Враховуючи задоволення позову, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 1984,80 грн, підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області.

Керуючись статтями 9, 14, 73, 74, 75, 76, 77, 78, 90, 143, 242- 246, 250, 255 КАС України, суд

в и р і ш и в:

1. Адміністративний позов задовольнити повністю.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 30.06.2022 №4283-8052/Г-02/8-1000/22 про перерахунок довідного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 у відсотковому відношенні з 68% до 76% від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити нарахування і виплату шомісячного довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 76% від грошового утримання судді, який працює на відповідній посаді, виходячи з того, що на час виходу у відставку він мав стаж роботи на посади судді повних 33 роки 00 місяців 25 днів, починаючи з 19.02.2020, відповідно до довідки Територіального управління Державної судової адміністрації України в Київській області від 04.03.2020 року №337, з урахуванням фактично виплачених сум.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області () на користь ОСОБА_1 (код РНОКПП: НОМЕР_3 ) судовий збір у сумі 1984,80 (тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) грн 80 коп.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Щавінський В.Р.