Справа № 240/5466/23
Суддя: Гонтарук В. М.
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 240/5466/23

Головуючий суддя 1-ої інстанції - Шуляк Л.А.

Суддя-доповідач - Гонтарук В. М.

31 жовтня 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Гонтарука В. М.

суддів: Білої Л.М. Матохнюка Д.Б. ,

секретар судового засідання: Лунь Т. С.,

за участю:

позивача: ОСОБА_1 ,

представника позивача: Кутлиєва Б.Н.,

представника відповідача: Іваненка О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді,

В С Т А Н О В И В :

позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді.

Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року адміністративний позов задоволено.

Не погодившись із прийнятим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити постанову про відмову в задоволенні адміністративного позову. В апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування всіх обставин справи що призвело до неправильного її вирішення.

Позивач своїм правом, передбаченим ст.ст. 300, 304 КАС України не скористався та не подав відзив на апеляційну скаргу.

Представник відповідача доводи викладені в апеляційній скарзі підтримав, просив суд їх задовольнити.

Позивач та його представник щодо задоволення апеляційної скарги заперечували. Просили суд залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши суддю-доповідача та пояснення учасників справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції, переглядаючи судове рішення у даній справі в межах доводів та вимог апеляційної скарги у відповідності до ч. 1 ст. 308 КАС України, дійшла висновку, що апеляційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено під час апеляційного розгляду справи, ОСОБА_1 проходив службу в Департаменті патрульної поліції Національної поліції України.

Наказом начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 06.02.2023 №69 "Про застосування до працівників УПП в Житомирській області ДПП дисциплінарних стягнень" від 06.02.2023 №69 за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18, частини другої статті 31 Закону України "Про Національну поліцію", пунктів 1, 4, 5, 6 та 13 частини третьої статті 1, пунктів 7, 8 частини першої статті 3 Дисциплінарного статуту, підпунктів 2, 3 пункту 1 розділу VII Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026, абзацу другого, третього, пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179, підпунктів 5, 6 пункту 2 розділу IX Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 квітня 2020 року №357, підпунктів 2.2.1, 2.2.2, 2.2.17, 2.2.32 пункту 2.2 розділу II посадової інструкції командира роти батальйону УПП в Житомирській області ДПП від 13.12.2017 №6086, відповідно до пункту 4 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до командира роти №1 батальйону УПП поліції в Житомирській області майора поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність.

Наказом начальника Департаменту патрульної поліції від 24.02.2023 за №115 ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності у вигляді звільнення із займаної посади за результатами службового розслідування, призначеного наказом Департаменту патрульної поліції від 09.01.2023 за №44 та в подальшому продовженому наказом Департаменту патрульної поліції від 23.01.2023.

Вважаючи вказані накази протиправними, позивач звернувся до суду для їх скасування.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, колегія суддів зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України від 02 липня 2015 року № 580-VIII "Про Національну поліцію" (далі - Закон № 580-VIII у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

У своїй діяльності поліція відповідно до частини першої статті 3 Закону №580-VIII керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.

Частиною першою статті 18 Закону №580-VIII передбачено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Частинами першою, другою статті 19 Закону №580-VIII передбачено, що в разі вчинення протиправних діянь, поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Відповідно до абзацу другого, третього, пункту 1 розділу II Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179 під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен:

- професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами;

- поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України.

Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції (далі - Дисциплінарний статут), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.

Відповідно до частини першої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.

Службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Частиною першою статті 11 Дисциплінарного статуту закріплено, що за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Дисциплінарним проступком відповідно до статті 12 Дисциплінарного статуту визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

За приписами частин першої - третьої та п`ятої статті 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків.

Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.

До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Застосування до поліцейського інших видів дисциплінарних стягнень, не передбачених цим Статутом, забороняється.

У відповідності до приписів статті 14 Дисциплінарного статуту, з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків проводиться службове розслідування.

Службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2018 року №893 "Про реалізацію окремих положень Дисциплінарного статуту Національної поліції України", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 28 листопада 2018 р. за № 1355/32807, затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок №893).

Пунктом 2 розділу ІІ Порядку №893 визначено, що підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 2 розділу VI Порядку №893 підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків (пункт 1 розділу V Порядку №893).

Отже, підставою для накладення дисциплінарного стягнення є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях поліцейського ознак дисциплінарного проступку, зокрема протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією (бездіяльністю) порушника дисципліни. Обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини поліцейського, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні поліцейського складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності чи відсутності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтовуючи при цьому своє рішення у відповідному наказі, у тому числі в частині обрання виду стягнення.

