Справа № 140/21086/23
Суддя: Плахтій Наталія Борисівна
Дата ухвалення: 2023-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року ЛуцькСправа № 140/21086/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Плахтій Н.Б.,

розглянувши за правилами спрощеного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач, ГУПФУ у Волинській області) про визнання протиправним та скасування рішення про відмову в перерахунку страхового стажу від 05.07.2023 №0300-0202-8/38028;

зобов`язання здійснити перерахунок страхового стажу, зарахувавши до страхового стажу періоди роботи: 15.08.1991 по 02.12.1991 на посаді вихователя в Маяківській середній школі-інтернаті, з 01.09.1997 по 31.08.1998 період навчання в Академії Державного управління при Президентові України.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 22.03.2022 подав заяву про призначення пенсії до ГУ ПФУ у Волинській області. Рішенням №11 від 01.04.2022 відмовлено в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.

ОСОБА_1 звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області з метою правильного обчислення сум страхових внесків, які слід сплатити для можливості подальшого виходу на пенсію ще у 2022 році. Відповідно йому видали повідомлення-розрахунок №94 від 07.11.2022 із зазначенням суми і рахунку, на який слід сплатити дані кошти, які ним були сплачені.

Позивач, розуміючи, що необхідний страховий стаж для призначення пенсії за віком в розмірі 29 років в нього вже наявний, 07.12.2022 звернувся в ГУ ПФУ у Волинській області із заявою про призначення пенсії за віком. Рішенням ГУ ПФУ у Київській області від 12.12.2022 №11 відмовлено в призначенні пенсії. Відмова мотивована тим, що його страховий стаж становить 26 років 11 місяців 17 днів й за доданими документами до страхового стажу не зараховано: періоди роботи за записами трудової книжки з 15.08.1991 по 02.12.1991, оскільки відсутній запис про звільнення; для зарахування періодів за записами трудової книжки з 15.08.1991 по 02.12.1991 необхідно надати уточнюючу довідку про період роботи, видану підприємством, на якому працював заявник, на підставі первинних документів за час виконання роботи. Також позивач зазначає, що із доданого до вказаної відмови розрахунку страхового стажу слідує, що до страхового стажу не зарахований період навчання в Академії державного управління при Президентові України з 01.09.1997 по 31.08.1998.

З метою отримання більш детальної інформації щодо вищевказаної відмови в призначенні пенсії в лютому 2023 року позивач звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із зверненням, в якому просив дати роз`яснення та переглянути рішення від 12.12.2022 №11. На вказане звернення позивач отримав лист від 01.03.2023 №5048-3422/К-02/8-0300/23, в якому пенсійний орган зазначив, що при обчисленні страхового стажу не враховано період роботи з 15.08.1991 по 02.12.1991 у Маяківській середній школі - інтернат на підставі записів трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки не відображено інформацію про звільнення. Разом з тим, у трудовій книжці НОМЕР_1 наявний запис про період навчання в Академії державного управління при Президентові України з 01.09.1997 по 31.08.1998, однак, відсутні відомості щодо присвоєння кваліфікації та форми навчання.

01.06.2023 позивач засобами поштового зв`язку цінним листом з описом вкладення направив до ГУ ПФУ у Волинській області заяву про перерахунок страхового стажу. Листом від 05.07.2023 №0300-0202-8/38028 йому знову було відмовлено в перерахунку страхового стажу.

Позивач вважає відмову ГУ ПФУ у Волинській області протиправною та такою, що підлягає скасуванню, оскільки відсутність запису про звільнення, жодним чином не впливає на наявність в нього стажу в період із 15.08.1991 року по 02.12.1991. Щодо не зарахування до страхового стажу періоду навчання в Академії державного управління при Президентові України з 01.09.1997 по 31.08.1998, то позивач покликається на те, що відповідно до абз.2 п.10 Положення про прийом слухачів до Української Академії державного управління при Президентові України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.04.1996 №446, час навчання в академії за денною формою зараховується слухачам до загального трудового стажу, а також до стажу державної служби, якщо вони до вступу в Академію мали стаж державної служби.

