Справа № 160/22308/23
Суддя: Прудник Сергій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-11-07 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Прудник Сергій Володимирович, розглянувши в порядку письмового провадження заяву представника позивача Райзмана Олександра Яковича про ухвалення додаткового судового рішення у справі за позовною заявою ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчини певні дії,-
31.08.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 01.09.2023 через систему Електронний суд позовна заява ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в якій представник позивача просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 31.07.2023 року про призначення пенсії за віком;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області розглянути по суті заяву про призначення пенсії від 31.07.2023 року, призначити та виплачувати позивачу на загальних підставах пенсію за віком, починаючи з 31.07.2023 року, відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 року № 1058-IV, як непрацюючому пенсіонеру, не менше мінімальної пенсії у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, із встановленням підвищення до пенсії у розмірі 25% за пізніший вихід на пенсію, компенсацію доходів за затримку виплати пенсії, за період із 31.07.2023 року на день фактичної виплати заборгованості;
- встановити спосіб виконання судового рішення, шляхом зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області виплачувати пенсію на вказаний позивачем банківський рахунок, згідно з заявою від 29.07.2023 року.
- відповідно до п.1 ч.2 ст.371 КАС України, допустити негайне виконання рішення суду в повному обсязі заявлених позовних вимог шляхом стягнення усієї суми боргу за пенсіями, починаючи з 31.07.2023 року до дня фактичної виплати;
- відповідно до ч. 6 ст. 245, ч. 1 ст. 382 КАС України, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області у 14-денний строк надати до суду звіт про виконання судового рішення, зверненого до негайного виконання.
За наслідками розгляду означеної позовної заяви, рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 27.10.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 , яка подана представником ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчини певні дії задоволено частково.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області призначити та виплатити ОСОБА_3 пенсію за віком, починаючи з 31 липня 2023 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, з урахуванням поданих документів про стаж та заробітній платі, як непрацюючому пенсіонеру, не менше мінімальної пенсії у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність.
В задоволенні решти заявлених позовних вимог відмовлено.
30.10.2023 року до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла сформована 28.10.2023 через систему Електронний суд заява представника позивача Райзмана Олександра Яковича про ухвалення додаткового рішення.
В означеній заяві представник позивача просить суд прийняти додаткове судове рішення про зобов`язання відповідача здійснювати нарахування та виплату позивачу компенсації втрати частини доходу за затримку виплати пенсії за віком за період із 31.07.2023 року на день фактичної виплати заборгованості з пенсії.
Слід зазначити, що згідно з п.10 ч. 1 ст. 4 КАС України письмове провадження - розгляд і вирішення адміністративної справи або окремого процесуального питання в суді першої, апеляційної чи касаційної інстанції без повідомлення та (або) виклику учасників справи та проведення судового засідання на підставі матеріалів справи у випадках, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Враховуючи відсутність правового регулювання процедури розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення, керуючись приписами ч. 3 ст. 166 КАС України, суд приходить до висновку про можливість розгляду поданої заяви одноособово у порядку письмового провадження без виклику сторін.
Суд, розглянувши заяву про ухвалення додаткового рішення приходить до висновку про її задоволення з огляду на таке.
Згідно з ч. 2 ст. 252 КАС України, заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.
За приписами ч. 1 ст. 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:
1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення;
2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення;
3) судом не вирішено питання про судові витрати.
З аналізу даної норми вбачається, що можливість ухвалення у справі додаткового судового рішення виникає лише з метою усунення такого недоліку, як неповнота судового рішення, тобто невирішеність якихось питань, які необхідно було вирішити у рішенні.
З матеріалів справи убачається, що під час ухвалення судового рішення від 27.10.2023 року суд дійшов висновку про те, що особа, яка проживає за кордоном, має право на призначення та виплату пенсії, з усіма надбавками та підвищеннями до пенсії, з проведенням перерахунків, індексації та компенсації втрати частини доходу, реалізація яких має здійснюватися згідно з національним законодавством, на загальних підставах, у порядку, визначеному у Законі № 1058-ІV та затвердженого на виконання його положень Порядку № 22-1.
