Справа № 140/19618/23
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року ЛуцькСправа № 140/19618/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправним та скасування рішення від 14.06.2023 №531 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» частини першої статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-XII (далі - Закону №2262-XII); зобов`язання призначити та виплачувати пенсію за вислугу років на підставі пункту «а» частини першої статті 12 Закону №2262-XII, з 21.05.2022 року виходячи з вислуги років 26 років 08 місяців 09 днів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що наказом начальника Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 25.08.2016 №187-ос позивача звільнено з військової служби в запас за пунктом «е» (через службову невідповідність) частини 6 із застосуванням частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ) та у відповідності до наказу тво начальника Луцького прикордонного загону від 26.08.2016 №189-ос його виключено зі списків особового складу і всіх видів забезпечення з 26.08.2016. Вислуга років станом на 26.08.2016 становить: календарна - 18 років 03 місяці 15 днів, пільгова - 08 років 04 місяці 24 дні, загальна - 26 років 08 місяці 09 днів, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-XII.

Зазначає, що на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24.03.2023 у справі № 140/2132/23 Адміністрація Державної прикордонної служби України листом від 18.05.2023 №11/22734/23-вих надіслала до ГУ ПФУ у Волинській області документи для призначення позивачу пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII. У зв`язку з чим, 21.05.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії згідно з поданими документами Адміністрації Державної прикордонної служби України від 18.05.2025 №11/22734-23. Однак, ГУ ПФУ у Волинській областіприйняло рішення від 14.06.2023 №531 про відмову в призначенні пенсії за вислугу років у зв`язку з невиконанням умов статті 12 Закону №2262-ХІІ, а саме відсутністю необхідної календарної вислуги років на дату звільнення та недосягненням 45-річного віку на дату звільнення.

Позивач не погоджується з таким рішенням відповідача, та, з покликанням на правові висновки Верховного Суду у постановах від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а, від 16.03.2021 №826/16811/18, зазначає, що його загальна вислуга років становить 26 років 08 місяців 09 днів, відтак ГУ ПФУ у Волинській області при розгляді подання Адміністрації Державної прикордонної служби України від 18.05.2023 з поданими документами про призначення пенсії за вислугу років повинно було врахувати календарну вислугу років, виходячи з пільгового стажу у розмірі 26 років 08 місяців 09 днів

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 18.07.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позовну заяву відповідач позовних вимог не визнав та просив у їх задоволенні відмовити повністю, посилаючись на те, що позивач звільнився зі служби 26.08.2016, для призначення йому пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-XII необхідно 22 календарних років та 06 місяців, а його вислуга в календарному обчисленні становить 18 років 03 місяців 15 днів, що є не достатнім для призначення пенсії.

Інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що наказом начальника Північного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 25.08.2016 №187-ос старшину ОСОБА_1 , інспектора прикордонної служби 3 категорії 2 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІІ категорії (тип Б) ІНФОРМАЦІЯ_2 звільнено з військової служби в запас за пунктом «е» (через службову невідповідність) частини 6 із застосуванням частини 8 статті 26 Закону №2232-ХІІ.

Наказом т.в.о. начальника Луцького прикордонного загону від 26.08.2016 №189-ос позивача виключено зі списків частини та всіх видів забезпечення з 26.08.2016.

Цим наказом встановлено, що вислуга років позивача станом на 26.08.2016 становить: календарна -18 років 03 місяці 15 днів, пільгова - 08 років 04 місяці 24 днів, загальна - 26 років 08 місяців 09 днів.

30.12.2022 ОСОБА_1 звернувся до Адміністрації ДПС України із заявою про підготовку та подання необхідних документів до ГУ ПФУ у Волинській області для прийняття рішення щодо призначення пільгової пенсії за вислугу років.

Листом від 18.01.2023 №11/Н-411-1098 Адміністрації Державної прикордонної служби України повідомлено позивача про відмову у підготовці та направлені необхідних документів для призначення пенсії, обґрунтовуючи таку відмову відсутністю у ОСОБА_1 права на призначення пенсії за вислугу років.

Вказані фактичні обставини встановлені рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 24.03.2023 у справі № 140/2132/23 за позовом ОСОБА_1 до Адміністрації Державної прикордонної служби України, за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - ГУ ПФУ у Волинській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити дії.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 24.03.2023 у справі №140/2132/23 зобов`язано Адміністрацію Державної прикордонної служби України оформити та подати до ГУ ПФУ у Волинській області документи для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону №2262-XII ОСОБА_1 .