Надаючи оцінку доводам апелянта з приводу правомірності дій Департаменту патрульної поліції Національної поліції України під час винесення спірних наказів, колегія суддів зазначає наступне.

З матеріалів справи встановлено, що відповідно до наказів ДПП від 23.12.2022 № 1797 "Про призначення службового розслідування, утворення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків" та від 05.01.2023 "Про продовження строку проведення службового розслідування" проведено службове розслідування з метою встановлення причин та обставин можливого порушення службової дисципліни інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , старшим інспектором прес-служби УПП в Житомирській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_3 , командиром роти № 1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП майором поліції ОСОБА_1 та інспектором взводу № 1 роти № 1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4 , відомості, про яке зазначено в доповідній записці заступника начальника управління - начальника відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП в Житомирській області ДПП капітана поліції ОСОБА_5 від 23.12.2022 № 75438.

За результатами службового розслідування складено висновок, який затверджено 20.01.2023 начальником Департаменту патрульної поліції полковником поліції Є.Жуковим.

Як зазначено в наказі від 06.02.2023 № 69 "Про застосування до працівників УПП в Житомирській області ДПП дисциплінарних стягнень" за результатами службового розслідування в частині щодо дій позивача встановлено факт учинення дисциплінарного проступку майором поліції ОСОБА_1 , що виразився в незабезпеченні належного контролю за дотриманням службової дисципліни підлеглими. Прибувши на місце описаної події та виявивши відсутність старшого лейтенанта поліції ОСОБА_6 , а також неналежне виконання службових обов`язків старшим лейтенантом поліції ОСОБА_2 , майор поліції ОСОБА_1 не вжив необхідних заходів реагування та припинення порушень, не поінформував керівництво про це.

Разом з тим майор поліції ОСОБА_1 під час спілкування з ОСОБА_7 неодноразово здійснював примусове вимкнення портативного відеореєстратора, виданого йому на час несення служби, та не поінформував диспетчера (оперативного чергового) про необхідність направлення слідчо-оперативної групи, не забезпечив охорону місця події та слідів можливого вчиненого кримінального правопорушення водієм, коли під час поверхневої перевірки виявив у нього фольгово-паперовий згорток з можливими залишками речовини невідомого походження.

Зазначене порушення службової дисципліни майором поліції ОСОБА_1 має систематичний характер. Такими діями він підриває рівень довіри населення до поліції, що відповідно до частини третьої статті 11 Закону України "Про Національну поліцію" є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.

Отже, відповідно до вказаного наказу позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за:

- незабезпечення належного контролю за дотриманням службової дисципліни підлеглими, зокрема не вжито необхідних заходів реагування та припинення порушень, не поінформовано керівництво про це;

- неодноразове примусове вимкнення портативного відеореєстратора;

- неінформувавання диспетчера (оперативного чергового) про необхідність направлення слідчо-оперативної групи, незабезпечення охорони місця події та слідів можливого вчиненого кримінального правопорушення водієм.

Як вбачається з висновку службового розслідування та зазначено представником відповідача під час розгляду справи, 25.11.2022 позивач перебував на чергуванні денної зміни у складі екіпажу Граніт-151 спільно з старшим лейтенантом поліції ОСОБА_4

О 15:12 год. ОСОБА_1 на мобільний телефон зателефонувала старша лейтенант поліції ОСОБА_3 , яка в цей день згідно розстановки перебувала у його підпорядкуванні у складі екіпажу Граніт-102 спільно із старшим лейтенантом ОСОБА_2 та повідомила, що у зв`язку із службовою необхідністю їй потрібен екіпаж для того, щоб на виконання завдання з ДПП зробити декілька фотознімків на фоні "Пункту незламності", на що ОСОБА_1 відповів їй, що за його вказівкою вона може зробити ці знімки з екіпажем Граніт-101 у складі сержанта поліції ОСОБА_8 і капрала поліції ОСОБА_9

О 15:29 год. ОСОБА_1 зателефонував ст. лейтенант поліції ОСОБА_2 , який повідомив, що щойно він зупинив автомобіль BMW X 5, д.н.з. НОМЕР_1 , який протягом дня перебував в орієнтуванні, що нібито вказаним автомобілем керує особа, яка ймовірно перебуває в стані наркотичного сп`яніння, при цьому сказав, що їм необхідно їхати робити фото "Пункту незламності". В свою чергу ОСОБА_1 сказав ОСОБА_2 звернутися до екіпажу Граніт-105, у зв`язку з тим, що сам позивач на той час перебував біля БП Бердичівське КП.