Позивач вважає, що відмова відповідача в зарахуванні окремих періодів роботи та навчання до його страхового стажу впливає на вік виходу на пенсію і протиправно позбавляє його можливості вийти на пенсію по досягненню 60-річного віку.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 02.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач правом подати відзив на позов не скористався.

Згідно із частиною шостою статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Відтак справу вирішено на підставі наявних у ній матеріалів.

Враховуючи вимоги статті 262 КАС України судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких мотивів та підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , тобто після досягнення 60 років, звернувся до ГУ ПФУ у Волинській області із заявою та документами про призначення йому пенсії за віком.

Рішенням територіального управління пенсійного фонду від 01.04.2022 №11 ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. Тривалість страхового стажу становить 28 років 2 місяці 16 днів, при необхідному 29 років.

Позивач повторно, після сплати страхових внесків, 07.12.2022 звернувся до пенсійного управління з метою правильного обчислення сум страхових внесків.

12.12.2022 ГУ ПФУ у Київській області прийнято рішення №, яким відмовлено в призначенні пенсії за віком, оскільки заявник не набув необхідного страхового стажу. При цьому страховий стаж у вказаному рішенні зазначено 26 років 11 місяців 17 днів.

Позивач в порядку звернення звернувся до керівника ГУ ПФУ у Волинській області щодо надання інформації про зарахування неповних місяців його роботи до страхового стажу як повних місяців на підставі повідомлення-розрахунку від 07.11.2022 №94.

Листом від 01.03.2023 №5048-3422/К-02/8-0300/23 відповідач повідомив, що за його реєстраційним номером відображено сплату внесків за повні місяці. Разом з тим, при обчисленні страхового стажу не враховано період роботи з 15.08.1991 по 02.12.1991 у Маяківській середній школі-інтернат на підставі записів трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки не відображено інформацію про звільнення. Також у трудовій книжці ОСОБА_1 наявний запис про період навчання в Академії державного управління при Президентові України з 01.09.1997 по 31.08.1998, однак відсутні відомості щодо присвоєння кваліфікації та форми навчання. З метою надання практичної допомоги спеціалістами управління для підтвердження періоду навчання за належністю надіслано запит листом від 28.02.2023 №300-0202-10/8890.

01.06.2032 ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою про перерахунок страхового стажу, в якій просив також зарахувати до стажу наступні періоди: 15.08.1991 по 02.12.1991 на посаді вихователя в Маяківській середній школі-інтернаті, з 01.09.1997 по 31.08.1998 період навчання в Академії Державного управління при Президентові України.

Листом від 05.07.2023 ГУ ПФУ у Волинській області за №0300-0202-8/38028 повідомило позивача, що в копії довідки від 20.01.2023 №09/01-19 відсутня інформація про припинення трудових відносин, а в копії диплому НОМЕР_2 , виданому 31.08.1998, не зазначено дату зарахування та форму навчання, у зв`язку з чим необхідно долучити додаток до даного диплому. На запит ГУ ПФУ у Волинській області від 28.02.2023 №0300-0202-10/8890 до Академії державного управління при Президентові України щодо підтвердження періоду навчання з 01.09.1997 по 31.08.1998 відповідь не надходила.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Пунктом шостим частини першої статті 92 Конституції України визначено, що виключно законами України визначаються, зокрема, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Згідно із преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, який набув чинності з 01.01.2004 (далі Закон №1058-IV), цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Частиною 1 статті 9 Закону №1058-ІV визначено, що в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати, зокрема, пенсія за віком.

За правилами частини першої статті 26 Закону №1058-ІV Особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Отже, право на призначення пенсії за віком протягом 2022 року мали особи, які досягнули віку 60 років та за умови наявності у таких осіб страхового стажу не менше 29 років.

Відповідно до статті 1 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягала державному соціальному страхуванню, якою або за яку сплачувався збір на обов`язкове державне пенсійне страхування згідно із законодавством, що діяло раніше, та/або підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню згідно із цим Законом і за який сплачено страхові внески.

Таке ж визначення містить і частина 1 статті 24 Закону №1058-IV, яка передбачає, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Згідно з частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини 4 статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Таким чином, до 01.01.2004 стаж роботи підтверджується в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-IV.

