Справа № 380/16592/22
Суддя: Запотічний Ігор Ігорович
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 рокуЛьвівСправа № 380/16592/22 пров. № А/857/7874/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

головуючого судді: Запотічного І.І.,

суддів: Довгої О.І., Коваля Р.Й.,

при секретарі судового засідання: Юник А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року (суддя Потабенко В.А., ухвалене в м.Львові о 13:28, повний текст складено 03.04.2023) у справі № 380/16592/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області про визнання протиправними і скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

16.11.2022 року ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області (далі ГУ НП у Львівській області, відповідач), та з наведених в ньому підстав просив: визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області №3059 від 27.10.2022 в частині застосування дисциплінарного стягнення щодо начальника сектору моніторингу Дрогобицького районного відділу поліції у Львівській області майора поліції ОСОБА_1 у виді звільнення зі служби в поліції; визнати протиправним і скасувати наказ Головного управління Національної поліції у Львівській області №527о/с від 28.10.2022 в частині звільнення начальника сектору моніторингу Дрогобицького районного відділу поліції у Львівській області майора поліції ОСОБА_1 ; поновити майора поліції ОСОБА_1 на посаді начальника сектору моніторингу Дрогобицького районного відділу поліції у Львівській області; стягнути з Головного управління Національної поліції у Львівській області грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 29.10.2022 по дату ухвалення рішення.

Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, його оскаржив позивач ОСОБА_1 , подавши апеляційну скаргу до Восьмого апеляційного адміністративного суду, та з наведених в ній підстав, покликаючись на неповне зясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення суду першої інстанції від 23.03.2023 року та постановити нове, яким позов задовольнити.

В обгрунтування апеляційної скарги, зокрема, зазначає, що абзацом 4 ч.2 ст.29 Дисциплінарного статуту Національної поліції України (особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану) передбачено, що дисциплінарні проступки такі, як перебування поліцейського на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого спяніння, а також залишення місця несення служби без поважних причин, не можуть бути віднесенні до незначних дисциплінарних проступків. Зазначає, що судом першої інстанції було встановлено, що 14.10.2022 близько 22:30год. ОСОБА_1 не перебував на службі, перебував у цивільному одязі та без вогнепальної зброї, а відтак, в даному випадку були відсутні як підстави для призначення проведення службового розслідування в цілому, так і посилання на абзац 4 ч.2 ст.29 Дисциплінарного статуту стосовно того, що дане правопорушення не може бути віднесене до незначних дисциплінарних проступків. Також апелянт зазначає, що при проведенні службового розслідування комісією не враховано той факт, що на момент настання події ОСОБА_1 на службі не перебував, це був його позаробочий час, перебував у цивільному одязі, без вогнепальної зброї.

Крім цього апелянт вказує, що якщо із відеозапису з нагрудної камери (відеореєстратора) працівників патрульної поліції, що здійснюють оформлення адміністративного правопорушення, вбачається, що він є не безперервним та постійно переривається, то його не можна вважати належним та допустимим доказом по справі.

Також апелянт посилається на постанову Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14.11.2022 по справі № 442/6811/22, яка набрала законної сили, про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, відносно ОСОБА_1 у звязку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. Зазначає, що старший інспектор ВнП №1 Яворівського РВП ГУНП капітан поліції ОСОБА_2 та поліцейський ВП № 3 ЛРУП № 2 ГУНП старший сержант поліції ОСОБА_3 , згідно пояснень представника відповідача, були відряджені до УП ГУНП у Львівській області та перебували у складі мобільної групи УГІ, однак, згідно з організаційно-розпорядчими документами Національної поліції до повноважень ДГІ та У (В) ГІ ГУНП не віднесено оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Апелянт вважає, що застосовуючи крайню міру дисциплінарного стягнення, відповідач повинен був належним чином обгрунтувати необхідність застосування, саме такої міри та неможливість застосування інших його видів.

Відповідач ГУНП у Львівській області з підстав наведених у відзиві на апеляційну скаргу не погоджується з доводами апелянта, вважає оскаржуване судове рішення обгрунтованим та законним, просить залишити його без змін.

В судовому засіданні представник апелянта надав пояснення аналогічні викладеним в апеляційній скарзі, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким позов ОСОБА_1 задовольнити.

В судовому засіданні представник відповідача заперечив проти апеляційної скарги, просив оскаржуване судове рішення залишити без змін.

Клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Гирича О.В. про відкладення розгляду справи 26.10.2023 року на інший день через перебування ОСОБА_1 на лікуванні та його бажанні особисто взяти участь в засіданні суду та надати пояснення колегією суддів відхилено, у звязку відсутністю доказів в його обгрунтовання.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзиву, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи позивач ОСОБА_1 проходив службу на посаді начальника сектору моніторингу Дрогобицького РВІ ГУ НП у Львівській області - з 05.02.2021, наказ № 64 о/с.

17.10.2022 ГУ НП у Львівській області видано наказ № 2929 Про призначення службового розслідування, створення дисциплінарної комісії та відсторонення від виконання службових обов`язків за фактом складення відносно ОСОБА_1 матеріалів про адміністративне правопорушення за ч. 2 ст. 122, ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, підставою для призначення і проведення службового розслідування став рапорт від 15.10.2022 старшого інспектора ВП УГІ ГУ НП у Львівській області М.Великопольського про те, що 14.10.2022 до УГІ ГУ НП у Львівській області від керівництва Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області надійшла інформація про те, що начальник сектору моніторингу Дрогобицького РВІ ГУ НП у Львівській області Монастирський Ю.М. керує автомобілем марки Honda CR-V, д.н.з. НОМЕР_1 (Республіка Польща), з можливими ознаками алкогольного сп`яніння. Виїздом на місце події вказаний автомобіль під керуванням майора поліції ОСОБА_4 , який не увімкнув ближнє світло фар під час зустрічного руху, було зупинено по АДРЕСА_1 . У подальшому під час спілкування з водієм ОСОБА_1 в останньою виявлено явні ознаки алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення мовлення та координації рухів), у зв`язку із чим останньому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки або у медичному закладі, однак від проходження такого огляду майор поліції ОСОБА_1 відмовився. Крім цього під час зупинки, майор поліції ОСОБА_1 не пред`явив документів на право керування транспортним засобом та посвідчення водія. Після цього відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ №170682 за ч. 1 ст. 130 КУпАП та винесено постанову серії БАБ № 072790 за ч. 2 ст. 122 КУпАП. На момент вчинення зазначених правопорушень майор поліції ОСОБА_1 перебував поза службою, у цивільному одязі, без вогнепальної зброї.

В ході проведеного службового розслідування, зокрема, встановлено, що начальник сектору моніторингу Дрогобицького РВП ГУ НП у Львівській області майор поліції ОСОБА_1 , будучи зобов`язаним, як працівник поліції, відповідно до ст. 18 Закону України Про Національну поліцію неухильно дотримуватись положень Конституції України, законів України та нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції та Присяги поліцейського, унаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування вимог нормативно-правових актів і доручень МВС України, НП України та ГУ НП у Львівській області щодо неухильного дотримання службової дисципліни, 14.10.2022, керуючи транспортним засобом марки Ноnda СR-V, реєстраційний номер НОМЕР_1 , допустив порушення ПДР, а саме не перемкнув дальнє світло фар на ближнє ближче, ніж за 250 м до зустрічного транспортного засобу, не пред`явив на вимогу працівника поліції посвідчення водія відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб та відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, за що відносно нього було винесено постанову серії БАБ № 072790 за ч. 2 ст. 122 КУпАП та складено протокол про адміністративне правопорушення серії ААБ № 170682 за ч. 1 ст. 130 КУпАП. Також, у ході проведення службового розслідування дисциплінарною комісією установлено, що майор поліції ОСОБА_1 , керуючись почуттям власної безкарності та проявивши своє зверхнє ставлення до установлених норм поведінки поліцейського, перешкоджав працівникам поліції виконувати їх службові обов`язки, та з метою уникнення адміністративної відповідальності за вчинення порушень ПДР України, не виконав їх законних вимог та передбаченого законодавством обов`язку щодо пред`явлення документів на право керування транспортним засобом і проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння відповідно до процедури проведення такого огляду, передбаченої Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 №1452/735, та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103, при цьому у подальшому в порушення вказаних нормативно-правових актів та з метою уникнення дисциплінарної відповідальності пройшов огляд на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.