О 15:44 год. ОСОБА_1 набрав на мобільний телефон ОСОБА_2 і запитав хто займається оформленням водія вказаного автомобіля, на що останній повідомив, що оформленням адмінматеріалів він займається силами свого екіпажу. Після чого позивач прийняв рішення під`їхати до вказаного екіпажу для того, щоб особисто перевірити обстановку та надати допомогу екіпажу ОСОБА_2 .

Коли ОСОБА_1 під`їхав на місце зупинки вказаного вище автомобіля по вул. Сціборського, то виявив, що ОСОБА_2 самостійно заповнював адміністративні матеріали відносно водія, який був встановлений згідно паспорту громадянина України як ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На його запитання де знаходиться ОСОБА_3 , ОСОБА_2 відповів, що вона поїхала до "Пункту незламності" спільно з екіпажем Граніт-101, а він залишився самостійно оформлювати адміністративні матеріали.

З приводу даної ситуацій, ОСОБА_1 , в суді апеляційної інстанції зазначив, що враховуючи наданий ним дозвіл ОСОБА_3 відлучитись у зв`язку із службовою необхідністю та його особиста присутність під час оформлення адмінматеріалів, тому він не інформував керівництво про відсутність ОСОБА_3 .

Після цього він особисто провів поверхневу перевірку гр. ОСОБА_10 , попередньо запитавши чи є речі, обіг яких заборонений. В той час, коли даний громадянин викладав свої речі з кишені, він щось кинув на землю та розтер ногою. На запитання що було у ймовірному паперовому згортку, гр. ОСОБА_10 відповіді не надав.

Позивач в судовому засіданні наголошував, що 25.11.2022 року асфальт був мокрий, будь-якої речовини не залишилось, лише папірець приблизно 5мм також без залишків речовини, що там містилась.

В судовому засіданні позивач також зазначив, що з огляду на те, що після того як гр. ОСОБА_10 розтер ногою паперовий згорток, були відсутні сліди ймовірного кримінального правопорушення, а тому він й не повідомляв диспетчера (оперативного чергового) про необхідність направлення слідчо-оперативної групи, уникаючи безпідставного виклику.

Після цього позивач провів поверхневу перевірку автомобіля BMW X5, будь-яких заборонених речей не було виявлено.

Також позивач стверджує, що увесь час коли він знаходився на місці зупинки автомобіля BMW X5, д.н.з. НОМЕР_1 , та виконував вищезазначені дії в нього був ввімкнений нагрудний відеореєстратор, будь-яких навмисних дій для перешкоджання зйомки він не робив, а після того як завершив вказані дії він вимкнув реєстратор, надалі наодинці із ОСОБА_10 він не спілкувався. Пропозицій неправомірної винагороди особисто позивачу або будь-кому із присутніх на місці в його присутності ОСОБА_10 не пропонував.

Також, позивач зазначив, що після завершення усіх дій на місці події вимкнув реєстратор для можливості поспілкуватися по телефону з особистих питань. гр. ОСОБА_10 намагався в цей час з ним поговорити, проте він відмовився з ним спілкуватися.

В підтвердження вказаних обставин, позивачем до матеріалів справи долучено відеозаписи з нагрудних камер поліцейських, які були учасниками даної події.

З оглянутих судом відеозаписів встановлено:

- ОСОБА_3 була відсутня, коли ОСОБА_1 прибув на місце події, про що останній не повідомив керівництво;

- ОСОБА_1 здійснював поверхневу перевірку ОСОБА_10 та його автомобіля. В ході поверхневої перевірки гр. ОСОБА_10 щось кинув на землю та розтер ногою, після того ОСОБА_4 підняв із землі та поклав на капот автомобіля якійсь папірець, не згорток. Асфальтоване покриття мокре. На відео не видно, що у даному папірці містилась якась речовина або її залишки;

- портативний відеореєстратор ОСОБА_1 був увімкнений від моменту прибуття на місце події до закінчення поверхневої перевірки автомобіля та складення адмінматеріалів, відео не переривається. Надалі ОСОБА_1 примусово вимкнув реєстратор та відійшов від автомобіля, розмовляючи по телефону, за ним рухався гр. ОСОБА_10 .. З відео видно, що гр. ОСОБА_11 перебував поряд з ОСОБА_1 , коли той закінчив розмову по телефону, проте тривалого спілкування між даними особами не видно, оскільки ОСОБА_1 залишив місце події.