В той же час, судом не вирішено питання щодо зобов`язання відповідача здійснювати нарахування та виплату позивачу компенсації втрати частини доходу за затримку виплати пенсії за віком за період із 31.07.2023 року на день фактичної виплати заборгованості з пенсії.
Слід зазначити, що частиною другою статті 46 Закону №1058-IV передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів. Компенсація втрати частини пенсії у зв`язку з порушенням строків її виплати пенсіонерам здійснюється згідно із законом.
Питання, пов`язані із здійсненням компенсації громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, врегульовані Законом № 2050-ІІІ та Порядком проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159 (далі Порядок № 159).
Відповідно до статті 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-III (далі - Закон №2050-III), підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Згідно з частиною першою-другою статті 2 Закону № 2050-III компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом.
Під «доходами» у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії або щомісячне довічне грошове утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством), сума індексації грошових доходів громадян.
Зі змісту вказаних норм слідує, що їх дія поширюється на підприємства, установи та організації всіх форм власності і господарювання та застосовується у всіх випадках порушення встановлених термінів виплати грошових доходів, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи), та стосується усіх доходів, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру (пенсії, соціальні виплати, стипендія, заробітна плата).
У пункті 4 Порядку № 159 закріплено, що сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Наведене нормативне регулювання не встановлює першочерговості нарахування і виплати доходу, який своєчасно не був виплачений, та не ставить у залежність компенсацію втрати частини грошових доходів від попереднього, окремого нарахування доходів. За цим регулюванням правове значення має те, чи був виплачений нарахований дохід, та чи виплачений він із порушенням строків, чи нараховувався і виплачувався грошовий дохід, право на який визнано судовим рішенням. Саме ці події є тими юридичними фактами, з якими пов`язується виплата компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати.
Використане у статті 3 Закону № 2050-ІІІ та пункті 4 Порядку № 159 формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, і на підставі судового рішення.
Отже, основною умовою для виплати громадянину передбаченої статті 55 Закону № 2262-XII, статті 2 Закону № 2050-ІІІ та Порядком № 159 компенсації є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). Водночас компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією (у цій справі - пенсійним органом) добровільно чи на виконання судового рішення.
Водночас, зміст і правова природа спірних правовідносин у розумінні положень ст. 1-3 Закону № 2050-ІІІ, окремих положень Порядку № 159 дають підстави вважати, що право на компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати особа набуває незалежно від того, чи були такі суми їй попередньо нараховані, але не виплачені.
Отже, враховуючи те, що судом встановлено факт безпідставного не призначення та не виплати ОСОБА_3 пенсії за віком, починаючи з 31 липня 2023 року відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV, з урахуванням поданих документів про стаж та заробітній платі, як непрацюючому пенсіонеру, не менше мінімальної пенсії у розмірі прожиткового мінімуму для осіб, які втратили працездатність, суд дійшов висновку, що при виконанні рішення суду строк виплати пенсії з 31 липня 2023 року безсумнівно буде порушеним, а відтак позивач набула право на нарахування та виплату компенсації втрати частини доходів.
Зазначені висновки суду узгоджуються із висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 20.05.2020 у справі № 815/1226/18 та Верховного Суду, викладеними, зокрема у постановах від 30.07.2020 у справі №461/5775/16-а, від 30.07.2020 у справі №802/798/18-а, від 24.09.2020 у справі № 0240/3646/18-а та від 24.09.2020 у справі № 806/1754/18.
Відтак, позовна вимога про зобов`язання відповідача здійснювати нарахування та виплату позивачу компенсації втрати частини доходу за затримку виплати пенсії за віком за період із 31.07.2023 року на день фактичної виплати заборгованості з пенсії підлягає до задоволення.
Відтак, заява представника позивача Райзмана Олександра Яковича про ухвалення додаткового судового рішення підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст., 74, 75, 76, 77, 90, 94, 241, 245, 246, 250, 252, 255, 295 КАС України, суд,
Заяву представника позивача Райзмана Олександра Яковича про ухвалення додаткового судового рішення задовольнити.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснювати нарахування та виплату ОСОБА_3 компенсації втрати частини доходу за затримку виплати пенсії за віком за період із 31.07.2023 року на день фактичної виплати заборгованості.
Додаткове рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Суддя С. В. Прудник