Справа № 727/10890/23
Суддя: Танасійчук Н. М.
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/727/96/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року м.Чернівці

Шевченківський районний суд м.Чернівці

в складі: головуючого судді Танасійчук Н.М.,

при секретарі судового засідання Дячук І.М.,

представника позивача Дорошенко А.О.

представника відповідача Панкратова Р.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чернівці справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до Чернівецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

ВСТАНОВИВ:

10.10.2023 року до Шевченківського районного суду м.Чернівці надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Чернівецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 12 вересня 2023 року начальником Чернівецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки Миронцем Юрієм Васильовичем винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення № 1650 стосовно ОСОБА_1 за ст. 210-1 ч. 2 КУпАП ( являючись військовозобов"язаним та перебуваючи на військовому обліку з 2014 року , у воєнний час здійснив виїзд з місця проживання без дозволу керівника відповідного районного ( міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки за місцем реєстрації) , якою на останнього накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 3400,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП.

В постанові зазначено, що ОСОБА_1 вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст. 210-1 КУпАП, яка є бланкетною як такою, що відсилає до п. 4, ч. 1, ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 17 Закону України «Про оборону в Україні», кваліфікуюча обставина визнається вчинення цього правопорушення в особливий період. З 17.03.2014, після оприлюднення Указу Президента України № 303/2014 «Про часткову мобілізацію», в Україні розпочав діяти особливий період, який діє станом на момент розгляду справи.

По фактичних обставинах позивач вказує, що 31 серпня 2023 року, перебуваючи у робочому рейсі, переміщувався на вантажівці з міста Тернопіль до міста Чернівці. Позивач працює водієм автотранспортного засобу у ФОП ОСОБА_3 (РНОКПП: НОМЕР_1 ) з 18 серпня 2023 року. Переміщення вантажу здійснювалось відповідно до Договору про надання послуг № 07/25-ПП, укладеного між ТОВ «Маршалл Табако» та ФОП ОСОБА_3 , а також згідно накладних на переміщення № 282, 283, товарно- транспортних накладних № 08/31/04, 08/31/08 з місця зберігання тютюнових виробів ТОВ «Маршалл Табако» у м. Тернопіль до місця зберігання тютюнових виробів ТОВ «Маршалл Табако» у м. Чернівці.

Позивача було зупинено в населеному пункті Хрещатик (на в`їзді до Чернівецької області) на блок-пості , при керуванні вантажівкою, що слідувала до міста Чернівці.

На вимогу представника 6-го відділу Чернівецького районного ТЦК та СП, позивач слідував до приміщення ТЦК та СП у місті Заставна в супроводі представників ТЦК та СП з метою уточнення особистих даних. Після уточнення даних, з`ясувалося, що Позивач дійсно перебуває на обліку у м. Жовті Води. Працівники 6-го відділу Чернівецького РТЦК та СП виписали Позивачу повістку № 217П, якою йому було наказано з`явитись до 4-го відділу Кам`янського РТЦК та СП у м. Жовті Води, а також склали протокол про адміністративне правопорушення № 191 від 31 серпня 2023 року, який підписав ОСОБА_4 .

Згодом, за результатами розгляду даного протоколу було винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення № 1650, яку позивач вважає незаконною та просить скасувати.

Ухвалою суду від 11.10.2023року відкрито провадження у справі визначено, що справа підлягає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

У відзиві на позовну заяву, який надійшов до суду 26.10.2023 відповідач просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки доводи позивача щодо визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення є безпідставними.

Як зазначає у відзиві на позовну заяву представник відповідача, позивач зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 . Та ОСОБА_1 не звертався до четвертого відділу Кам`янського РТЦК та СП за відповідним дозволом, який передбачений вищевказаними нормами закону. Будь-яких документів щодо його перебування на території Чернівецького району не отримав. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені цим Законом.

За приписами ст. Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» свобода пересування може бути обмежена і в інших випадках, передбачених законом.