Оцінюючи надані пояснення та інші матеріали службового розслідування, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно із пунктами 1, 4, 5, 6 та 13 частини третьої статті 1, пунктів 7, 8 частини першої статті 3 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського:

- бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України;

- безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону;

- вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника;

- утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України;

- сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції.

Керівник несе відповідальність за дотримання підлеглими службової дисципліни. З метою забезпечення дотримання службової дисципліни керівник зобов`язаний:

- контролювати дотримання підлеглими службової дисципліни, аналізувати її стан та об`єктивно доповідати про це безпосередньому керівникові, проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень;

- у разі виявлення порушення підлеглим службової дисципліни вжити заходів для припинення такого порушення та застосувати дисциплінарне стягнення до порушника або порушити клопотання про застосування стягнення уповноваженим керівником.

Відповідно до підпунктів 2.2.17, 2.2.32 пункту 2.2 розділу II посадової інструкції командира роти батальйону УПП в Житомирській області ДПП від 13.12.2017 №6086 командир роти контролює слyжбoвy дисципліну, дотримання патрулями належної тактики та заходів особистої безпеки; відбирає в особового складу пояснення та доповідає відділу моніторингу та аналітичного забезпечення про виявлені порушення службової дисципліни.

Пунктом 3 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських передбачено, що керівник органу (підрозділу) поліції повинен об`єктивно оцінювати виконання службових обов`язків підлеглими, а в разі порушення норм законодавства України або недотримання вимог цих Правил - ініціювати притягнення їх до відповідальності згідно із законодавством України.

Зі змісту службового розслідування встановлено, що згідно пояснень ОСОБА_3 , їй надійшла вказівка від ДПП до 16.00 зробити 2-3 фото "Пунктів Незламності" у місті та у готовому форматі відправити у групу, у зв`язку з чим вона зателефонувала ОСОБА_1 та повідомила, що їй ненадовго потрібен екіпаж, щоб зробити дані фото. ОСОБА_1 надав згоду зробити знімки з нарядом Граніт-101. Під час прямування до "Пунктів Незламності" нарядом був помічений автомобіль BMW X 5, д.н.з. НОМЕР_1 , який порушив ПДР та перебував в орієнтування, а тому нарядом було прийнято рішення зупинити даний автомобіль. Після зупинки автомобіля інформація перебування в орієнтуванні підтвердилася, про що ОСОБА_2 по телефону повідомив командира роти. ОСОБА_2 почав здійснювати оформлення виявленого адміністративного правопорушення. Коли до їх екіпажу прибув наряд Граніт-101, вона поїхала робити вищезазначені фотознімки.

Представник відповідача в судовому засіданні не заперечував того, що у ОСОБА_3 дійсно була необхідність відлучитись зі складу екіпажу, де вона здійснювала патрулювання, для виконання поставленого ДПП завдання, про що вона завчасно повідомила ОСОБА_1 .

Отже, старша лейтенант поліції, старший інспектор пресслужби ОСОБА_3 повідомила ОСОБА_1 про необхідність відлучитись у зв`язку із службовою необхідністю та отримала його дозвіл.

Таким чином, з урахуванням отриманого ОСОБА_3 дозволу відлучитись у зв`язку із службовою необхідністю, прибувши на місце події та встановивши, що вона відсутня у складі екіпажу, об`єктивно оцінивши виконання службових обов`язків підлеглими, позивач обґрунтовано не вбачав в її діях ознак порушення службової дисципліни.

Крім того, позивач, враховуючи відсутність ОСОБА_3 , силами свого екіпажу надав допомогу в перевірці особи та її транспортного засобу, контролював оформлення адмінматеріалів за результатами даних подій, а тому не вбачав порушень й у діях ОСОБА_2 .

Дані обставини спростовують висновок відповідача щодо незабезпечення ОСОБА_1 належного контролю за дотриманням службової дисципліни підлеглими, що виразилось у невжитті необхідних заходів реагування та припинення порушень, неінформування керівництва про даний факт.

Натомість його дії у сукупності свідчать про постійний контроль за роботою підлеглих працівників поліції, володіння повною інформацією про їх переміщення та виниклі події під час патрулювання. При цьому, як свідчать матеріали справи, про всі свої дії його своєчасно інформували дані працівники, що додатково свідчить про належний рівень службової дисципліни у підрозділі позивача.

