Справа № 300/2998/23
Суддя: Довга Ольга Іванівна
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 рокуЛьвівСправа № 300/2998/23 пров. № А/857/13547/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючий-суддя Довга О.І.,

суддя Глушко І.В.,

суддя Запотічний І.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року (головуючий суддя Кафарський В.В., м.Івано-Франківськ) у справі №300/2998/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

25.05.2023 позивач звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, в якому просив: визнати протиправною відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 ; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області донарахувати ОСОБА_1 стаж роботи з 28.07.1987 по 24.03.1990 та з 25.03.1993 по 21.10.1996 в ВО «Полярон» та з 01.01.2004 по 09.02.2022 в подвійному розмірі, відповідно до статті 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та перерахувати розмір пенсії ОСОБА_1 з 10.02.2022.

Позов обґрунтовує тим, що їй на виконання рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.11.2022 №300/2577/22 призначено пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2. Водночас, відповідач протиправно, на переконання ОСОБА_1 не зарахував до страхового стажу позивача в одинарному розмірі період її роботи з 28.07.1987 по 24.03.1990 та з 25.03.1993 по 21.10.1996 та у подвійному розмірі період роботи у закладі надання психіатричної допомоги з 01.04.2004 по 09.02.2022.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року адміністративним позов задоволено частково. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі періоду її роботи з 01.01.2004 по 09.02.2022 у закладі з надання психіатричної допомоги, відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі період її роботи з 01.01.2004 по 09.02.2022 у закладі з надання психіатричної допомоги, відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із урахуванням даних довідок від 03.02.2022 №05-08/12 та від 30.03.2023 №05-08/12, виданих КНП «Івано-Франківській спеціальний заклад надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради» у зв`язку із чим здійснити перерахунок та виплату пенсії з 10.02.2022 із урахуванням раніше виплачених сум. В іншій частині заявлених позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій, покликаючись на порушенням норм матеріального права зазначив, що ОСОБА_1 порушено порядок звернення за перерахунком пенсії, унаслідок чого у відповідача були відсутні законні підстави для проведення перерахунку пенсії. Також вказує, що періоди роботи позивача 28.07.1987 по 24.03.1990 та з 25.03.1993 по 21.10.1996 не були зараховані до її страхового стажу у зв`язку із невідповідністю написання прізвища позивача у трудовій книжці паспортним даним. При цьому, звертає увагу суду, що позивач не надала доказів того, що вона зверталась до останнього місця роботи із заявою про внесення зміни записів у трудовій книжці про її прізвище, а їй було відмовлено у внесенні таких змін. Зазначає, що пенсія за віком на пільгових умовах за Списком №2 призначена позивачу за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (Закон України №1058), а отже відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону України №1058, страховий стаж враховується в одинарному розмірі, крім випадків, передбачених законом. Стаття 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» застосовується у випадку призначення особі трудової пенсії за вислугу років на підставі Закону України «Про пенсійне забезпечення» та враховується для обчислення пільгового стажу роботи. Тобто періоди трудової діяльності до 01.01.2004 (дата набрання чинності Законом України №1058) зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених раніше діючим законодавством, тоді як пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений таким законодавством, за період з 01.01.2004 застосовується тільки щодо визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років. Таким чином, на думку відповідача, після 01.01.2004 зарахування стажу роботи в психіатричних закладах охорони здоров`я у подвійному розмірі законодавством не передбачено. Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким в задоволенні позову відмовити.

Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Враховуючи те, що рішення суду першої інстанції не оскаржується в частині відмови в задоволенні позову, відтак, у відповідності до статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає оскаржуване рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС) суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з огляду на наступні підстави.

Судом встановлені наступні обставини.

10.02.2022 ОСОБА_1 звернулась до ГУ ПФУ в Івано-Франківській області за призначенням пенсії за віком на пільгових умовах, що підтверджується копією відповідної заяви.

До заяви про призначення пенсії позивачем, зокрема, додано трудову книжку та довідку від 03.02.2022 №05-08/12, видану КНП «Івано-Франківській спеціальний заклад надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради», що встановлено судом із змісту розписки-повідомлення.