Також, у ході службового розслідування, проаналізувавши сукупність встановлених обставин допущеного майором поліції ОСОБА_1 дисциплінарного проступку, дисциплінарна комісія прийшла до висновку, що останній як працівник поліції відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону України Про Національну поліцію який повинен запобігати вчиненню правопорушень, знехтував інтересами служби, проявив безвідповідальне ставлення до обов`язку з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час і бути прикладом у дотриманні законності, вчинив ряд порушень, що не лише суперечить призначенню та завданням правоохоронних інституцій, а й розхитує підвалини державності, викривляє уявлення населення про інтереси та ідеали громадянського суспільства на шляху до інтеграції України в європейську спільноту, підриває довіру до вказаного поліцейського як до носія влади, призводить до приниження авторитету органів поліції, чим скоїв дисциплінарний проступок, що принижує та дискредитує самого працівника поліції.

Вказаними діями майор поліції ОСОБА_1 грубо порушив службову дисципліну, зокрема вимоги п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 18 Закону України Про Національну поліцію, п. п. 1, 4, 6, 13 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VІП, п. 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, п. п. 2.5, 19.2, 2.1.а, 2.1.6 Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, підпунктів 1.1, 1.2 п. 1 наказу ГУ НП у Львівській області від 27.02.2020 № 803 Про заходи щодо покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування. Недодержання майором поліції ОСОБА_1 етичних, правових та службово-дисциплінарних норми поведінки свідчить про факт порушення ним Присяги поліцейського, що ставить під сумнів доцільність подальшого проходження служби в органах Національної поліції України.

Відтак, враховуючи наведене, дисциплінарна комісія вважала за необхідне застосувати до майора поліції ОСОБА_1 найсуворіший захід дисциплінарного впливу, передбачений ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VШ звільнення зі служби в поліції.

Висновок службового розслідування за фактом грубого порушення службової дисципліни начальником сектору моніторингу Дрогобицького РУП ГУ НП у Львівській області майором поліції ОСОБА_1 затверджено начальником ГУ НП у Львівській області ОСОБА_5 25.10.2022.

В подальшому, за грубе порушення службової дисципліни, зокрема за невиконання вимог ч. ч. 1, 2 ст. 18 Закону України Про Національну поліцію, п. п. 1, 4, 6, 13 ч. 3 ст. 1 Розділу І Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII, п. 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейського, затверджених наказом МВС України від 09.11.2016 № 1179, п. п. 2.4, 2.5, 19.2, 2.1а, 2.1б Правил дорожнього руху України, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306, п. п. 1.1, 1.2 п. 1 наказу ГУ НП у Львівській області від 27.02.2020 № 803 Про заходи щодо покращення службової дисципліни та забезпечення належного інформування, а також Присяги поліцейського, на підставі ч. 7 п. 3 ст. 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України до ОСОБА_1 (0062286) наказом ГУ НП у Львівській області № 3059 від 27.10.2022 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення із служби в поліції.

Наказом ГУ НП у Львівській області № 527 о/с від 28.10.2022 ОСОБА_1 звільнено зі служби в поліції з 31.10.2022 відповідно до Закону України Про Національну поліцію, за п. 6 ч 7 ст. 77 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України). Копію наказу № 527 о/с від 28.10.2022 ОСОБА_1 отримав 31.10.2022.

Не погоджуючись з наказами № 3059 від 27.10.2022 та № 527 о/с від 28.10.2022 позивач звеернувся до суду з даним позовом про їх скасування.

Відмовляючи в задоволенні позову суд першої інстанції прийшов до висновку, що оскаржувані позивачем накази відповідача прийнятті відповідно до вимог законодавства, а відтак відсутні підстави для їх скасування.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з судом першої інстанції з огляду на наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України Про Національну поліцію.

Відповідно ч. 1 ст. 17 Закону України Про Національну поліцію поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.

Згідно ч. 1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється, крім іншого, у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Частиною 1 ст. 18 Закону України Про Національну поліцію визначено, що поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Як вірно зазначено судом першої інстанції, Правила етичної поведінки поліцейських затверджено наказом Міністерства внутрішніх справ України 09.11.2016 за № 1179 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06.12.2016 за № 1576/29706.

Відповідно до п. 5 розділу І Правил етичної поведінки поліцейських, поліцейський здійснює свою діяльність відповідно до основоположних принципів, які закріплені в Конституції України, Законі України Про Національну поліцію, інших законодавчих актах України, а також у цих Правилах, зокрема: верховенства права; дотримання прав і свобод людини; законності; відкритості та прозорості; політичної нейтральності; взаємодії з населенням на засадах партнерства; безперервності; справедливості, неупередженості та рівності.

