Справа № 260/4385/23
Суддя: Скраль Т.В.
Дата ухвалення: 2023-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про змiну способу виконання судового рішення

07 листопада 2023 рокум. Ужгород№ 260/4385/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючої - судді Скраль Т.В.,

за участю секретаря судового засідання Шестак Н.В.,

учасники справи:

стягувач: Громадська організація «Федерація футболу Мукачівського району» - представник у судове засідання не з`явився,

боржник: Мукачівська міська рада - представник у судове засідання не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву про заміну способу виконання рішення в адміністративній справі за позовом Громадської організації «Федерація футболу Мукачівського району» (89600, Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Миру, буд.19, копр. А, кім. 1, ) до Мукачівської міської ради (89600, Закарпатська область, м. Мукачево, пл. Духновича, 2, ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

17 липня 2023 року рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду позов Громадської організації «Федерація футболу Мукачівського району» до Мукачівської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Мукачівської міської ради щодо не розгляду протягом п`яти робочих днів запиту від 04 квітня 2023 року № 173 та протиправними дії щодо ненадання повної інформації на запит про доступ до публічної інформації від 04 квітня 2023 року № 173. Зобов`язано Мукачівську міську раду надати Громадській організації «Федерація футболу Мукачівського району» повну інформацію на запит про доступ до публічної інформації від 04 квітня 2023 року № 173. Стягнуто на користь Громадської організації «Федерація футболу Мукачівського району» (89600, Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Миру, буд.19, копр. А, кім. 1, ) за рахунок бюджетних асигнувань Мукачівської міської ради (89600, Закарпатська область, м. Мукачево, пл. Духновича, 2, ) судові витрати у розмірі 2 684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.) сплаченого судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

31 жовтня 2023 року до суду від позивача надійшла заява про зміну способу виконання рішення.

31 жовтня 2023 року ухвалою суду призначено судове засідання для розгляду заяви для розгляду заяви позивача про зміну способу виконання рішення на 07 листопада 2023 року об 13:30 годині.

Представники стягувача та боржника у судове засідання не з`явилися, однак про час і дату судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 378 КАС України заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.

Таким чином, суд вважає за можливе розглянути вищевказану заяву без участі стягувача та боржник.

Відповідно до статті 229 частини 4 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Розглянувши заяву стягувача, судом встановлено наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 17 липня 2023 року рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду позов Громадської організації «Федерація футболу Мукачівського району» до Мукачівської міської ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Мукачівської міської ради щодо не розгляду протягом п`яти робочих днів запиту від 04 квітня 2023 року № 173 та протиправними дії щодо ненадання повної інформації на запит про доступ до публічної інформації від 04 квітня 2023 року № 173. Зобов`язано Мукачівську міську раду надати Громадській організації «Федерація футболу Мукачівського району» повну інформацію на запит про доступ до публічної інформації від 04 квітня 2023 року № 173. Стягнуто на користь Громадської організації «Федерація футболу Мукачівського району» (89600, Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Миру, буд.19, копр. А, кім. 1, ) за рахунок бюджетних асигнувань Мукачівської міської ради (89600, Закарпатська область, м. Мукачево, пл. Духновича, 2, ) судові витрати у розмірі 2 684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.) сплаченого судового збору. В решті позовних вимог відмовлено.

На підставі вказаного судового рішення Закарпатським окружним адміністративним судом 11 вересня 2023 року видано виконавчий лист № 260/4385/23/2023 у частині стягнення на користь Громадської організації Федерація футболу Мукачівського району (89600, Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Миру, буд.19, копр. А, кім. 1, ) за рахунок бюджетних асигнувань Мукачівської міської ради (89600, Закарпатська область, м. Мукачево, пл. Духновича, 2, ) судові витрати у розмірі 2 684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.) сплаченого судового збору.

Зазначений виконавчий документ Громадською організацією Федерація футболу Мукачівського району звернуто до виконання до Мукачівського управління Державної казначейської служби України Закарпатської області.

12 жовтня 2023 року Мукачівське управління Державної казначейської служби України Закарпатської області листом № 2-10-10/649 «Щодо розгляду заяви» повернуло поданий виконавчий документ, керуючись пп.3 п.9 Порядку № 845, оскільки після здійснення попереднього розгляду документів, передбаченого пунктом 8 Порядку № 845, встановлено, що в Мукачівському управлінні Казначейства відсутні відкриті рахунки боржника Мукачівська міська рада (89600,Закарпатська область м. Мукачево. пл. Духновича. 2), зазначеного у виконавчому листі Закарпатського окружного адміністративного суду виданого 11.09.2023 року №260/4385/23/2023 по справі№260/4385/23, (а.с. 69-70).

У відповідності до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Згідно вимог статті 14 та статті 370 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.

Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Відповідно до частини 1 статті 373 КАС України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 13.12.2012 року № 18-рп/2012).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 25.04.2012 року № 11-рп/2012).

Згідно з статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського Суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У частині 1 статті 6 Конвенції закріплено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини від 20 липня 2004 року по справі Шмалько проти України (заява № 60750/00) зазначено, що для цілей ст. 6 виконання рішення, ухваленого будь - яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду. У рішенні від 17 травня 2005 року по справі Чіжов проти України (заява №6962/02) Європейський суд з прав людини зазначив, що позитивним обов`язком держави є організація системи виконання рішень таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та що система ефективна і законодавчо, і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії параграф 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статті 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно доступу до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуацій, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина "судового розгляду" (див. рішення від 19.03.1997 зі справи "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece); рішення від 20.07.2004 зі справи "Шмалько проти України").

Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці (рішення від 7 червня 2005 року у справі Фуклев проти України, заява № 71186/01, п. 84).

Саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконає вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції.

Відповідно до частин 1, 3 статті 379 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.

Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 379 КАС України, ця стаття не вимагає.

Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

У частині третій статті 33 Закону України «Про виконавче провадження» зазначено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення.

Поняття "спосіб" і "порядок" виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке реалізується у виконавчому провадженні. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту. Отже, під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у раніше встановлений спосіб. Зокрема, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми виконання (грошової чи майнової), тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.

Зміна способу та порядку виконання рішення є однією з процесуальних гарантій захисту та відновлення захищених судом прав та інтересів фізичних і юридичних осіб. Зі змісту та призначення інституту зміни способу виконання рішення, ухвали, постанови, вбачається, що він є ефективним процесуальним засобом на гарантування виконання рішення (пункт 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 25.04.2015 №11-рп/2012).

Суд зазначає, що зміна способу виконання рішення, здійснена судом в порядку, визначеному статтею 379 КАС України, не є прийняттям нового рішення, яке підлягає окремому виконанню, але означає прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб встановлений у рішенні та припинення здійснення тих заходів, які були визначені рішенням та здійснення їх у спосіб, встановлений ухвалою, винесеною відповідно до норм процесуального права. Отже, така ухвала є допоміжним процесуальним актом реагування суду на перешкоди, які унеможливлюють або ускладнюють виконання судового рішення та спрямована на забезпечення повного виконання рішення суду і відповідного судового наказу.

Статтею 2 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що місцеве самоврядування в Україні - це гарантоване державою право та реальна здатність територіальної громади - жителів села чи добровільного об`єднання у сільську громаду жителів кількох сіл, селища, міста - самостійно або під відповідальність органів та посадових осіб місцевого самоврядування вирішувати питання місцевого значення в межах Конституції і законів України.

Місцеве самоврядування здійснюється територіальними громадами сіл, селищ, міст як безпосередньо, так і через сільські, селищні, міські ради та їх виконавчі органи, а також через районні та обласні ради, які представляють спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ, міст.

У відповідності до статті 16 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» органи місцевого самоврядування є юридичними особами і наділяються цим та іншими законами власними повноваженнями, в межах яких діють самостійно і несуть відповідальність за свою діяльність відповідно до закону.

Згідно зі статтею 22 Бюджетного кодексу України до головних розпорядників бюджетних коштів можуть бути виключно за бюджетними призначеннями, визначеними іншими рішеннями про місцеві бюджети місцеві державні адміністрації, виконавчі органи та апарати місцевих рад (секретаріат Київської міської ради), структурні підрозділи місцевих державних адміністрацій, виконавчих органів місцевих рад в особі їх керівників.

12 жовтня 2023 року Мукачівське управління Державної казначейської служби України Закарпатської області листом № 2-10-10/649 «Щодо розгляду заяви» повернуло поданий виконавчий документ, керуючись пп.3 п.9 Порядку № 845, оскільки після здійснення попереднього розгляду документів, передбаченого пунктом 8 Порядку № 845, встановлено, що в Мукачівському управлінні Казначейства відсутні відкриті рахунки боржника Мукачівська міська рада (89600,Закарпатська область м. Мукачево. пл. Духновича. 2), зазначеного у виконавчому листі Закарпатського окружного адміністративного суду виданого 11.09.2023 року №260/4385/23/2023 по справі№260/4385/23, (а.с. 69-70).

Частинами першою і другою статті 11 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» визначено, що виконавчими органами сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад є їх виконавчі комітети, відділи, управління та інші створювані радами виконавчі органи. Виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад є підконтрольними і підзвітними відповідним радам, а з питань здійснення делегованих їм повноважень органів виконавчої влади - також підконтрольними відповідним органам виконавчої влади.

Відповідно до підпункту 4 пункту «а» статті 28 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить здійснення в установленому порядку фінансування видатків з місцевого бюджету.

У відповідності до частини 1 статті 51 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» виконавчим органом сільської, селищної, міської, районної у місті (у разі її створення) ради є виконавчий комітет ради, який утворюється відповідною радою на строк її повноважень. Після закінчення повноважень ради, сільського, селищного, міського голови, голови районної у місті ради її виконавчий комітет здійснює свої повноваження до сформування нового складу виконавчого комітету.

Згідно з частиною 2 статті 64 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» сільські, селищні, міські, районі в містах (у разі їх створення) ради та їх виконавчі органи самостійно розпоряджаються коштами відповідних місцевих бюджетів, визначають напрями їх використання.

Таким чином, фінансові ресурси на виконання статей видатків закріплюються за виконавчими органами відповідних органів місцевого самоврядування (розпорядники, головні розпорядники). Отже, у місцевих рад не має фінансових ресурсів. Стягнення за виконавчим листом повинно здійснюватися з відповідного виконавчого органу, в спірному випадку Виконавчого комітету Мукачівської міської ради.

Відповідно до підпункту 1 пункту 9 Прикінцевих та перехідних положень Бюджетного кодексу України установлено, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету: рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України. Зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання.

Безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.

Відтак, з урахуванням того, що Мукачівська міська рада, не є розпорядником коштів місцевого бюджету та не має рахунків в органах державного казначейства, суд вважає, що з метою захисту прав стягувача та подальшого реального виконання рішення суду у даній справі, стягнення присуджених грошових коштів слід здійснювати з рахунку розпорядника бюджетних коштів місцевого бюджету - Виконавчого комітету Мукачівської міської ради.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення заяви про зміну способу виконання рішення від 17 липня 2023 року, оскільки виконання судового рішення по даній справі щодо стягнення заборгованості з Мукачівської міської ради (органу місцевого самоврядування) є неможливим, так як остання не є розпорядником бюджетних коштів та не обслуговується в Управлінні казначейства. За таких обставин, є правомірними вимоги заявника про зміну способу виконання рішення суду. При цьому, зміна способу виконання судового рішення жодним чином не змінює останнє по суті.

Керуючись статтями 241, 248, 255, 294, 295, 378 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

1. Заяву стягувача про заміну способу виконання рішення суду задовольнити.

2. Змінити спосіб виконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 17 липня 2023 року у справі № 260/4385/23 таким чином:

Стягнути на користь Громадської організації «Федерація футболу Мукачівського району» (89600, Закарпатська область, м. Мукачево, вул. Миру, буд.19, копр. А, кім. 1, ) за рахунок бюджетних асигнувань Мукачівської міської ради (89600, Закарпатська область, м. Мукачево, пл. Духновича, 2, ) судові витрати у розмірі 2 684,00 грн (дві тисячі шістсот вісімдесят чотири гривні 00 коп.) сплаченого судового збору, шляхом стягнення відповідних коштів за рахунок бюджетних асигнувань Мукачівської міської ради з відкритих у Казначействі рахунків Виконавчого комітету Мукачівської міської ради (, 89600, Закарпатська область, м. Мукачево, пл. Духновича Олександра, буд.2).

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено КАС України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або у разі розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Суддя Т.В.Скраль