Листом від 18.05.2023 №11/22734/23-вих Адміністрація Державної прикордонної служби України, на виконання рішення Волинського окружного адміністративного суду від 24.03.2023 у справі №140/2132/23, направила до ГУ ПФУ у Волинській області документи для призначення ОСОБА_1 пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-XII, про що повідомлено позивача листом від 30.05.2023 №11/Н-6194-10754.

Крім того, ОСОБА_1 особисто звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою, яка датована 01.05.2023, про призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-XII.

Рішенням від 14.06.2023 №531 ГУ ПФУ у Волинській області відмовило в призначенні пенсії за вислугу років ОСОБА_1 у зв`язку з тим, що не виконуються умови статті 12 Закону №2262-ХІІ, а саме відсутність необхідної календарної вислуги років на дату звільнення (в поданні про призначення пенсії Адміністрації Державної прикордонної служби України вислуга років для призначення пенсії станом на 26.08.2016 складає 18 років 03 місяці 15 днів в календарному обчисленні) та недосягненням 45-річного віку на дату звільнення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Закон №2262-ХІІ визначає умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом.

Статтею 1 Закону №2262-ХІІ встановлено, що особи офіцерського складу, прапорщики і мічмани, військовослужбовці надстрокової служби та військової служби за контрактом, особи, які мають право на пенсію за цим Законом при наявності встановленої цим Законом вислуги на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції і в державній пожежній охороні, службі в Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, в органах і підрозділах цивільного захисту, податкової міліції, Державної кримінально-виконавчої служби України мають право на довічну пенсію за вислугу років.

Згідно пунктом «в» статті 1-2 Закону №2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби особи із числа військовослужбовців Збройних Сил, інших військових формувань, органів державної безпеки і внутрішніх справ колишнього Союзу РСР, Національної гвардії України, Прикордонних військ України, військ цивільної оборони України.

Стаття 2 Закону №2262-ХІІ визначає, що військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають право на пенсійне забезпечення, пенсії відповідно до цього Закону призначаються і виплачуються після звільнення їх зі служби.

Відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) пенсія за вислугу років призначається: особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2015 року по 30 вересня 2016 року і на день звільнення мають вислугу 22 календарних роки та 6 місяців і більше.

До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону.

Пунктом «а» частини першої статті 17 Закону № 2262-ХІІ визначено, що особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д» статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються: військова служба.

Згідно частини четвертої статті 17 Закону № 2262-ХІІ при призначенні пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, враховуються тільки повні роки вислуги років або страхового стажу без округлення фактичного розміру вислуги років чи страхового стажу в бік збільшення.

Статтею 17-1 Закону № 2262-ХІІ визначено, що порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 №393, зі змінами «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам, які мають право на пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, крім військовослужбовців строкової служби і членів їх сімей та прирівняних до них осіб» в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393» чинній на момент звернення позивача із заявою як щодо підготовки та направлення до ГУ ПФУ у Волинській області подання про призначення пенсії за вислугу років, так і до відповідача про призначення пенсії (далі - Постанова № 383), установлено, що для призначення пенсій за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» особам з числа військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) рядового, сержантського, старшинського та офіцерського складу, особам, зазначеним у пунктах «б» - «д», «ж» із статті 1-2 такого Закону, до вислуги років зараховуються військова служба в Збройних Силах, Державній прикордонній службі, Національній гвардії, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ та інших військових формуваннях, створених Верховною Радою України, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації, Державній спеціальній службі транспорту.

Згідно з пунктом 2-1 Постанови № 393 для призначення пенсій обчислення календарної вислуги років проводиться згідно з пунктами 1 і 2 цієї постанови.

Пунктом 3 Постанови №393 визначено, що до вислуги років для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України.

Спірним у цій справі є питання щодо застосування календарної чи пільгової вислуги років при встановленні підстав для призначення позивачу пенсії за вислуги років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону №2262-ХІІ

Посилаючись на приписи статті 12 Закону № 2262-XII, відповідач вважає, що підставою для призначення пенсії за вислугу років в даному випадку є 22 роки і 06 місяців і більше саме календарної вислуги.

Позивач обґрунтовуючи свої вимоги посилається на постанову Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду від 03.03.2021 по справі № 805/3923/18-а, якою вирішено спір у подібних правовідносинах, де колегія суддів дійшла висновку, що Законом № 2262-XII передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів. Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою №393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.

У зазначеній постанові колегія суддів суду касаційної інстанції дійшла висновку про необґрунтованість висновків про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, оскільки цей висновок ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Приймаючи висновок, викладений у постанові від 03.03.2021 у справі № 805/3923/18-а, Верховний Суд виходив з того, що редакція пункту 3 Постанови №393 чинна на момент розгляду справи № 805/3923/18-а на відміну від статті 12 Закону № 2262-ХІІ передбачала можливість зарахування пільгової вислуги років до стажу для призначення пенсії за вислугу років, оскільки абзац 1 пункту 3 Постанови №393 до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393» встановлював, що до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах […] час проходження служби, протягом якого особа брала участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів […], тож суд дійшов висновку, що відповідачем безпідставно не було враховано приписи підзаконного нормативно-правового акту.

Суд зауважує, що після прийняття постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393», і стаття 12 Закону № 2262-ХІІ, і Постанова № 393 встановлюють однакове правове регулювання спірних правовідносин в частині розмежування календарної та пільгової вислуги, порядку їх обчислення та застосування.

Тобто постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 «Про внесення змін до постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393» змінено правове регулювання щодо врахування пільгової вислуги років при призначенні пенсії відповідно до Закону № 2262-ХІІ.

Відтак, виходячи з положень статті 12 Закону № 2262-ХІІ та пунктів 1 та 2-1 Постанови № 393 календарна вислуга застосовується для призначення пенсії за вислугу років, а пункт 3 Постанови № 393 визначає, що певні періоди, зокрема час проходження служби на заставах, постах, у комендатурах, відділеннях КПП, маневрових групах зі змінними заставами, на кораблях і катерах, що несуть службу по охороні державного кордону України, інших підрозділах Державної прикордонної служби за Переліком, затверджуваним Адміністрацією Державної прикордонної служби України, підлягають пільговому обчисленню для визначення розміру пенсії особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови.

Отже, Постановою Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 № 119 «Про внесення змін до Постанови Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 р. № 393» усунуто розбіжності між Законом № 2262-XII та Постановою №393 щодо врахування пільгової вислуги років для призначення пенсії за вислугу років відповідно до Закону № 2262-XII.

Відтак висновки Верховного Суду, викладені у постанові від 03.03.2021 у справі №805/3923/18-а, ґрунтуються на іншому правовому регулюванні, а тому не можуть бути враховані при розгляді цієї справи, оскільки втратили свою актуальність для цього спору.

Згідно законодавства, чинного на час виникнення спірних відносин у цій справі, необхідною умовою для призначення спірної пенсії є наявність необхідної календарної вислуги років.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 31.08.2023 у справі №200/4951/22 та від 11.09.2023 у справі №480/4827/22.

При цьому, Верховним Судом у постанові від 31.08.2023 у справі №200/4951/22, у якій, серед іншого Суд дійшов висновку, що для призначення пенсії за вислугу років за Законом № 2262-XII календарна вислуга років могла бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393 в редакції, чинній до внесення змін постановою Кабінету Міністрів України № 119 від 16.02.2022.

Судом встановлено, що вислуга років позивача складає: календарна - 18 років 03 місяці 15 днів, пільгова - 08 років 04 місяці 24 днів; загальна - 26 років 08 місяців 09 днів.

Оскільки календарна вислуга років позивача становить менше 22 календарних роки та 6 місяців, а пільгова вислуга років враховується лише для визначення розміру пенсії, а не для призначення такої, тому взаємопов`язані позовні вимоги щодо призначення пенсії за вислугу років на підставі пункту «а» частини 1 статті 12 Закону № 2262-XII є безпідставними.

Відповідно до статті 10 Закону № 2262-XII призначення і виплата пенсій особам, зазначеним у статті 1-2 цього Закону, здійснюються органами Пенсійного фонду України.

Отже, призначення пенсії за Законом № 2262-XII відбувається органами Пенсійного фонду України, тому саме пенсійний орган перевіряє підстави призначення пенсії за вислугу років відповідно до нормативно-правових актів, які є чинними на час призначення такої пенсії.

Згідно з частиною першою статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. Відповідно до частини другої статті 77 цього Кодексу в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням встановлених в ході розгляду обставин суд дійшов висновку, що рішенням ГУ ПФУ у Волинській області від 14.06.2023 №531 правомірно відмовлено позивачу у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» частини першої статті 12 Закону № 2262-XII у зв`язку із відсутністю календарної вислуги років, тому у задоволенні позову належить відмовити повністю.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В, ідентифікаційний код 13358826).

Суддя О. О. Андрусенко