Згідно п. 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України Про Національну поліцію, Про запобігання корупції та іншими актами законодавства України; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Пунктом 3 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських передбачено, що за будь яких обставин і відносно будь якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Закону України Про Національну поліцію підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Дисциплінарний статут Національної поліції України, що затверджений Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України від 15.03.2018 №2337-VIII (далі Дисциплінарний статут), визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження. Дія Статуту поширюється на поліцейських та осіб рядового і начальницького складу Державного бюро розслідувань, які повинні неухильно додержуватися його вимог.

Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Так, частиною 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту передбачено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України Про Національну поліцію, зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

Відтак, службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені. Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.

З тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, вбачається, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання. Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків. Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.

Таким чином, порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них. Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.

Суд першої інстанції вірно вказав, що такий висновок щодо застосування вказаних вище правових норм наведено у постановах Верховного Суду від 24.02.2020 у справі №804/2711/17 та від 20.10.2020 у справі № 340/1502/19.

Зідно ст. 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до ч. ч. 1-3 ст. 13 Дисциплінарного статуту дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони. До поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно ч. 4 ст. 14 Дисциплінарного статуту підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Статтею 29 Дисциплінарного статуту встановлені особливості застосування дисциплінарних стягнень у період дії воєнного стану.

Відповідно до абзацу 4 ч. 2 ст. 29 Дисциплінарного статуту дисциплінарні проступки такі, як перебування поліцейського на службі у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння, а також залишення місця несення служби без поважних причин, не можуть бути віднесені до незначних дисциплінарних проступків.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що з наведених вище норм права випливає, що поліцейський може бути підданий дисциплінарному стягненню, однак, не інакше, як за вчинення дисциплінарного проступку, факт вчинення якого має бути встановлено та доведено в ході проведеного службового розслідування.

Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за № 1355/32807, затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України.

Пунктом 2 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлено, що службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про перебування поліцейського на роботі (службі) у стані алкогольного сп`яніння або стані, викликаному вживанням наркотичних чи інших одурманюючих засобів, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.

Розділом V Порядку проведення службових розслідувань у Національній поліції України визначено алгоритм дій дисциплінарної комісії при проведення службового розслідування.

Так, п. п. 1, 4, 7, 13, 14 розділу V вказаного Порядку встановлено, що проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.

Розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження.

Збирання та перевірка матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського у разі розгляду справи у формі письмового провадження здійснюються зазвичай шляхом: одержання пояснень щодо обставин справи від поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та від інших осіб; одержання в органах, закладах, установах поліції та їх підрозділах чи за запитом в інших органах державної влади та органах місцевого самоврядування необхідних документів або їх копій та долучення до матеріалів справи; отримання консультацій спеціалістів з питань, що стосуються службового розслідування.

У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів. Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інші особи можуть надавати усні чи письмові пояснення з приводу відомих їм відомостей про діяння, що стало підставою для призначення службового розслідування.

Під час розгляду справи у формі письмового провадження поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, надає пояснення в письмовій формі. У письмовому поясненні поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб зазначаються посада, звання, прізвище, ім`я, по батькові особи, що одержує пояснення; прізвище, ім`я, по батькові, дата та місце народження, місце роботи, посада, адреса проживання особи, що надає пояснення, а якщо пояснення надається поліцейським, додатково зазначаються відомості про освіту, час служби в поліції та на займаній посаді; попередження особи про право відмовитися надавати пояснення щодо себе, членів своєї сім`ї чи близьких родичів, коло яких визначено законодавством України; надання особою, що надає пояснення, згоди на обробку та використання в службових документах поліції її персональних даних.

Пояснення поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших осіб може фіксуватися на бланку пояснення, зразок якого наведена в додатку до цього Порядку.

Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває під вартою, здійснюється через адміністрацію місця ув`язнення шляхом його повідомлення про необхідність надіслати пояснення на зазначену дисциплінарною комісією адресу. Отримання пояснень від поліцейського, який перебуває на чергуванні або патрулюванні, здійснюється лише після закінчення ним чергування, патрулювання або заміни його іншим поліцейським, а від поліцейського, який перебуває у стані алкогольного, наркотичного або токсичного сп`яніння, - після його протверезіння. Письмове пояснення підписують особа, яка отримувала пояснення, та особа, яка надала пояснення, із зазначенням дати його надання.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, з матеріалів службового розслідування, а також пояснень свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , в зв`язку з надходженням інформації про керування позивача транспортним засобом з можливими ознаками алкогольного сп`яніння, ОСОБА_1 під час керування транспортним засобом марки Honda CR-V, д.н.з. НОМЕР_1 (Республіка Польща) був зупинений по вул. Самбірський, 86-1 в м. Дрогобичі мобільною групою, до якої входили ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, свідок ОСОБА_3 пояснив, що особа позивача йому була відома ще до події 14.10.2022. ОСОБА_1 після його зупинки за кермом автомобіля марки Honda CR-V, д.н.з. НОМЕР_1 (Республіка Польща) не надав документів на право керування транспортним засобом та свідоцтва на реєстрацію транспортного засобу. При цьому у ОСОБА_1 були наявні всі ознаки алкогольного сп`яніння, як от запах з порожнини рота, порушення мовлення, поведінка, що не відповідала обстановці. В зв`язку з цим йому було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу Драгер, від чого він фактично відмовився, уникаючи мобільної групи. В такий же спосіб позивач відмовився і від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння і в медичному закладі.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, допитаний свідок ОСОБА_2 пояснив суду, що ОСОБА_1 мав всі ознаки алкогольного сп`яніння, як от запах з порожнини рота, порушення мовлення, поведінка, що не відповідала обстановці, порушення координації рухів. Запах алкоголю було чути навіть з авто. Зрозуміти, що говорив позивач, було неможливо. Коли позивачу було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу Драгер або в лікарні, він відмовився.

Як вбачається з матеріалів справи, також допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_6 пояснив суду першої інстанції, що ОСОБА_1 мав всі ознаки алкогольного сп`яніння, як от запах з порожнини рота, порушення мовлення, поведінка, що не відповідала обстановці. Він уникав спілкування з поліцейськими, жодних вимог, як, наприклад, проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння в медичному закладі, ним не ставилось. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу Драгер або в лікарні він відмовився.

Як встановлено судом першої інстанції, з оглянутих записів з портативного відеореєстратора, що перебував у користуванні працівників мобільної групи, та знаходився на ОСОБА_3 вбачається, що протягом усього запису ОСОБА_1 не надав документів на право керування транспортним засобом та свідоцтва на реєстрацію транспортного засобу. Зокрема, судом встановлено, що ОСОБА_3 щонайменше чотири рази повторив свою вимогу щодо пред`явлення документів. При цьому, ОСОБА_1 таких не надав, уникав спілкування з членами мобільної групи, а саме: мовчав, не відповідав на питання, на вимоги не реагував, відходив від них, був абсолютно байдужим до ситуації, що склалась. При цьому на записі NOR_000000_000000_0803_ААА_N, який відображає події з 23:08:04 год. по 23:12:22 год., близько 23:11:55 год. чітко чути і видно, що ОСОБА_3 запропонував ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу Драгер або в лікарні, однак останній від цього категорично відмовився.

Згідно п. 2.5, пп. а) п. 2.9. та пп. д) п. 2.10 Правил дорожнього руху водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний повідомити про дорожньо-транспортну пригоду орган чи уповноважений підрозділ Національної поліції, записати прізвища та адреси очевидців, чекати прибуття поліцейських.

Відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під дією препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, що затверджена спільним наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11.11.2015 за № 1413/27858, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі - поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.

Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом (далі - спеціальні технічні засоби); лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку). В разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - заклад охорони здоров`я).

Враховуючи наведене вище, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що матеріалами справи та поясненнями свідків підтверджено факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу Драгер та/або в лікарні.

Слід зазначити, що позивач, всупереч п 2.5 Правил дорожнього руху, відмовився від виконання законних вимог поліцейського щодо проходження огляду на стан сп`яніння, що, безсумнівно, принижує високе звання поліцейського, яке мав позивач, викликає сумнів у високих моральних якостях і самосвідомості його як поліцейського.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що з точки зору стороннього розсудливого спостерігача, наведені обставини можуть вказувати на недодержання вимоги щодо необхідності з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час і бути прикладом у дотриманні громадського порядку. Відмова поліцейського від медичного огляду на стан сп`яніння не звільняє порушника від відповідальності. Вищевказане порушення є грубим порушенням службової дисципліни, таким, що дискредитує та підриває авторитет поліції. До поліцейських, які допустили вищевказані дисциплінарні поступки, застосовується найсуворіший захід дисциплінарного впливу, звільнення зі служби в поліції.

