Справа № 564/2678/23
Суддя: Грипіч Л. А.
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/2678/23

Рядок статзвіту № 140

25 жовтня 2023 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Грипіч Л. А.

з участю секретаря Вознюк Ю.В.

за участі учасників судового розгляду:

позивача не з`явився

представника позивача не з`явився

відповідач не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі

ВСТАНОВИВ:

12 червня 2023 року, в м.Костопіль по вул.Ватутіна 15, поліцейським взводу №2 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у Рівненській області ДПП, капралом поліції Капітанюком Степаном Віталійовичем, відносно ОСОБА_1 винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАБ №525029, відповідно до якої 12.06.2023 о 00:39 год, в м.Костопіль по вул.Ватутіна, буд.15, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п.2.1«а» ПДР України, у зв`язку з чим до ОСОБА_1 застосовано стягнення у виді штрафу у розмірі 425 грн на підставі ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Не погоджуючись з винесеною постановою ОСОБА_1 звернувся до Костопільського районного суду Рівненської області із адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення.

Позов мотивовано тим, що відповідно до ч.1 ст.285 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова у справі про адміністративне правопорушення оголошується негайно після закінчення розгляду справи, копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено.

Проте, спірну постанову позивач не отримував, вона не була йому вручена за місцем розгляду справи, оскільки розгляд справи у присутності позивача не проводився і про її існування позивач дізнався з матеріалів справи №564/2179/23, яка розглядалась Костопільським районним судом Рівненської області, після ознайомлення з такими матеріалами справи представником позивача 07.08.2023.

Вказує, що під час винесення постанови було порушено ст.ст.245, 268, 276, 280 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Зазначає, що вказані у постанові обставини не відповідають дійсності, оскільки відсутні докази того, що позивач керував транспортним засобом, у постанові відсутній опис обставин, постанова не містить назву технічного засобу, яким здійснено відеофіксацію.

З наведених підстав просить скасувати постанову поліцейського взводу №2 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Рівненській області Департаменту патрульної поліції капрала поліції Капітанюка Степана Віталійовича про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАБ №525029 від 12.06.2023.

Ухвалою Костопільського районного суду Рівненської області від 16.08.2023 відкрито спрощене провадження в адміністративній справі та роз`яснено відповідачу право подати відзив на позов відповідно до вимог ст.162, 175 Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідачем подано відзив на позов, який мотивовано тим, що оскаржувана постанова є законною, винесена уповноваженою особою, а сама форма постанови, яка затверджена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, що затверджена Наказом МВС України від 07.11.2015 №1395 не передбачає можливості внесення відомостей про технічний пристрій, яким здійснюється фото або відеозапис.

Вказує, що сам факт порушення зафіксовано, про що свідчать долучені до відзиву відеозаписи і вважає оскаржувану постанову законною.

Просить відмовити у задоволенні позову.

У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що позивач повідомляв поліцейським, що має посвідчення водія, не втікав від поліцейських, а долучений відповідачем відеозапис фіксує розмову поліцейського, у якій останній вказує, що відносно позивача необхідно провести розгляд справи по факту непред`явлення останнім посвідчення водія, але такий розгляд проведено не було і що постанова не відповідає вимогам ч.2, 3 ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, яка передбачає необхідність зазначення відомостей щодо технічного засобу, яким здійснено фото або відеозапис.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримує.

Відповідач Головне управління національної поліції України в Рівненській області, не забезпечив явку повноважного представника в судове засідання, про дату і час судового засідання повідомлялось вчасно та належним чином, причини неявки представника в судове засідання суду не повідомив.

Відповідно до ч.1 ст.205 Кодексу адміністративного судочинства України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Відповідно до ч.4 ст.229 Кодексу адміністративного судочинства України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи на підставі наявних у ній доказів, без участі учасників справи та без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд, повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, встановив таке.

Так, зі змісту оскаржуваної постанови від 12.06.2023 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, серії БАБ №525029 вбачається, що 12.06.2023 о 00:39 год, в м.Костопіль по вул.Ватутіна, буд.15, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом не мав при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, чим порушив п.2.1«а» ПДР України.

Надаючи правову кваліфікацію спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Так суд враховує, що відповідно до пункту 2.1.«а» Правила дорожнього руху України, водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

У свою чергу, згідно ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення відповідальність настає, зокрема, за керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії.

