Справа № 140/3945/23
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2023-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 рокуЛьвівСправа № 140/3945/23 пров. № А/857/17607/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 на додаткове рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2023 року, ухвалене суддею ухвалене суддею Димарчук Т.М. у м. Луцьку у справі № 140/3945/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 , військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідача у якому просить суд:

1) визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо нездійснення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 10.08.2015 по 15.02.2021 та зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату індексації грошового забезпечення за період з 10.08.2015 по 28.02.2018 з урахуванням базового місяця січень 2008 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб;

2) зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату грошового забезпечення за період з 01.03.2018 року по 15.02.2021, відповідно до вимог п. 5 Порядку №1078 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України № 1013 від 09.12.2015) з відрахуванням виплаченої та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб;

3) визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати з 30.01.2020 по 31.12.2020 грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2020 року та зобов`язати військову частину НОМЕР_2 провести перерахунок та виплату грошового забезпечення з 30.01.2020 по 31.12.2020, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року з врахуванням виплачених сум;

4) визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_2 щодо не нарахування та не виплати з 01.01.2021 по 15.02.2021 грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021 та зобов`язати військову частину НОМЕР_2 провести перерахунок та виплату позивачу грошового забезпечення з 01.01.2021 по 15.02.2021, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021 року з врахуванням виплачених сум;

5) зобов`язати військову частину НОМЕР_2 нарахувати і виплатити компенсацію втрат доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати індексації грошового забезпечення за період з 10.08.2015 по 15.02.2021 та грошового забезпечення з 30.01.2020 по 31.12.2020;

6) визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати з 21.01.2022 по 24.03.2022 за час тимчасового виконання обов`язків начальника штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 грошового забезпечення, з урахуванням посадового окладу, встановленого для цієї посади та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату з 21.01.2022 по 24.03.2022 за час тимчасового виконання обов`язків начальника штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 грошового забезпечення, з урахуванням посадового окладу, встановленого для цієї посади;

7) визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати з 15.02.2021 по 31.12.2021 грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021 та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату позивачу грошового забезпечення з 15.02.2021 по 31.12.2021, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2021 з врахуванням виплачених сум;

8) визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати з 01.01.2022 по 15.12.2022 грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 провести перерахунок та виплату грошового забезпечення з 01.01.2022 по 15.12.2022, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01.01.2022 з врахуванням виплачених сум;

9) зобов`язати військову частину НОМЕР_1 нарахувати і виплатити компенсацію втрати доходів у зв`язку з порушенням термінів виплати грошового забезпечення з 15.02.2021по 31.12.2021, а також грошового забезпечення за час тимчасового виконання обов`язків начальника штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 .

10 липня 2023 року Волинський окружний адміністративний суд прийняв рішення, яким позов задовольнив частково.

Визнав протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 щодо нездійснення нарахування та виплати індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 10.08.2015 по 15.02.2021 зі встановленням базового місяця - січень 2008 року.

Зобов`язав Військову частину НОМЕР_2 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 10.08.2015 по 15.02.2021 зі встановленням базового місяця - січень 2008 року із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших ви плаї, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 44 від 15.01.2004.

Визнав протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та не виплати з 21.01.2022 по 24.03.2022 ОСОБА_1 за час тимчасового виконання обов`язків начальника штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 грошового забезпечення, з урахуванням посадового окладу, встановленого для цієї посади.

Зобов`язав Військову частину НОМЕР_1 здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 21.01.2022 по 24.03.2022 за час тимчасового виконання обов`язків начальника штабу - першого заступника командира військової частини НОМЕР_1 грошового забезпечення, з урахуванням посадового окладу, встановленого для цієї посади (з урахуванням виплачених сум).

У задоволенні решти позовних вимог суд першої інстанції відмовив.

18.07.2023 року позивач подав заяву про ухвалення додаткового судового рішення щодо стягнення солідарно з військової частини НОМЕР_2 , військової частини НОМЕР_3 , військової частини НОМЕР_1 на користь позивача витрат на професійну правничу допомогу в сумі 8000 грн.

30 серпня 2023 року Волинський окружний адміністративний суд прийняв додаткове рішення, яким заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення задовольнив частково та стягнув на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань військової частини НОМЕР_2 та військової частини НОМЕР_1 витрати на правову допомогу по 1500 грн.

У задоволенні інших вимог заяви відмовив.

Приймаючи додаткове рішення, суд першої інстанції виходив з того, що сума витрат позивача на правову допомогу у цій справі не відповідає складності справи та часу затраченому адвокатом на надання відповідних послуг. Внаслідок цього, суд зменшив суму витрат, які необхідно відшкодувати на користь позивача, за надання адвокатом правничої допомоги, до 3000 грн.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржила військова частина НОМЕР_1 , яка просить додаткове рішення суду першої інстанції скасувати, оскільки вважає, що розмір витрат на правничу допомогу, які поніс позивач, суд визначив не вірно з огляду на складність справи та час витрачений адвокатом на надання правової допомоги.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Частиною 1 статті 132 КАС України визначено, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до пункту 1 частини 3 статті 132 КАС України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Як передбачено частиною 1 статті 134 КАС України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з частиною 3 та 4 статті 134 КАС України, для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та, з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Апеляційний суд встановив те, що вартість правничих послуг, які надав адвокат складає 8000 грн.

Згідно із рахунком на оплату № 46 від 05 січня 2023 року, адвокат надав позивачу такі послуги:

- підготовка позовної заяви (9 год.) - 4500 грн.;

- підготовка адвокатських запитів (5 год.) 2500 грн;

- судовий супровід справи (4 год.) 1000 грн.

Разом з тим, апеляційний суд зазначає, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Апеляційний суд погоджується із судом першої інстанції в тому, що розмір витрат на правничу допомогу, зазначений позивачем, не відповідає складності справи, оскільки практика розгляду цієї категорії спорів є усталеною, справа не є складною і не потребує багато часу на збирання доказів та написання позовної заяви.

Тому апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції вірно зменшив розмір витрат на правову допомогу, які необхідно відшкодувати на користь позивача.

Натомість відповідач не довів, що розмір витрат на правову допомогу, який визначив суд є не співмірним із складністю справи.

Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене, апеляційний суд дійшов до переконання в тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, апеляційний суд вважає доводи апеляційної скарги безпідставними та такими, що не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржене додаткове рішення суду першої інстанції без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 316, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а додаткове рішення Волинського окружного адміністративного суду від 30 серпня 2023 року в справі № 140/3945/23 - без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених статтею 328 КАС України, за наявності яких постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Постанова складена 02.11.2023 року