Суд зазначає, що прийнята позивачем при вступі на службу в поліції присяга відповідно до ст. 64 Закону України Про Національну поліцію передбачає взяття на себе обов`язків поваги та охорони прав і свобод людини, честі держави, несення високого звання поліцейського з гідністю та сумлінного виконання своїх службових обов`язків. Поліцейський повинен уникати вчинення дій, що підривають довіру та авторитет органів поліції і їх працівників в очах громадськості та є несумісними із подальшим проходженням служби. Проступком, який ганьбить честь і гідність, порочить поліцейського та підриває авторитет Національної поліції України, є дія чи бездіяльність, яка за своїм характером несумісна з високим званням поліцейського і робить неможливим виконання ним своїх службових обов`язків, грубе порушення загальноприйнятих норм і правил поведінки, що принижує авторитет державної служби Національної поліції.

Відтак суд першої інстанції вірно вказав, що позивач, будучи не рядовим поліцейським, а обіймаючи посаду керівного складу (начальник сектору моніторингу Дрогобицького РВІ ГУ НП у Львівській області) зобов`язаний був поводитись в такий спосіб, який не допускає сумнівів у законності та етичності його поведінки, а при виникненні таких сумнівів усувати їх всіма можливими способами.

Таким чином, в цьому випадку вина позивача у вчиненні дисциплінарного проступку проявляється в прямому умислі, оскільки, позивач свідомо допускав настання несприятливих наслідків після вчинення ним цих дій. Це порушення стало можливим внаслідок особистої недисциплінованості та повного ігнорування ним вимог чинного законодавства.

Суд першої інстанції вірно не взяв до уваги твердження представника позивача про те, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу Драгер, так як йому не було пред`явлено свідоцтво про повірку такого та сертифікат відповідності, оскільки такі твердження є безпідставними. Суд зазначив, що жодних вимог щодо надання йому свідоцтва про повірку та сертифіката відповідності на газоаналізатор Drager Alcotest ОСОБА_1 не заявляв, що підтверджується як матеріалами справи, так і поясненнями свідків ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Відносно постанови серії БАБ №072790 від 14.10.2022 та справи про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, постанова серії БАБ №072790 від 14.10.2022 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та ч. 1 ст. 126 КУпАП була скасована рішенням Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 09.12.2022 у справі №442/7333/22, а справа про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП була закрита на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП згідно рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 14.11.2022 по справі №442/6811/22. Обидва рішення набрали законної сили.

Разом з тим колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності позивача став дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні особою службової дисципліни, що свідчить про його низькі морально-ділові якості, що суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни. А саме відмовою від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.

Крім цього, непритягнення до адміністративної відповідальності за вчинення певних дій не є тотожним із застосуванням дисциплінарної відповідальності за вчинення дій, які несумісні з подальшим проходженням служби, оскільки працівники внутрішніх справ власним прикладом та поведінкою зобов`язані зміцнювати авторитет закону серед громадян та неухильно його дотримуватись.

Також, факт відмови позивача від проходження медичного огляду на встановлення стану сп`яніння, становить самостійний склад адміністративного правопорушення за ст. 130 КУпАП.

Колегія суддів зазначає, що реалізація дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби за порушення службової дисципліни є окремою підставою для звільнення, яка не пов`язана із наявністю справи про адміністративні правопорушення щодо особи, яка проходить службу в поліції, не виключає можливості застосування стосовно цієї особи наслідків, передбачених п. 1 ст. 77 Закону України Про Національну поліцію у разі встановлення під час службового розслідування невиконання чи неналежного виконання поліцейським службової дисципліни, порушення Присяги працівника поліції: скоєння проступку проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до позивача як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.

Відносно акта медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під дією препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 241 від 14.10.2022 о 23:45 год. та складеного на його підставі висновку № 241, слід зазначити, що акт і висновок складені лікарем-терапевтом ОСОБА_7 .

