Справа № 440/12847/23
Суддя: А.О. Чеснокова
Дата ухвалення: 2023-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

. 07 листопада 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/12847/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Чеснокової А.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у порядку письмового провадження справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

01 вересня 2023 року позивач звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якій просить суд:

визнати протиправними дії відповідача щодо здійснення перерахунку та виплати пенсії позивача відповідно до статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та врахувати періоди стажу відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 з 01 вересня 1978 року по 28 серпня 1979 рік;

зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивача відповідно до статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та врахувати періоди стажу відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 з 01 вересня 1978 року по 28 серпня 1979 рік;

встановити судовий контроль за виконанням судового рішення у справі.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що вона перебуває на обліку в органах ПФУ з 2014 року як отримувач пенсії за вислугу років (як працівник освіти). У 2021 році за ініціативою позивача її переведено на пенсію за віком, проте під час такого переведення до страхового стажу позивача не зараховано період її роботи з 01 вересня 1978 року по 28 серпня 1979 рік. У липні 2023 року позивач ініціювала питання про включення зазначеного періоду роботи до її страхового стажу шляхом направлення заяви довільної форми на адресу відповідача. Залишення останньої відповідачем без задоволення зумовило звернення позивача до суду з цим позовом.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 06 вересня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження в адміністративній справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в порядку статті 263 КАС України.

28 вересня 2023 року до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач вказав на відсутність правових підстав для задоволення заяви позивача та зауважив, що територіальним органом рішення про відмову у призначенні позивачу пенсії фактично не приймалось - лист Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області від 31 липня 2023 року за своєю правовою природою є лише відповіддю ініціатору звернення в порядку Закону України "Про звернення громадян" на подану в довільній формі заяву. Крім того вказав, що вирішення питання про зарахування спірного періоду до страхового стажу позивача без подання уточнюючих документів неможливе, оскільки відповідні записи трудової книжки містять розбіжності.

Згідно з частиною третьою статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

З урахуванням наведеної норми процесуального закону, подана позивачем відповідь на відзив не є заявою по суті справи.

Справу за вказаним позовом розглянуто судом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України.

Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось на підставі частини четвертої статті 229 вказаного Кодексу.

Дослідивши письмові докази і письмові пояснення сторін, викладені у заявах по суті справи, суд встановив такі обставини.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Полтавській області з 29 грудня 2014 року як одержувач пенсії за вислугу років (як працівник освіти) згідно Закону України № 1058.

З 12 січня 2021 року позивача за його ініціативою переведено на інший вид пенсії - на пенсію за віком. Страховий стаж позивача розраховано з урахуванням періодів з 01 вересня 1979 року по 30 червня 2022 року.

Періоди роботи, підтверджені записами трудової книжки серії НОМЕР_1 з 01 вересня 1978 року по 28 серпня 1979 року не враховано до стажу роботи в зв`язку з наявними порушеннями її заповнення, а саме: перший запис у трудовій книжці ("01.09.1978") передує запису про дату її заведення ("05.05.1979").

Позивач звернулась до відповідача із заявою довільної форми, яку подала відповідачу засобами поштового зв`язку разом із заявою за формою, передбаченою Порядком № 22-1, копіями паспорта, рнокпп, пенсійного посвідчення, трудової книжки та диплома.

Зазначене звернення розглянуте відповідачем в порядку Закону України "Про звернення громадян", за результатами якого складено лист від 22 серпня 2023 року, що містить роз`яснення щодо необхідності подання уточнюючих документів для усунення недоліків, допущених при заповненні трудової книжки.

Не погоджуючись з незарахуванням до страхового стажу позивача спірного періоду, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Завданням адміністративного судочинства, згідно частини першої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Питання щодо подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій врегульовано Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1 (далі - Порядок № 22-1).

Діючий на сьогодні механізм нарахування пенсій за Законом передбачає, що розмір пенсії кожного пенсіонера визначається індивідуально в залежності від набутого ним страхового стажу та отримуваного заробітку, з якого сплачувалися страхові внески.

Відповідно до статті 24 Закону № 1058 страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфіковано обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим законом.

Згідно статті 60 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки, або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відповідно до підпункту 2 пункту 2.1 Розділу 2 Порядку № 22-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком № 637.

За відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Згідно пункту 2.4. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України та Міністерства соціального захисту населення України від 29 липня 1993 року № 58 (далі - Інструкція) усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряється печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Пунктом 2.6 Інструкції передбачено, що у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення на іншу постійну роботу, про нагороди і заохочення та інші виправлення вносяться адміністрацією того підприємства, де було внесено відповідний запис.

Судом встановлено, що трудова книжка позивача серії НОМЕР_1 з 01 вересня 1978 року по 28 серпня 1979 року містить порушення вимог Інструкції в частині її заповнення, а саме: перший запис у трудовій книжці ("01.09.1978") передує даті її заведення ("05.05.1979").

Як встановлено судом, до заяви про прорахунок пенсії з урахуванням періоду роботи з 01 вересня 1978 року по 28 серпня 1979 рік жодних уточнюючих документів не приєднано.

Крім того, аналіз Порядку № 22-1 дає підстави вважати, що особа може звернутись до органа ПФУ із заявою в один з таких способів: особисто, через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України або засобами Єдиного державного вебпорталу електронних послуг (далі - Портал Дія) з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті електронного підпису, натомість позивач подав документи на адресу відповідача засобами поштового зв`язку, що суперечить вимогам зазначеного Порядку.

Проаналізувавши вищевказані обставини, суд погоджується з доводами Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про те, що подані позивачем документи унеможливили фактичне вирішення ініційованого позивачем питання.

На переконання суду, в дослідженому судом випадку відповідач під час розгляду звернення позивача діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

У відповідності до частини другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідачем доведено правомірність своїх дій, а тому суд вважає за необхідне відмовити гр. ОСОБА_1 у задоволенні її позовних вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 6-9, 77, 241-246, 263 Кодексу адміністративного судочинства України, -

В И Р І Ш И В:

. Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , рнокпп НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (вул. Соборності, 66, м. Полтава, Полтавська область, 36000, ) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Апеляційна скарга на це рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя А.О. Чеснокова