Так, приписами статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі Закон №1788-ХІІ) визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Статтею 62 Закону №1788-XII передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637).

Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Аналіз вказаних норм дає підстави для висновку, що основним документом, який підтверджує трудовий стаж позивача є його трудова книжка. При цьому, лише у разі відсутності трудової книжки або записів в ній органи пенсійного фонду мають право встановлювати трудовий стаж на підставі інших первинних документів.

Так, спірні правовідносини у даній справі виникли у зв`язку з відмовою пенсійного органу у зарахуванні окремих періодів роботи позивача до страхового стажу на підставі трудової книжки, яка заповнена з недоліками, та копії диплому.

З наявних в матеріалах справи копії трудової книжки від 04.03.1981 НОМЕР_1 ОСОБА_1 слідує, зокрема, що позивач:

з 15.08.1991 прийнятий на посаду вихователя Маяківської середньої школи-інтернат (запис №10);

з 02.12.1991 переведений на посаду 0,5 ставки вихователя (запис №11);

з 01.09.1997 зарахований слухачем Академії Державного управління при Президентові України (запис №17);

з 31.08.1998 відрахований з Академії у зв`язку з закінченням навчання з наданням відпустки на 30 календарних днів відповідно до Постанови Кабунету Міністрів України від 23.04.1996 №446 (запис №18).

Спірні періоди роботи позивача, що в сукупності становить 1 рік 3 місяці 18 днів, до його страхового стажу не зараховані у зв`язку з відсутністю запису про звільнення у трудовій книжці та наданням копії диплому про навчання, в якому не зазначено відомостей щодо форми навчання та кваліфікації.

Суд зазначає, що згідно з пунктом 2.2 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників від 29.07.1993 №58 (далі Інструкція №58) до трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення; відомості про нагородження і заохочення: про нагородження державними нагородами України та відзнаками України, заохочення за успіх у роботі та інші заохочення відповідно до чинного законодавства України; відомості про відкриття, на які видані дипломи, про використані винаходи і раціоналізаторські пропозиції та про виплачені у зв`язку з цим винагороди.

Відповідно до пункту п.2.4 зазначеної вище Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються арабськими цифрами (число і місяць двозначними). Наприклад, якщо робітник або службовець прийнятий на роботу 5 січня 1993 р., у графі 2 трудової книжки записується «05.01.1993».

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Згідно з пунктами 2.11, 2.12 Інструкції №58 відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Пунктом 2.27 Інструкції №58 передбачено, що запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер.

Як слідує з матеріалів справи, підставою для не зарахування періоду роботи з 15.08.1991 по 02.12.1991 слугувала відсутність запису про звільнення з посади вихователя Маяківської середньої школи-інтернату. Так, 15.08.1991 позивача прийнято на роботу у Маяківську середню школу-інтернат на посаду вихователя (запис №10), однак запис про звільнення з цієї установи відсутній.

Суд зазначає, що дані щодо номеру та дати наказів про звільнення та інформація про звільнення відносяться до необхідних записів трудової книжки, а у випадку їх відсутності підлягає застосуванню Порядок №637, яким передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Разом з тим суд зауважує, що відповідно до частини третьої статті 44 Закону №1058-IV органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Проте, як свідчать матеріали справи, жодної перевірки поданих позивачем документів з урахуванням вимог частини третьої статті 44 Закону №1058-IV відповідачем проведено не було.

Суд враховує, що з трудової книжки НОМЕР_1 позивача слідує, що спірний період відповідає всім вимогам заповнення трудової книжки, оскільки містить чітку дату прийому та переведення на іншу посаду, назву посади, на якій працював позивач у період з 15.08.1991 по 02.12.1991, та відбиток печатки установи.

Вказаний період роботи позивача підтверджений довідками Княгининівського ліцею Волинської обласної ради, який є правонаступником Маяківської середньої школи-інтернат, від 20.01.2023 №09/01-19 та №08/01-09.

При цьому суд зауважує, що позивач просить зарахувати частину періоду роботи вихователем у Маяківській середній школі-інтернаті, а саме той період, який можна чітко визначити з трудової книжки позивача.