Однак, рішенням від 17.02.2022 №76 у призначенні пенсії позивачу було відмовлено у зв`язку із недостатнім обсягом пільгового стажу за Списком №2.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.11.2022 у справі №300/2577/22 зобов`язано відповідача призначити ОСОБА_1 з 10.02.2022 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №2 відповідно до пункту «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 14.02.2023 апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.11.2022 у справі № 300/2577/22 без змін.

У подальшому ОСОБА_1 звернулась до відповідача із заявою про зарахування до страхового стажу в одинарному розмірі періодів її роботи з 28.07.1987 по 24.03.1990 та з 25.03.1993 по 21.10.1996 та у подвійному розмірі період роботи у закладі надання психіатричної допомоги з 01.04.2004 по 09.02.2022.

Листом від 03.05.2023 №3689-3216/Г-02/8-0900/23 ГУ ПФУ в Івано-Франківській області повідомило позивача, що періоди з 28.07.1987 по 24.03.1990 та з 25.03.1993 по 21.10.1996 не зараховані до страхового стажу, у зв`язку із невідповідністю написання прізвища у трудовій книжці паспортним даним. Водночас, вказано, що статтею 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» передбачено зарахування в подвійному розмірі стажу роботи особам, які працювали в психіатричних закладах охорони здоров`я до 01.01.2004 (дата введення в дію Закону України №1058), після 01.01.2004 зарахування стажу в подвійному розмірі не законом не передбачено.

Вважаючи таку відмову у зарахуванні спірних періодів роботи до страхового стажу протиправною, позивач звернулась до суду першої інстанції з даним адміністративним позовом.

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, не довів ті обставини, на яких ґрунтуються його заперечення.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком з огляду на наступне.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян, є Закон України №1058.

Відповідно до ст. 24 Закону України №1058, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування. Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Закон України №1058 набрав чинності 1 січня 2004 року. До цього моменту пенсійні відносини врегульовувалися Законом України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (Закон України №1788).

Згідно з ст. 62 Закону України №1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_1 у період з 22.02.2002 по 09.02.2022 ОСОБА_1 працювала в Обласній психіатричній лікарні №2, яка з 17.10.2019 реорганізована в комунальне некомерційне підприємство «Івано-Франківський спеціальний заклад надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради» «Психіатричне (туберкульозне) відділення №6», з 01.11.2019 перейменоване в «Психіатричне відділення ПЗМХ №1 з фтизіатричними ліжками», яке з 08.04.2020 перейменоване в «Психіатричне відділення ПЗМХ №1», зокрема на посадах: молодшої медсестри ванщиці психіатричного (туберкульозного) відділення з 22.02.2002 по 08.06.2004; молодшої медсестри буфетчиці психіатричного (туберкульозного) відділення №6 з 09.06.2004 по 01.09.2013; молодшої медичної сестри санітарки-ванниці психіатричного (туберкульозного) відділення №6 з 02.09.2013 по 30.06.2018; молодшої медичної сестри (санітарка-буфетниця) психіатричного (туберкульозного) відділення №6 з 01.07.2018 по 19.05.2019; молодшої медичної сестри (санітарка-палатна) психіатричного (туберкульозного) відділення №6 з 20.05.2019 по 08.12.2019; молодшої медичної сестри (санітарка-буфетниця) з 09.12.2019 по 07.04.2020; молодшої медичної сестри (санітарка-палатна) психіатричного відділення ПЗМХ №1 з 08.04.2020 по 08.10.2020; молодшої медичної сестри (санітарка-палатна) геронтопсихіатричного відділення №4 з 09.10.2020.

Водночас, з матеріалів справи вбачається, що прізвище « ОСОБА_2 » в трудовій книжці не відповідає написанню прізвища позивача на другій сторінці паспорту серії НОМЕР_2 «Гнип»

При цьому, відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою КМУ від 12.08.1993 № 637, за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Колегія суддів зауважує, що спірний період роботи ОСОБА_1 також підтверджується довідкою від 03.02.2022 №05-08/22, виданою КНП «Івано-Франківській спеціальний заклад надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради».

Згідно із вищевказаною довідкою, позивач з 22.10.1996 по теперішній час працює в КНП «Івано-Франківській спеціальний заклад надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради». Робота за цей період дає право на подвоєння стажу згідно із ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення». Також, у матеріалах справи наявна довідка із аналогічними відомостями, але видана 30.03.2023.