Як зазначено судом першої інстанції, допитана як свідок ОСОБА_7 зазначила, що ОСОБА_1 прибув до медичного закладу Комунальне некомерційне підприємство Дрогобицька міська лікарня №1 Дрогобицької міської ради разом із направленням, наданим працівником поліції. Зазначила, що біологічне середовище (сеча, кров) у ОСОБА_1 не відбиралось, оскільки така процедура не проводиться в даній лікарні в м. Дрогобичі. Виявлення стану алкогольного сп`яніння проводилось шляхом поверхневого огляду особи, замірі пульсу, тиску, проведення проби Ромберга, а також за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest, результати якого знайшли своє відображення у акті № 241 від 14.10.2022. ОСОБА_7 , зазначила що ОСОБА_1 не відмовлявся від проходження огляду за допомогою газоаналізатора Drager Alcotest, жодних документів, як от свідоцтва про повірку та сертифіката відповідності не вимагав.

У висновку № 241 від 14.10.2022 в графі 16 зазначено, що позивач 14.10.2022 о 19:00 год. вжив 0,33 л. пива.

Відповідно до зазначеної вище Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під дією препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції встановлено, що перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду на стан сп`яніння водіїв, затверджується Міністерством охорони здоров`я України, Міністерством охорони здоров`я Автономної Республіки Крим, начальниками структурних підрозділів з питань охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій.

Огляд у закладах охорони здоров`я щодо виявлення стану сп`яніння проводиться лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту), який пройшов тематичне удосконалення за відповідною програмою згідно з чинним законодавством.

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (далі - висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння) (додаток 4), видається на підставі акта медичного огляду.

Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у вищезазначеному висновку.

Акт медичного огляду особи складається в одному примірнику, який залишається в закладі охорони здоров`я.

Висновок щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння складається в усіх випадках безпосередньо після огляду особи у трьох примірниках: перший примірник видається під підпис поліцейському, який доставив дану особу на огляд, другий видається оглянутій особі, а третій залишається в закладі охорони здоров`я.

Кожний випадок огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я реєструється в журналі реєстрації медичних оглядів осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції (додаток 5).

Висновки щодо результатів медичного огляду осіб на стан сп`яніння, складені з порушенням вимог цієї Інструкції, вважаються недійсними.

З наявної в матеріалах справи відповіді Комунального некомерційного підприємства Дрогобицька міська лікарня №1 Дрогобицької міської ради № 160 від 31.01.2023 вбачається, що у ОСОБА_1 під час огляду на стан алкогольного сп`яніння не відбиралось біологічного середовища для лабораторного дослідження. Під час відбирання зразків біологічного середовища в особи, такі зберігаються у ВЕ(Н)МД протягом 90 днів в холодильній камері. В Комунальному некомерційному підприємстві Дрогобицька міська лікарня №1 Дрогобицької міської ради не проводяться лабораторні дослідження. Черговий лікар-терапевт ОСОБА_7 гр. ОСОБА_1 14.10.2022 проводила огляд на стан алкогольного сп`яніння пристроєм газоаналізатор АL9000L. Копія свідоцтва про провірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки додається на 1 арк. Пристрій Газоаналізатор АL9000L не здійснює роздруківки результатів аналізу. В КНП ДМЛ №1 ДМР не ведеться журналу обліку використаних засобів для вимірювальної техніки (отриманих і використаних лікарських за мед. виробів).

Також як зазначено судом першої інстанції, що допитаний як свідок ОСОБА_8 пояснив, що з 01.07.2021 обіймає посаду заступника начальника відділу кримінальної поліції Дрогобицького районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області. 14.10.2022 заступив відповідальним по райвідділу. Ввечері йому зателефонував начальник Дрогобицького районного відділу поліції ГУ НП у Львівській області ОСОБА_9 та повідомив, що ОСОБА_1 керує транспортним засобом у м. Дрогобичі з можливими ознаками алкогольного сп`яніння. Після отримання вказаної інформації ОСОБА_8 виїхав на місце зупинки ОСОБА_1 та виписав йому скерування на проходження останнім огляду на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я. Під час проходження ОСОБА_1 огляду ОСОБА_8 був присутнім, бачив, як той дув в газоаналізатор Drager Alcotest, однак, результати, які видав газоаналізатор Drager Alcotest, не бачив.

З аналізу вищенаведеного колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці не у зв`язку з необхідністю надати йому свідоцтво про повірку такого та сертифікат відповідності, а з метою уникнути відповідальності за вчинений дисциплінарний проступок.