За наведених обставин суд вважає, що вказаний період роботи позивача підлягає зарахуванню до його страхового стажу.

Водночас щодо не зарахування періоду навчання з 01.09.1997 по 31.08.1998 в Академії Державного управління при Президентові України, суд враховує, що відповідно до пункту 2.16. Інструкції №58 для студентів, слухачів курсів, учнів, аспірантів, та клінічних ординаторів, які мають трудові книжки, навчальний заклад (наукова установа) вносить записи про час навчання на денних відділеннях (у тому числі підготовчих) вищих навчальних закладів. Підставою для таких записів є накази навчального закладу (наукової установи) про зарахування на навчання та про відрахування з числа студентів, учнів, аспірантів, клінічних ординаторів.

Таким чином в Інструкції №58 чітко передбачено внесення до трудових книжок, зокрема, слухачів курсів записів про час навчання лише на денних відділеннях.

При цьому суд зауважує, що спірний період навчання позивача завірений печаткою навчального закладу, отже є підтвердженим, записи, внесені до трудової книжки, між собою пов`язані хронологічно та не мітять ознак підчисток чи підробок.

Разом з тим, зазначена відповідачем обставина про відсутність відомостей щодо присвоєння кваліфікації та форми навчання у дипломі позивача не є підставою для не зарахування періоду навчання в Академії Державного управління при Президентові України, що лише свідчить про необґрунтованість та недобросовісність дій ГУ ПФУ у Волинській області при розгляді документів щодо визначення права на призначення пенсії, що в результаті призвело до порушення прав позивача.

Суд зазначає, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки. Відповідачем не взято до уваги, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці. Крім того, позивач не може нести відповідальності за правильність заповнення його трудової книжки.

Аналогічний висновок вказаний і в постановах Верховного Суду від 17 липня 2018 року у справі №220/989/17, від 19 грудня 2019 року у справі №307/541/17.

Верховний Суд у постановах від 30.09.2019 в справі №638/18467/15-а та від 25.04.2019 в справі №593/283/17 зазначив, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів Пенсійного фонду України для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 21.02.2018 в справі №687/975/17 вказав, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства, відтак вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань з призначення пенсії за віком.

На переконання суду, відповідач протиправно не зарахував до страхового стажу ОСОБА_1 періодів його роботи з 15.08.1991 по 02.12.1991 та навчання з 01.09.1997 по 31.08.1998, а тому дії ГУ ПФУ у Волинській області щодо не зарахування до страхового стажу позивача даних періодів її роботи та навчання слід визнати протиправними.

З урахуванням встановлених у справі фактичних обставин, наведених вище норм законодавства, та беручи до уваги зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, враховуючи вимоги статті 245 КАС України, суд дійшов висновку, що належним способом захисту порушеного права позивача є прийняття судом рішення про задоволення позову шляхом визнання протиправними дій ГУ ПФУ у Волинській області щодо відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_1 періодів його роботи з 15.08.1991 по 02.12.1991 на посаді вихователя в Маяківській середній школі-інтернаті та навчання з 01.09.1997 по 31.08.1998 в Академії Державного управління при Президентові України; зобов`язання відповідача зарахувати до страхового стажу позивача вищевказаних періодів.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь позивача необхідно стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача судовий збір в розмірі 1073,60 грн, сплачений згідно з квитанцією.

Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області щодо не відмови у зарахуванні до страхового стажу ОСОБА_2 періодів його роботи з 15.08.1991 по 02.12.1991 на посаді вихователя в Маяківській середній школі-інтернаті та навчання з 01.09.1997 по 31.08.1998 в Академії Державного управління при Президентові України.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_2 періоди його роботи з 15.08.1991 по 02.12.1991 на посаді вихователя в Маяківській середній школі-інтернаті та навчання з 01.09.1997 по 31.08.1998 в Академії Державного управління при Президентові України.

Стягнути на користь ОСОБА_2 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області судові витрати у сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три грн 60 коп.).

Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська обл., м.Луцьк, вул.Кравчука, 22В, )

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій