Справа № 200/4755/21
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2023-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

07 листопада 2023 року Справа №200/4755/21

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молочної І.С., вирішуючи питання про прийняття заяви представника позивача про застосування статі 383 Кодексу адміністративного судочинства України у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду у м. Краматорську Донецької області про зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

21 квітня 2021 року ОСОБА_1 , позивач, звернувся з позовною заявою до Донецького окружного адміністративного суду з вимогами до Управління Пенсійного фонду у м. Краматорську Донецької області:

- визнати протиправним та скасувати рішення Управління Пенсійного фонду України у місті Краматорську Донецької області №13 від 24 лютого 2021 року про перерахунок пенсії ОСОБА_1 в частині визначення розміру пенсії з обмеженням її максимального розміру;

- визнати протиправним рішення Управління Пенсійного фонду України у місті Краматорську Донецької області, що оформлено листом від 26 березня 2021 року №317-536/В-02/8-0531/21, про відмову ОСОБА_1 в обчисленні (перерахунку) та виплаті з 25 жовтня 2019 року пенсії за вислугою років у порядку та розмірах, визначених частинами другою-четвертою статті 86 Закону України «Про прокуратуру» із розрахунку середнього заробітку за останні 60 місяців роботи із застосуванням до виплат коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу та надбавок до нього, який наведений у довідці № 14-45 вих-21 від 09 лютого 2021 року та додатку до неї;

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у місті Краматорську Донецької області здійснити обчислення (перерахунок) пенсії за вислугою років ОСОБА_1 з 25 жовтня 2019 року із включенням в заробіток для обчислення пенсії розміру виплат із розрахунку 60 відсотків від середньомісячної суми виплат за останні 60 календарних місяців перед зверненням за пенсією, розділених на 60, з коригуванням із застосуванням коефіцієнта загального підвищення розмірів посадового окладу та надбавок до нього та із врахуванням суми посадового окладу, надбавки за вислугу років, окладу за військовим званням, які наведені у довідці №14-45 вих-21 від 09 лютого 2021 року з додатком до неї, та виплачувати таку пенсію без обмеження її максимальним розміром;

- зобов`язати Управління Пенсійного фонду України у місті Краматорську Донецької області здійснити виплату різниці між отриманою та належною до виплати сумами пенсії, починаючи з 25 жовтня 2019 року.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року адміністративний позов ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; рнокпп НОМЕР_1 ) до Управління Пенсійного фонду у м. Краматорську Донецької області (місцезнаходження: вул. Поштова, буд. 5, м. Краматорськ, Донецька область, 84302, ідентифікаційний код в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань: 23346787) про зобов`язання вчинити певні дії задоволено повністю.

Визнано протиправними та скасовано рішення Управління Пенсійного фонду України у місті Краматорську Донецької області (протокол перерахунку пенсії) №13 від 24 лютого 2021 року про перерахунок пенсії ОСОБА_1 , та рішення, що оформлено листом від 26 березня 2021 року №317-536/В-02/8-0531/21, про відмову ОСОБА_1 в обчисленні (перерахунку) та виплаті з 25 жовтня 2019 року пенсії за вислугу років.

Зобов`язано Управління Пенсійного фонду у м. Краматорську Донецької області обчислити, нарахувати та сплатити пенсію ОСОБА_1 з 25 жовтня 2019 року виходячи з розміру 60 відсотків від суми місячної (чинної) заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці відповідно до положень частин другої, третьої та четвертої статті 86 Закону України «Про прокуратуру» від 14 жовтня 2014 року №1697-VII, без обмеження її максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум.

Ухвалою Першого апеляційного адміністративного суду від 20 вересня 2021 року апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року у справі №200/4755/21 повернуто апелянту.

11 жовтня 2021 року на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року у справі №200/4755/21 видано виконавчі листи.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року судом вирішено видати дублікат виконавчого листа по адміністративній справі №200/4755/21 за позовом ОСОБА_1 до Управління Пенсійного фонду у м. Краматорську Донецької області про зобов`язання вчинити певні дії.

17 жовтня 2023 року судом видано дублікат виконавчого листа у справі №200/4755/21.

03 листопада 2023 року через електронний кабінет у підсистемі «Електронний суд» представник позивача звернувся до суду із заявою в порядку статті 383 Кодексу адміністративного судочинства України, в якій просить:

- визнати протиправними рішення №13 від 22 жовтня 2021 року, №13 від 21 серпня 2023 року, ухвалені Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області, про перерахунок пенсії, призначеної ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області вжити заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, шляхом ухвалення рішення про перерахунок з 25 жовтня 2019 року призначеної ОСОБА_1 пенсії із розрахунку 60% середньомісячного заробітку у розмірі 66414,93 грн.

До зазначеної заяви представником позивача долучено клопотання про поновлення строку звернення до адміністративного суду в порядку статті 383 КАС України.

Ознайомившись із заявою в порядку статі 383 КАС України, суд враховує наступне.

В порядку статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Конституційний Суд України у Рішенні від 26 червня 2013 року взяв до уваги практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), який, зокрема, в пункті 43 рішення у справі "Шмалько проти України", заява № 60750/00, від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду.

На підставі аналізу статей 3, 8, частин першої та другої статті 55, частин першої та другої статті 129-1 Конституції України в системному взаємозв`язку Конституційний Суд України в пункті 2.1 мотивувальної частини Рішення від 15 травня 2019 року № 2-р(II)/2019 констатував, що обов`язкове виконання судового рішення є необхідною умовою реалізації конституційного права кожного на судовий захист, тому держава не може ухилятися від виконання свого позитивного обов`язку щодо забезпечення виконання судового рішення задля реального захисту та відновлення захищених судом прав і свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Позитивний обов`язок держави щодо забезпечення виконання судового рішення передбачає створення належних національних організаційно-правових механізмів реалізації права на виконання судового рішення, здатних гарантувати здійснення цього права та обов`язковість судових рішень, які набрали законної сили, що неможливо без їх повного та своєчасного виконання.

Відповідно до частин першої-третьої статті 14 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Підсумовуючи викладене суд зазначає, що обов`язковість виконання судового рішення є важливою складовою права особи на справедливий суд, яке гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статтею 129-1 Конституції України та статтею 14 КАС України.

Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень в адміністративних справах регулює розділ IV КАС України.

Визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду врегульовано статтею 383 КАС України.

Частиною першою статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до частини другої статті 383 КАС України у такій заяві зазначаються:

1) найменування адміністративного суду, до якого подається заява;

2) ім`я (найменування) позивача, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

3) ім`я (найменування) відповідача, посада і місце служби посадової чи службової особи, поштова адреса, а також номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

4) ім`я (найменування) третіх осіб, які брали участь у розгляді справи, поштова адреса, номер засобу зв`язку, адреса електронної пошти, якщо вони відомі;

5) номер адміністративної справи;

6) відомості про набрання рішенням законної сили та про наявність відкритого касаційного провадження;

7) інформація про день пред`явлення виконавчого листа до виконання;

8) інформація про хід виконавчого провадження;

9) документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви;

10) перелік документів та інших матеріалів, що додаються.

На підтвердження обставин, якими обґрунтовуються вимоги, позивач зазначає докази, про які йому відомо і які можуть бути використані судом. До заяви додаються докази її надсилання іншим учасникам справи. (частина третя статті 383 КАС України).

Заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду (частина четверта вказаної статті).

Відповідно до частини п`ятої статті 383 КАС України у разі невідповідності заяви вказаним вище вимогам, вона ухвалою суду, прийнятою в порядку письмового провадження, повертається заявнику. Така ухвала суду може бути оскаржена.

Отже, суд при прийнятті до розгляду заяви про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання рішення суду, повинен перевірити таку заяву на відповідність вимогам, визначеним частинами другою-третьою статті 383 КАС України.

Як передбачено пунктом 8 частини другої статті 383 КАС України у заяві зазначається інформація про хід виконавчого провадження.

Тобто, передумовою звернення до суду із заявою в порядку статті 383 КАС України є не тільки пред`явлення виконавчого листа до виконання, але й надання інформації про хід виконавчого провадження.

Як вбачається з матеріалів справи та зі змісту наданої заяви, позивач, з метою примусового виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року у справі №200/4755/21, засобами поштового зв`язку подав 01 листопада 2023 року до Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції заяву про примусове виконання рішення суду, та зазначив, що відповідно до даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень Краматорським державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на момент подачі цієї заяви відомостей про ухвалення рішення про відкриття виконавчого провадження відсутні, й іншою інформацією про рух виконавчого провадження позивач не володіє.

Суд погоджує викладене у заяві твердження про відсутність у заявника даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень про хід виконавчого провадження на момент подачі розглядаємої заяви.

Адже, згідно опису поштового вкладення та накладної №750 від 01 листопада 2023 року позивачем заяву від 01 листопада 2023 року про примусове виконання рішення суду скеровано до Краматорського відділу державної виконавчої служби у Краматорському районі Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції засобами поштового зв`язку 01 листопада 2023 року, трек-номер 750. Згідно даних офіційного вебсайту Акціонерного товариства «Укрпошта» зазначене поштове відправлення доставлено адресатові 04 листопада 2023, що підтверджено роздруківкою з офіційного вебсайту Акціонерного товариства «Укрпошта» шляху відправлення з трек-номером 750.

Відтак, в порядку Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року №1404-VIII ОСОБА_1 та його представник володітимуть інформацією про хід виконавчого провадження у справі № 200/4755/21 після 04 листопада 2023 року.

З огляду на встановлене судом, є підстави вважати, що заява від 03 листопада 2023 року не містить відомостей, передбачених пунктом 8 частини другої статті 383 КАС України.

Крім того, пунктом 9 частини другої статті 383 КАС України прямо передбачено, що до заяви долучається документ про сплату судового збору, крім випадків, коли його не належить сплачувати за подання відповідної заяви.

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI визначено, що судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Відповідно до вимог статті 2 вказаного Закону, платники судового збору - громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Пунктом 1 частини першої статті 3 Закону України «Про судовий збір» врегульовано, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною другою вказаної статті 3 Закону України «Про судовий збір» визначено вичерпний перелік заяв, за подання яких судовий збір не справляється.

Відтак, подана у даній справі у порядку статті 383 КАС України заява до передбаченого частиною другою статті 3 Закону України «Про судовий збір» вичерпного переліку заяв за подання яких судовий збір не справляється, не належить.

З системного аналізу викладених положень вбачається, що на позивача покладено обов`язок сплати судового збору за подання відповідної заяви до суду як процесуальним законодавством, так і Законом України «Про судовий збір». Тому, суд відхиляє доводи представника позивача, що Закон України «Про судовий збір» не передбачає обов`язку сплати судового збору за подачу даної заяви.

Судом встановлено, що заява в порядку статті 383 КАС України від 03 листопада 2023 року не містить ані документ про сплату судового збору, ані докази, які підтверджують наявність підстав для звільнення позивача від його сплати.

Не виконання пунктів 8, 9 частини другої статті 383 КАС України є самостійними підставами для повернення заяви на підставі частини п`ятої статті 383 КАС України.

Підсумовуючи викладене, суд зазначає, що заява представника позивача, що подана в порядку статті 383 КАС України, не відповідає вимогам її частин другої, тому підлягає поверненню заявнику на підставі частини п`ятої статті 383 КАС України.

Керуючись статтями 14, 383 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

Заяву представника позивача від 03 листопада 2023 року про застосування статі 383 Кодексу адміністративного судочинства України та визнання протиправним рішення та дій, вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 23 червня 2021 року у справі №200/4755/21 повернути заявнику без розгляду.

Копію ухвали про повернення заяви надіслати сторонам по справі.

Ухвала набирає законної сили у строк та у порядку визначеному статтею 256 КАС України, і може бути оскаржена до Першого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі «Електронний суд».

Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя Молочна І.С.