Відповідно до підпунктів 5, 6 пункту 2 розділу IX Інструкції з організації реагування на заяви і повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події та оперативного інформування в органах (підрозділах) Національної поліції України, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 27 квітня 2020 року №357, працівникам, що перебувають у складі наряду патрульної поліції, ГРПП, УПО, іншого наряду поліції, залученого до системи оперативного реагування, у разі отримання від диспетчера (оперативного чергового) завдання про здійснення реагування на правопорушення або подію, які віднесені до категорії "Гама", необхідно:

- у разі підтвердження ознак учиненого кримінального правопорушення поінформувати диспетчера (оперативного чергового) про необхідність направлення СОГ та перебувати на місці події до її прибуття;

- до прибуття СОГ забезпечити охорону місця події та слідів учиненого кримінального правопорушення, унеможливити доступ на місце події сторонніх осіб. За необхідності місце події огородити спеціальною стрічкою "поліція" та здійснювати заходи із забезпечення безпеки дорожнього руху. Після прибуття СОГ виконувати доручення старшого СОГ. У разі отримання нарядом поліції охорони до прибуття СОГ сигналу "Тривога" з об`єкта, що охороняється, повідомити про це диспетчера (оперативного чергового) для направлення на місце події найближчого наряду поліції, та здійснити негайне реагування на сигнал "тривога".

Колегія суддів враховує, що на відеозаписах із нагрудних камер поліцейських, які були учасниками даної події, не видно, що після того як гр. ОСОБА_10 розтер ногою ймовірно паперовий згорток, на його залишках містилась якась речовина. Доказів зворотнього матеріали службового розслідування не містять.

При цьому, усі поліцейські, присутні під час даної події надали однакові пояснення в ході службового розслідування про відсутність на залишку паперу чи мокрому асфальті будь-якої речовини.

Як зазначив позивач в судовому засіданні, якби б були дійсно сліди ймовірного кримінального правопорушення, він би перший викликав слідчо-оперативну групу, оскільки зацікавлений у підвищенні показників попередження та розкриття злочинів.

Такі пояснення узгоджуються із його наступними діями проведення ретельної поверхневої перевірки особи та її транспортного засобу на предмет наявності заборонених речей чи предметів, що вказує на бажання позивача пересвідчитись, що дійсно були відсутні ознаки учиненого кримінального правопорушення.

Згідно рішення Європейського Суду з прав людини у п.53 рішення у справі ОСОБА_12 та Лозенко проти України, відповідно до якої суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом.

Висновок службового розслідування не може ґрунтуватись на припущеннях, оскільки на відповідача, як роботодавця покладено обов`язок довести вину особи у скоєнні адміністративного проступку, а тому факт наявності ознак учиненого кримінального правопорушення (в даному випадку залишки речовини) мав бути доведений поза розумним сумнівом в ході службового розслідування, проте у висновку зазначені обставини не встановлені.

Вищевказані обставини свідчать про, що після того як гр. ОСОБА_10 розтер ногою ймовірно паперовий згорток, ОСОБА_1 , оцінивши ситуацію, дійшов висновку, що відсутні сліди ймовірного кримінального правопорушення, а тому й не повідомив диспетчера (оперативного чергового) про необхідність направлення слідчо-оперативної групи.

За таких обставин, у його діях відсутні порушення підпунктів 5, 6 пункту 2 розділу IX Інструкції.

Відповідно до пункту 2 розділу I Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 18 грудня 2018 року №1026 (далі Інструкція №1026), застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою:

1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення;

2) охорони громадської безпеки та власності;

3) забезпечення безпеки осіб;

4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

Згідно із підпунктами 2, 3 пункту 1 розділу VII Інструкції №1026 під час виконання своїх повноважень поліцейським забороняються:

- примусове виключення відеореєстраторів, у тому числі на вимогу сторонніх осіб;

- перешкоджання здійсненню фото- і кінозйомки, відеозапису.

Пункт 5 розділу II Інструкції №1026 передбачає, що включення портативного відеореєстратора відбувається з моменту початку виконання службових обов`язків та/або спеціальної поліцейської операції, а відеозйомка ведеться безперервно до її завершення, крім випадків, пов`язаних з виникненням у поліцейського особистого приватного становища (відвідування вбиральні, перерви для приймання їжі тощо).

Враховуючи, що в ході дослідження відеозапису із нагрудної камери позивача встановлено, що портативний відеореєстратор ОСОБА_13 був постійно увімкнений від моменту прибуття на місце події до закінчення поверхневої перевірки автомобіля та складення адмінматеріалів, що відповідало меті застосування даного приладу і будь-яких перешкоджань відеозапису в цей час не здійснювалось, суд не вбачає в діях позивача порушень підпунктів 2, 3 пункту 1 розділу VII Інструкції №1026.