Відповідно до ст. 60 Закону України №1788 (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) робота в лепрозорних і протичумних закладах охорони здоров`я, у закладах (відділеннях) з лікування осіб, заражених вірусом імунодефіциту людини або хворих на СНІД, в інших інфекційних закладах (відділеннях) охорони здоров`я, у патолого-анатомічних і реанімаційних відділеннях закладів охорони здоров`я, а також у психіатричних закладах охорони здоров`я зараховується до стажу роботи у подвійному розмірі.

Згідно з ст. 1 Закону України «Про психіатричну допомогу» психіатрична допомога - комплекс спеціальних заходів, спрямованих на обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медичну та психологічну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, у тому числі внаслідок вживання психоактивних речовин. Фахівець - медичний працівник (лікар, медична сестра, фельдшер), психолог, соціальний працівник та інший працівник, який має відповідну освіту та спеціальну кваліфікацію і бере участь у наданні психіатричної допомоги. Заклад з надання психіатричної допомоги - психіатричний, наркологічний чи інший спеціалізований заклад охорони здоров`я, центр, відділення, кабінет тощо, інші заклади та установи будь-якої форми власності, діяльність яких пов`язана з наданням психіатричної допомоги. Амбулаторна психіатрична допомога - психіатрична допомога, що включає в себе обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, профілактику, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, в амбулаторних умовах. Стаціонарна психіатрична допомога - психіатрична допомога, що включає в себе обстеження стану психічного здоров`я осіб на підставах та в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами, діагностику психічних розладів, лікування, нагляд, догляд, медико-соціальну реабілітацію осіб, які страждають на психічні розлади, і надається в стаціонарних умовах понад 24 години підряд.

Відповідно до даних даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців до видів діяльності КНП «Івано-Франківський спеціальний заклад надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради» належать спеціалізована медична практика 86.22 (цей клас включає медичне консультування та лікування у сфері спеціальної медицини лікарями-спеціалістами та хірургами), діяльність лікарняних закладів 86.10 (цей клас включає короткострокове та тривале перебування пацієнтів у лікарнях широкого профілю, які здійснюють медичну, діагностичну та лікувальну діяльність (наприклад, громадські та обласні лікарні, лікарні некомерційних організацій, університетські лікарні, військові шпиталі та в`язничні лікарні), та лікарняні установи спеціального призначення (наприклад, наркологічні та психіатричні клініки, інфекційні лікарні, пологові будинки, санаторно-курортні заклади) та загальна медична практика код 86.21 (цей клас включає медичне консультування та лікування у сфері загальної медицини, які надають лікарі загального профілю).

Отже, КНП «Івано-Франківський спеціальний заклад надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради» як лікарняний заклад призначений для надання психіатричної допомоги і в розумінні ст. 60 Закону України №1788 є закладом з надання психіатричної допомоги. Окрім цього, колегія суддів зазначає, що робота позивача у психіатричному закладі у спірний період апелянтом не спростовується.

Щодо доводів апелянта про неможливість зарахування до страхового стажу у подвійному розмірі періоду роботи позивача у психіатричному закладі після 01.01.2004, колегія суддів зазначає, що ст. 60 Закону України №1788 є чинною по теперішній час. Стаття 24 Закону України №1058 не скасовує ст. 60 Закону України №1788 та не зупиняє її дію.

Відповідно до ст. 22 Конституції України конституційні права і свободи гарантуються і не можуть бути скасовані. При прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів не допускається звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод.

Відповідні правові висновки викладені Верховним Судом у постановах від 22.12.2021 у справі №688/2916/17, від 27.02.2020 у справі №462/1713/17, від 23.01.2019 у справі №485/103/17 та від 04.12.2019 у справі №689/872/17.

Апеляційний суд також зазначає, що у постанові від 03.11.2021 у справі №360/3611/20, Велика Палата Верховного Суду, визначаючи співвідношення між Законом №1058 та Законом №1788 вказала, що Конституція України не передбачає можливості надання певному закону вищої юридичної сили щодо інших законів, або можливості передбачити законом заборону законодавцю приймати інші закони, що регулюють однопредметні відносини. Крім того, Закон №1788 був прийнятий раніше за Закон №1058. Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що якби законодавець мав намір обмежити сферу застосування Закону України «Про пенсійне забезпечення», то він мав би виключити із Закону України «Про пенсійне забезпечення» усі інші положення, чого зроблено не було.