Також суд першої інстанції вірно зазначив, що, оскільки свідчення ОСОБА_7 суперечать іншим зібраним у справі доказам, то суд ставить під сумнів складений акт медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під дією препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, № 241 від 14.10.2022 о 23:45 год. та складений на його підставі висновок № 241.

Разом з тим будь-яких інших первинних доказів того, що ОСОБА_1 не перебував у стані алкогольного сп`яніння, керуючи автомобілем марки Honda CR-V, д.н.з. НОМЕР_1 (Республіка Польща), позивач до суду не надав.

Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що ОСОБА_1 будучи поліцейським, займаючи керівну посаду, зобов`язаний був поводитись в такий спосіб, який не допускає сумнівів у законності та етичності його поведінки, а при виникненні таких сумнівів усувати їх всіма можливими способами. Також суд зазначає, що позивач був попереджений під підпис щодо неухильного дотримання транспортної дисципліни, в тому числі і на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, про що свідчить його власноручний підпис на Розписці-Попередженні-Зобов`язанні від 16.04.2022.

Посилання апелянта на те, що відеозапис, на якому зафіксовано зупинку ОСОБА_1 за кермом автомобілем марки Honda CR-V, д.н.з. НОМЕР_1 (Республіка Польща), не є безперервним, а отже, з нього не можна встановити обставини події 14.10.2022 колегія суддів вважає безпідставними, оскільки з наявних у матеріалах справи епізодів відеозапису можна чітко дійти висновку, що позивач відмовився від проходження медичного огляду з метою встановлення стану алкогольного сп`яніння як на місці, так і у медичному закладі.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні по справі Руїс Торіха проти Іспанії (від 09.12.1994 № 18390/91), вказав, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (надалі по тексту також - Конвенція) не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень, детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Міра цього обов`язку може варіюватися залежно від характеру рішення. Необхідно також враховувати численність різноманітних тверджень, з якими сторона у справі може звернутися до судів, та відмінності, наявні в Договірних державах, стосовно передбачених законом положень, звичаєвих норм, правових висновків, викладення та підготовки рішень. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що рішення національних судів мають бути обґрунтованими, зрозумілими для учасників справ та чітко структурованими; у судових рішеннях має бути проведена правова оцінка доводів сторін, однак, це не означає, що суди мають давати оцінку кожному аргументу та детальну відповідь на нього. Тобто мотивованість рішення залежить від особливостей кожної справи, судової інстанції, яка постановляє рішення, та інших обставин, що характеризують індивідуальні особливості справи.

Також, згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

З аналізу вищенаведеного колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що підставою для притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 став дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні особою службової дисципліни, що вказує на його низькі морально-ділові якості, та суперечать інтересам законності, компрометують звання поліцейського. Такими обставинами є виключно фактичні дані, що свідчать про реальну наявність у діях особи ознак дисциплінарного проступку, зокрема, протиправної поведінки, шкідливих наслідків та причинного зв`язку між ним і дією порушника дисципліни. Дискредитація звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ (національної поліції) за своєю суттю полягає у вчиненні такого проступку, що підриває довіру та авторитет таких органів і їх працівників в очах громадськості та є несумісним із подальшим проходженням служби. Вчинки, що дискредитують працівників органів внутрішніх справ та власне органи внутрішніх справ, пов`язані насамперед із низкою моральних вимог, які пред`являються до них під час здійснення службових функцій та у повсякденному житті.

Відтак суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що в даному випадку ОСОБА_1 вчинено діяння, несумісне з його посадою, оскільки позивачем було скоєно проступок проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків, а відтак, відсутні підстави для визнання неправомірними та скасування наказів начальника ГУ НП у Львівській області №3059 від 27.10.2022 та № 527 о/с від 28.10.2022, якими на ОСОБА_1 накладено і реалізовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції та, відповідно, у задоволенні таких, а також похідних від них вимог, суд першої інстанції підставно відмовив.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Колегія суддів вважає, що судом першої інстанції правильно встановлені обставини справи та судове рішення ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а доводи апелянта не спростовують висновків суду з наведених вище мотивів, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 23 березня 2023 року у справі №380/16592/22 без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга протягом 30 днів до Верховного Суду.

У випадку якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя І. І. Запотічний
судді О. І. Довга
Р. Й. Коваль
Повне судове рішення складено 02.11.2023