При цьому суд враховує, що відповідно до ч.3 ст.283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема, про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).

Як вбачається із поданого відповідачем відзиву на позов, поліцейським здійснювалась фідеофіксація на нагрудну камеру, проте постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії БАБ №525029 від 12.06.2023 не містить відомостей про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Вказану обставину відповідач не заперечував.

При цьому, суд вважає безпідставними доводи відповідача про те, що відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис підлягають зазначенню у постанові про адміністративне правопорушення лише у випадку фіксації правопорушення здійсненої у автоматичному режимі, оскільки частиною третьою статті 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення прямо передбачено, що постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості, зокрема про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис.

Також суд звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача.

Аналогічна правова позиція, викладена у Постановах Верховного Суду від 15.11.2018 у справі №524/5536/17 та від 17.07.2019 у справі №295/3099/17.

Відповідно до ч.2 ст.2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченими ст. 283 і 284 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Відповідно до ст.251 Кодексу України про адміністративні правопорушення, доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь - які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, свідків та показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху.

При цьому суд враховує, що незважаючи на наявність факту ненадання позивачем поліцейському посвідчення на право керування транспортним засобом відповідної категорії, матеріали справи взагалі не містять доказів того, що 12.06.2023 о 01 год 40 хв, в м.Костопіль по вул.Ватутіна 15, поліцейським взводу №2 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у Рівненській області ДПП, капралом поліції Капітанюком Степаном Віталійовичем, в присутності ОСОБА_1 , проведено розгляд справи про адміністративне правопорушення за ч.1 ст.126 Кодексу України про адміністративні правопорушення відносно останнього за фактом порушення ним вимог п.2.1«а» ПДР України, за наслідками якого було винесено спірну постанову.

Відтак, оскільки матеріали справи не містять доказів проведення 12.06.2023 розгляду справи та винесення оскаржуваної постанови, а сама постанова не містить даних про технічний засіб, яким здійснено відеозапис правопорушення, даних про фіксацію на відеокамеру, то в силу положень ч.3, 4 ст.73 Кодексу адміністративного судочинства України долучений відповідачем відеозапис з нагрудної камери поліцейського не є належним доказом правомірності постанови, оскільки не містить жодних відомостей щодо розгляду 12.06.2023 відносно позивача справи про адміністративне правопорушення, а тому суд не приймає до уваги надані відповідачем відеозаписи з нагрудної камери.

Аналогічна правова позиція міститься у Постановах Верховного Суду України від 15.11.2018 у справі №524/5536/17 та від 13.02.2020 у справі №524/9716/16-а.

Відтак, враховуючи неналежність долученого відповідачем до відзиву відеозапису, суд дійшов висновку, що прийняттям спірної постанови відповідачем було порушено гарантоване статтями 280, 251, 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення право позивача на всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин при розгляді справи про адміністративне правопорушення, а також підтвердження або спростування таких обставин належними доказами, на надання пояснень, на можливість скористатись правовою допомогою під час розгляду справи, а тому вказані обставини безумовно свідчать про порушення відповідачем вимог закону, який регулює порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення, що у свою чергу свідчить про правомірність винесеної 12.06.2023 постанови.

Доказів протилежного відповідачем не надано і судом таких доказів не здобуто.

Згідно п.3 ч.3 ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Враховуючи викладене, суд дійшов переконливого висновку, що позов ОСОБА_1 є обґрунтованим та підлягає до задоволення.

Відповідно до ч.1 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи вказане вище, витрати понесені позивачем під час розгляду справи, а саме судовий збір сплачений за подання позовної заяви в сумі 536,80 грн підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст.123, 139, 241-246, 250, 251, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Скасувати винесену 12 червня 2023 року поліцейським взводу №2 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції у Рівненській області ДПП, капралом поліції Капітанюком Степаном Віталійовичем відносно ОСОБА_1 постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі серії БАБ №525029, а провадження у справі про адміністративне правопорушення закрити.

Стягнути з бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Рівненській області () на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір в сумі 536,80 грн, сплачений ним за подання позовної заяви згідно платіжної інструкції №134 від 11.08.2023.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів (ст.286 Кодексу адміністративного судочинства України) з дня його проголошення.

Повне рішення складено 25 жовтня 2023 року.

СуддяЛ. А. Грипіч