Так, п. 16) ч.1 ст. 8 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачає обмеження конституційних прав громадян щодо пересування та перебування, зокрема, передбачає заборону громадянам, які перебувають на військовому або спеціальному обліку у Міністерстві оборони України, Службі безпеки України чи Службі зовнішньої розвідки України, змінювати місце проживання (місце перебування) без дозволу військового комісара або керівника відповідного органу Служби безпеки України чи Служби зовнішньої розвідки України; обмежувати проходження альтернативної (невійськової) служби.

Також, ч. 4 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» встановлює заборону виїзду військовозобов`язаних з місця проживання без дозволу керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки у воєнний час, підлягає застосуванню спеціальний закон, яким є Закон України «Про правовий режим воєнного стану», стаття 8 якого передбачає заходи правового режиму воєнного стану.

Указами Президента України від 24.02.2022 року було введено воєнний стан та оголошено загальну мобілізацію, яка проводиться на всій території України.

Оскільки станом на 31.08.2023 року, позивач не надав ні відповідачу, ні представнику 6-го відділу Чернівецького районного ТЦК та СП дозвіл начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки на виїзд з місця свого проживання, він змінив таке, взагалі не отримавши дозволу, чим порушив вимоги п. 4, ч. 1, ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», ст. 17 Закону України «Про оборону в Україні».

За наведених правових підстав, просить у задоволенні позову ОСОБА_1 до Чернівецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

У відповіді на відзив представник позивача адвокат Дорошенко А.О. просить відхилити доводи Відповідача які викладені у відзиві на позовну заяву, у зв`язку із тим, що законом забороняється в даному випадку зміна місця проживання без дозволу керівника ТЦК та СП, а не заборона на пересування територією України.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову за безпідставністю.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази надані в обґрунтування та спростування позовних вимог судом встановлено наступні обставини.

Із відмітки в паспорті позивача вбачається, що він зареєстрований: АДРЕСА_1 .

Відповідно до наказу №11 від 17 серпня 2023 року виданого ФОП ОСОБА_3 . ОСОБА_1 прийнятий з 18.08.2023 року на роботу водієм автотранспортного засобу.

З договору від 25.07.2023 року встановлено, що між ТОВ «Маршалл Табако» та ФОП ОСОБА_3 існує домовленість про надання ФОП ОСОБА_3 послуг із перевезення вантажними автомобілями.

У відповідності до накладних на переміщення №282 та № 283 від 31 серпня 2023 року ТОВ «Маршалл Табако» переміщувало товар із складу в м.Тернопіль на склад в м.Чернівці, та згідно товарно-транспортної накладної № 08/31/04 від 31 серпня 2023 року перевізником переміщеного товару був ФОП ОСОБА_3 , а водієм - ОСОБА_1 .

За змістом протоколу про адміністративне правопорушення за ст. 210-1 КУпАП від 31.08.2023 року, складеного офіцером відділення обліку мобілізаційної роботи 6 відділу (м.Заставна) Чернівецького РТЦК та СП старшим лейтенантом ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , являючись військовозобов`язаним, всупереч вимогам правил військового обліку, встановленого законом, виїхав без дозволу начальника четвертого відділу Кам`янського РТЦК та СП, де перебуває на військовому обліку, чим порушив вимоги п. 4, ч. 1, ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу».

Судом встановлено, що 12 вересня 2023 року начальником Чернівецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ОСОБА_5 постановою по справі про адміністративне правопорушення за № 1650 - ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 3400,00 гривень за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 210-1 КУпАП, за те, що він 31.08.2023 року здійснив виїзд із місця проживання без дозволу начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Встановивши вищевикладені обставини, надавши оцінку доказам наданих в їх обґрунтування суд дійшов до наступних правових висновків.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч.1 ст.6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує особі право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Україна проголошена демократичною, правовою державою, в якій права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст.1, ч.2 ст.3 Конституції України).