Твердження відповідача про спілкування позивача із гр. ОСОБА_10 після завершення усіх дій, суд оцінює критично, оскільки на відеозаписі лише видно, що дані особи перебували поряд нетривалий час після того, як позивач завершив розмову по телефону, тобто даний факт достеменно не встановлено.

Крім того колегія суддів враховує, що гр. ОСОБА_10 на підставі складеного протоколу про адміністративне правопорушення за даною подією в подальшому був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП України (згідно даних ЄДРСР), тобто працівники поліції, в тому числі й позивач належним чином виконали свої обов`язки щодо оформлення адмінматеріалів і вказана особа не уникнула відповідальності, що свідчить про відсутність негативних наслідків їх дій.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи апелянта про допущені порушення позивачем при проведенні поверхневої перевірки, оскільки в описовій частині наказу про застосування дисциплінарного стягнення не зазначено про дане порушення, проте у переліку норм, які порушив позивач вказано частину другої статті 31 Закону України "Про Національну поліцію".

Вказана норма передбачає, що під час проведення превентивних поліцейських заходів поліція зобов`язана повідомити особі про причини застосування до неї превентивних заходів, а також довести до її відома нормативно-правові акти, на підставі яких застосовуються такі заходи.

Колегія суддів звертає увагу, що долучені до матеріалі справи відео, не містять відомостей, що під час проведення поверхневої перевірки позивач довів до відома гр. ОСОБА_10 нормативно-правові акти, на підставі яких застосовано даний захід, що не заперечується й самим позивачем, отже даний факт мав місце.

Водночас з огляду на вимогу пропорційності адміністративного стягнення та проступку, суд вважає лише цього факту недостатньо для висновку про необхідність застосування до позивача дисциплінарної відповідальності у вигляді попередження про неповну службову відповідність, навіть за наявності незнятого попереднього стягнення.

Щодо недотримання позивачем заходів особистої безпеки під час проведення поверхневої перевірки колегія суддів зазначає, що даний факт досліджувався під час проведення службового розслідування, проте про нього не вказано у наказі про притягнення до дисциплінарної відповідальності, а тому він не входить у предмет доказування у даній справі.

Також, колегія суддів звертає увагу, що у наказі про притягнення позивача до дисциплінарної відповідальності зазначено про систематичне порушення службової дисципліни майором поліції ОСОБА_1 , проте вказаний наказ не містить відомостей, яке саме порушення є систематичним та чому зроблено такий висновок не наведено.

Колегія суддів наголошує, що дотримання правила юридичної визначеності як невід`ємної складової, запровадженого ст. 8 Конституції України принципу верховенства права, а також з метою додержання критеріїв законності рішень згідно з ч.2 та ч.3ст.2 КАС України, відповідач повинен у тексті спірного рішення з достатністю поза розумним сумнівом зазначити юридичну кваліфікацію проступку з посиланням на положення закону, обґрунтувати обраний вид дисциплінарного стягнення, і ступінь тяжкості скоєного дисциплінарного проступку, і заподіяну внаслідок проступку шкоду, і попередню поведінку особи, і ставлення особи до виконання службових обов`язків, і рівень кваліфікації особи. Будь-які фактори не звільняють суб`єкта владних повноважень від обов`язку під час прийняття рішення діяти на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано та добросовісно.

Враховуючи вищевикладені обставини, встановлені у висновку службового розслідування, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що вони не підтверджують факт вчинення позивачем дисциплінарного проступку та до нього не може бути застосоване дисциплінарне стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність, оскільки сукупність зібраних даних (відповідно до матеріалів службового розслідування) поза розумним сумнівом не доводить вини позивача та не може бути визнана судом достатньою для прийняття рішення про притягнення останнього до дисциплінарної відповідальності.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов вірного висновок, що наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 06.02.2023 № 69 "Про застосування до працівників УПП в Житомирській області ДПП дисциплінарних стягнень" в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді попередження про неповну службову відповідність до ОСОБА_1 є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Даючи оцінку доводам апелянта щодо наказу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 24.02.2023 № 115, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до вказаного наказу за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", пункту 7 частини першої статті 3 Дисциплінарного статуту, пункту 1 та абзацу другого пункту 3 розділу V Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС від 09 листопада 2016 року №1179, підпунктів 2.2.2-2.2.5 пункту 2.2 розділу II посадової інструкції командира роти №1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП, затвердженої наказом ДПП від 13.12.2017 №6086, відповідно до пункту 6 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту до командира роти №1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП майора поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення з посади.