Отже, незарахування відповідачем до стажу позивача у подвійному розмірі періоду роботи в психіатричному закладі охорони здоров`я з 01.01.2004 по 09.02.2022 не ґрунтується на вимогах чинного законодавства України та є протиправним.

Щодо доводів апелянта про порушення позивачем порядку звернення за перерахунком пенсії, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону України №1058, призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом. Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою Правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року в редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 року №13-1 (Порядок № 22-1).

Відповідно до п. 1.1 Розділу І Порядку №22-1, заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1); заява про припинення перерахування пенсії на поточний рахунок пенсіонера в банку та отримання пенсії за місцем фактичного проживання, продовження виплати пенсії за довіреністю, виплату частини пенсії на непрацездатних членів сім`ї особи, яка перебуває на повному державному утриманні, виплату пенсії за шість місяців наперед у зв`язку з виїздом на постійне місце проживання за кордон, переведення виплати пенсії за новим місцем проживання (Заява про виплату пенсії - додаток 2); заява про працевлаштування (звільнення), початок (припинення) діяльності, пов`язаної з отриманням доходу, що є базою нарахування єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (додаток 3); заява про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера (додаток 4) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (орган, що призначає пенсію).

Додатком 1 до Порядку №22-1 передбачено форму заяви про призначення/ перерахунок пенсії.

Заява ОСОБА_1 від 31.03.2023 складена у довільній формі.

Висвітлюючи питання, яким повинен бути зміст заяви для призначення/ перерахунку пенсії, Верховний Суд, у постанові від 27.11.2019 у справі №748/696/17, висловив позицію, що заява про призначення/ перерахунок пенсії, подана пенсіонером у довільній формі відповідає вимогам Порядку №22-1.

Так, у цій справі Верховний Суд вказав, що зміст такої заяви очевидно дає змогу оцінити намір заявника. Суд касаційної інстанції зауважив, що відмовивши позивачу в розгляді його заяви по суті, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача як пенсіонера (верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій).

Наведена позиція Верховного Суду дає підстави не погодитися з доводами апелянта, що подана в неналежній формі заява перешкоджає, останньому, в прийнятті рішення про проведення або про відмову в проведенні перерахунку пенсії.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає вірним висновок суду першої інстанції про визнання протиправної бездіяльності відповідача щодо незарахування до страхового стажу у подвійному розмірі періоду її роботи з 01.01.2004 по 09.02.2022 у закладі з надання психіатричної допомоги у подвійному розмірі, відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 у подвійному розмірі період її роботи з 01.01.2004 по 09.02.2022 у закладі з надання психіатричної допомоги, відповідно до ст. 60 Закону України «Про пенсійне забезпечення» із урахуванням даних довідок від 03.02.2022 №05-08/12 та від 30.03.2023 №05-08/12, виданими КНП «Івано-Франківській спеціальний заклад надання психіатричної допомоги Івано-Франківської обласної ради» у зв`язку із чим здійснити перерахунок та виплату пенсії з 10.02.2022 із урахуванням раніше виплачених сум.

Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27.09.2001, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09.12.1994, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Враховуючи вищенаведене, апеляційний суд визнає, що суд першої інстанції, вирішуючи даний публічно-правовий спір, правильно встановив обставини справи та ухвалив законне рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, рішення суду першої інстанції ґрунтується на повно, об`єктивно і всебічно з`ясованих обставинах, доводи апеляційних скарг їх не спростовують, а тому підстав для скасування рішення суду першої інстанції немає.

Згідно з ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Зазначене положення поширюється на доказування правомірності оскаржуваного рішення (дії чи бездіяльності). Окрім доказування правових підстав для рішення (тобто правомірності), суб`єкт владних повноважень повинен доказувати фактичну підставу, тобто наявність фактів, з якими закон пов`язує можливість прийняття рішення, вчинення дії чи утримання від неї.

В розумінні ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним, обґрунтованим та відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року у справі № 300/2998/23 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя О. І. Довга
судді І. В. Глушко
І. І. Запотічний