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Порядок притягнення осіб до адміністративної відповідальності встановлений Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом (ч. 1 ст. 7 КУпАП).

Порядок притягнення до адміністративної відповідальності передбачає дотримання прав особи, яку притягають до такої відповідальності.

Відповідно до ч.1 ст.9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно п.4 ст.37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», у воєнний час забороняється виїзд призовників, військовозобов`язаних та резервістів з місця проживання без дозволу керівника відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язаних та резервістів Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України - без дозволу відповідного керівника).

Статтею 210-1 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.

В силу ч.2 ст.210-1 КУпАП повторне протягом року вчинення порушення, передбаченого частиною першою цієї статті, за яке особу вже було піддано адміністративному стягненню, а також вчинення такого порушення в особливий період - тягнуть за собою накладення штрафу на громадян від двохсот до трьохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб - від трьохсот до п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Статтею 245 КУпАП передбачено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст.255 цього Кодексу.

Згідно ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За нормативними правилами ст.235 КУпАП територіальні центри комплектування та соціальної підтримки розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення призовниками, військовозобов`язаними, резервістами правил військового обліку, про порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, про зіпсуття військово-облікових документів чи втрату їх з необережності (статті 210, 210-1, 211 (крім правопорушень, вчинених військовозобов`язаними чи резервістами, які перебувають у запасі Служби безпеки України або Служби зовнішньої розвідки України).

Від імені територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право керівники територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за виїзд з місця проживання без дозволу начальника територіального центру комплектування та соціальної підтримки.

Закон України «Про військовий обов`язок і військову службу» не передбачає визначення «місця проживання».

Відповідно до ЗУ «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» місце проживання житло з присвоєною у встановленому законом порядку адресою, в якому особа проживає, а також заклад для бездомних осіб, інший надавач соціальних послуг з проживанням, стаціонарна соціально-медична установа та інші заклади соціальної підтримки (догляду), у яких особа отримує соціальні послуги (редакція від 05.11.2021 року).

Із вищезазначеного слідує, що законодавством встановлено заборону на зміну місця проживання без дозволу керівника ТЦК та СП, а не заборону на пересування територією України.

Також суд звертає увагу на те, що відповідач кваліфікував дії позивача, як порушення п. 4 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» , однак частина 1 ст. 37 зазначеного Закону, четвертого пункту не містить. Одночасно, протокол про адміністративне правопорушення складено за ст. 210-1 без зазначення частини, за якою відповідач кваліфікує дії ОСОБА_1 .

Відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення, не було з`ясовано, чи винна особа у його вчиненні та не прийнято до уваги, ту обставину, що ОСОБА_6 перебуває у робочому відрядженні. Крім того відповідачем не з`ясовано коли саме позивач покинув своє місце проживання та чи діяв на той час воєнний стан.

Відповідно до ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

З огляду на те, що в матеріалах справи відсутні докази вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч.2 ст.210-1 КУпАП, відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення не виконано вимоги ст.280 КУпАП, суд має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Підсумовуючи встановлені обставини справи, беручи до уваги недоведеність вини позивача у вчиненні адміністративного правопорушення та неправильну кваліфікацію вчинених позивачем дій, суд дійшов висновку про невиконання відповідачем при розгляді справи про адміністративне правопорушення вимог ст. 280 КУпАП та наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови і закриття справи про адміністративне правопорушення.

Вказані обставини встановлені судом, на підставі належних доказів і не спростовані відповідачем.

Керуючись ст.ст. 2, 6-10, 72 - 77, 90, 139, 241 - 246, 255, 286, 295 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , в інтересах якого діє ОСОБА_2 , до Чернівецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити.

Скасувати постанову № 1650 від 12 вересня 2023 року, винесену начальником Чернівецького районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ч.2 ст.210-1 КУпАП.

Справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 закрити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сьомого апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м.Чернівці шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: Танасійчук Н.М.