Як зазначено у наказі, за результатами службового розслідування встановлено, що 08.01.2023 о 00:41 капрал поліції ОСОБА_14 , перебуваючи поза службою, керувала транспортним засобом КІА GARENS, номерний знак НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння за адресою; вул. Миру, с.Тютюнники, Житомирського району Житомирської області, що підтверджено висновком КНП "Чуднівська центральна районна лікарня" від 08.01.2023 №2 (алкотест №405, результат - 1,09 проміле).

Зважаючи на викладене, стосовно ОСОБА_14 складено протокол про адміністративне правопорушення від 08.01.2023 серії ДПР18 №197176, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.

Разом із тим, командир роти №1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП майор поліції ОСОБА_1 , як безпосередній керівник неналежно виконав свої посадові обов`язки, не здійснював профілактичну роботу зі зміцнення службової дисципліни підлеглих та запобіганню вчинення ними правопорушень, що призвело до вчинення капралом поліції ОСОБА_14 дисциплінарного проступку.

Отже, позивача притягнуто до дисциплінарної відповідальності за нездійснення профілактичної роботи зі зміцнення службової дисципліни підлеглих та запобіганню вчинення ними правопорушень.

В основу даного висновку при проведенні службового розслідування покладено відеозаписи проведення цільових інструктажів перед заступанням до несення служби особового складу роти №1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП за 01.01.2023 та 05.01.2023, де особовому складу ОСОБА_1 усно не доводилась інформація, що стосується дотримання стану виконавської та службової дисципліни, заборони вживання алкогольних напоїв, наркотичних чи інших засобів як під час несення служби , так і поза нею та заборони керування транспортними засобами в стані алкогольного чи іншого сп`яніння.

Разом з тим, у висновку службового розслідування вказано, що старшим лейтенантом поліції ОСОБА_15 вказано, що позивачем на постійній основі проводиться робота із особовим складом щодо зміцнення службової дисципліни, уживались певні заходи, спрямовані на дотримання службової дисципліни і законності особового складу роти, однак лише в усній формі, документального підтвердження немає. Пояснила, що під час шикування особового складу наголошується на дотриманні правил дорожнього руху та законів України.

Також у висновку вказано, що дотримання стану службової дисципліни розглядалось на оперативній нараді керівництва батальйону УПП в Житомирській області (протокол від 09.11.2022 №11195 ВН/41/28/03-2022), водночас формулювання ухвалених рішень має однотипний характер: "керівникам структурних підрозділів: організувати постійний та належний контроль за дотриманням виконавської та службової дисципліни". При цьому не надано жодного документа, яким чином забезпечувалось дотримання дисципліни у підрозділі.

Водночас, як ході службового розслідування, так і в суді першої та апеляційної інстанціях ОСОБА_1 зазначив, що неодноразово особисто під час шикування особового складу перед заступанням на службу наголошував про дотримання правил поведінки, етики як працівниками поліції поза службою, в побуті. Наголошував на дотриманні Правил дорожнього руху, недопущенні керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, наводив приклади про допущення вказаних проступків працівниками інших підрозділів та настанні відповідних наслідків. Кожне шикування фіксувалось на портативну нагрудну камеру.

Також, в судовому засіданні позивач зазначив, що відеозаписи шикування зберігаються нетривалий час, а тому надати докази на підтвердження своїх пояснень немає можливості, що підтвердив представник відповідача.

Колегія суддів звертає увагу, що в ході службового розслідування у ОСОБА_14 та інших підлеглих позивача не з`ясовувалось чи здійснював ОСОБА_1 належний контроль за дотриманням виконавської та службової дисципліни у підрозділі, в тому числі щодо недопущення поліцейськими керування транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння як в робочий, так і поза робочий час.

При цьому, як встановлено з матеріалів справи, комісія обмежилась лише двома відеозаписами шикування, при цьому не врахувавши пояснень безпосереднього керівника позивача ОСОБА_15 про те, що позивачем на постійній основі проводиться робота із особовим складом щодо зміцнення службової дисципліни.

Також суд враховує, що статтею 3 Дисциплінарного статуту передбачено обов`язки керівника щодо підлеглих, в тому числі вказано, що керівник зобов`язаний проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень.

Проте даною статтею не визначено який саме керівник має виконувати дану роботу (як то командир роти чи командир батальйону), а тому слід виходити із вимог посадової інструкції керівника.

Відповідно до п.2.2.2 розділу II посадової інструкції командира роти батальйону УПП в Житомирській області ДПП від 13.12.2017 №6086 командир роти показує приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства, наказів і розпоряджень начальника Управління, начальника Департаменту патрульної поліції та їх заступників; вживає заходів з виявлення та усунення порушень особовим складом службової дисципліни (дотримання вимог щодо зовнішнього вигляду, наявність при собі службового посвідчення, нагрудного знаку, посвідчення водія тощо).

Тобто у посадовій інструкції позивача не визначено, що він зобов`язаний проводити профілактичну роботу із зміцнення службової дисципліни та запобігання вчиненню підлеглими правопорушень, що виключає покладення на нього відповідності за не проведення такої роботи.

Також у висновку службового розслідування дисциплінарною комісією не обґрунтовано своє рішення щодо рекомендованого для позивача виду стягнення звільнення з посади, оскільки не враховано вимоги ст.29 Дисциплінарного статуту.

Зокрема, статтею 29 Дисциплінарного статуту передбачено особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану, а саме дисциплінарні стягнення застосовуються в порядку зростання від менш суворого, яким є зауваження, до більш суворого - звільнення зі служби в поліції (ч.2).

Тобто, дисциплінарному стягненню - звільнення з посади передувало стягнення - пониження у спеціальному званні на один ступінь, комісією не обґрунтовано чому даний вид стягнення не застосований.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що службове розслідування проведено всупереч вимогам Порядку №893 формально, неповно та необ`єктивно, без з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку.

Суд зазначає, що суб`єкт владних повноважень повинен довести суду правомірність свого рішення належними, допустимими та достатніми доказами, зокрема, матеріалами службового розслідування тощо.

Обставини подій, що стали підставою для призначення службового розслідування, мають бути підтверджені й оцінені в сукупності з іншими зібраними під час службового розслідування поясненнями та документами.

Проте, колегія суддів зауважує, що будь-яких належних та допустимих доказів наявності вини, якій передує причинно-наслідковий зв`язок вчинених дій чи допущеної бездіяльності саме позивача в розрізі його функціональних обов`язків щодо факту вчинення протиправних дій матеріали справи не містять та відповідачем не надано.

Водночас, для правомірного накладення дисциплінарного стягнення роботодавцем необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника чи випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку. Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків має бути винним, скоєним без поважних причин умисно або з необережності.

Недоведеність хоча б одного з цих елементів виключає наявність дисциплінарного проступку.

Аналогічна позиція міститься у Постанові Верховного Суду від 22 липня 2020 року у справі № 554/9493/17.

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що наказ Департаменту патрульної поліції Національної поліції України від 24.02.2023 № 115 "Про застосування до працівників УПП в Житомирській області ДПП дисциплінарних стягнень" в частині застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення з посади ОСОБА_1 є протиправним, а тому підлягає скасуванню.

Щодо позовної вимоги про поновлення на посаді, колегія суддів зазначає наступне.

Законом "Про Національну поліцію" (Закон №580-VIII) не визначено процедури поновлення протиправно звільненого поліцейського на посаді, відповідно, застосуванню підлягають норми трудового законодавства.

За приписами частини першої статті 235 Кодексу законів про працю України, в разі звільнення без законної підстави або незаконного переведення на іншу роботу, у тому числі у зв`язку з повідомленням про порушення вимог Закону України "Про запобігання корупції" іншою особою, працівник повинен бути поновлений на попередній роботі органом, який розглядає трудовий спір.

За таких обставин, з метою захисту та відновлення порушеного права, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, щодо необхідності поновлення ОСОБА_1 на посаді командиру роти №1 батальйону УПП в Житомирській області ДПП з 25.02.2023 (наступний день після звільнення з посади).

Оцінюючи позицію апелянта, колегія суддів вважає, що обставини, наведені в апеляційній скарзі, були ретельно перевірені та проаналізовані судом першої інстанції та їм була надана належна правова оцінка. Жодних нових аргументів, які б доводили порушення судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, у апеляційній скарзі не зазначено.

Відповідно до ст. 242 КАС України рішення суду має ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до переконання, що рішення суду першої інстанції викладено достатньо повно, висновки обґрунтовані з посиланням на конкретні правові норми і неправильного застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права в ході апеляційного розгляду справи не виявлено, а відтак підстави для задоволення вимог апеляційної скарги відсутні.

Таким чином, на думку колегії суддів апеляційної інстанції, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу Департаменту патрульної поліції Національної поліції України залишити без задоволення, а рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 11 травня 2023 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.

Постанова суду складена в повному обсязі 07 листопада 2023 року.

Головуючий Гонтарук В. М.

Судді Біла Л.М. Матохнюк Д.Б.