Справа № 160/17202/23
Суддя: Чепурнов Д.В.
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

31 жовтня 2023 року м. Дніпросправа № 160/17202/23
Суддя І інстанції Ільков В.В.

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Чепурнова Д.В. (доповідач),

суддів: Сафронової С.В., Іванова С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області

на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення відповідача №90 від 17.12.2021 року;

- зобов`язати відповідача, з урахуванням висновків суду у справі, повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перевід на пенсію по інвалідності від 26.11.2021 року, з зарахуванням до загального та пільгового підземного стажу за Списком №1 періодів: з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року, з 04.02.2019 року по 12.05.2019 року, з 03.07.2019 року по 01.09.2019 року, з 01.10.2021 року по 22.11.2021 року (з урахуванням перетину періодів) та з урахуванням заробітку за ці періоди.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за №90 від 17.12.2021 року про відмову ОСОБА_1 у переведенні з пенсії в разі втрати годувальника на пенсію по інвалідності від трудового каліцтва.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.11.2021 року про перевід з пенсії в разі втрати годувальника на пенсію по інвалідності від трудового каліцтва, з зарахуванням до страхового стажу періодів роботи ОСОБА_1 на підприємстві «ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 04.02.2019 року по 12.05.2019 року та з 03.07.2019 року по 01.09.2019 року та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду здійснених у цьому рішенні.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована протиправністю відмови у призначенні позивачу пенсії по інвалідності через відсутність необхідного страхового стажу. Вказує на те, до страхового стажу не зараховано періоди роботи на підприємстві «ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 04.02.2019 року по 12.05.2019 року та з 03.07.2019 року по 01.09.2019 року у зв`язку з відсутністю сплати єдиного соціального внеску зазначеним підприємством.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши доводи апеляційної скарги та правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права в межах доводів останньої, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України та отримує пенсію в разі втрати годувальника.

ОСОБА_1 через веб-портал електронних послуг 07.11.2022 року звернувся із заявою про призначення пенсії по інвалідності, відповідно до якої Головним управлінням Пенсійного фонду в Донецькій області було прийнято рішення про призначення пенсії по інвалідності починаючи з 07.11.2022 року.

Згідно доказів, долучених до матеріалів справи, позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Позивач через веб портал електронних послуг 26.11.2021 року звернувся із заявою про перерахунок пенсії, а саме про переведення з пенсії в разі втрати годувальника на пенсію по інвалідності від трудового каліцтва.

За результатами розгляду заяви позивача від 26.11.2021 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області було прийнято рішення №90 від 17.12.2021 року про відмову у переводі з пенсії в разі втрати годувальника на пенсію по інвалідності від трудового каліцтва відповідно до статті 32 Закону №1058-ІV, через відсутність необхідного страхового стажу.

Згідно вказаного рішення, відповідачем 1 було визначено, що страховий стаж позивача становить 06 місяців 29 днів.

Пільговий стаж роботи за Списком № 1 становить 03 місяці 09 днів.

Враховуючи вказані обставини, відповідачем 1 до страхового стажу роботи позивача не було зараховано періоди роботи на підприємстві «ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 04.02.2019 року по 12.05.2019 року та з 03.07.2019 року по 01.09.2019 року через відсутність сплати єдиного соціального внеску зазначеним підприємством.

Позивач у позові зазначає про те, що згідно спірного рішення та наданих йому письмових роз`яснень № 4380-3391/Я-15/8-0500/22 від 22.02.2022 року під час розгляду його заяви про перехід на пенсію по інвалідності відповідач не зарахував до його страхового (загального та пільгового підземного за списком №1) стажу:

- весь період роботи на підприємстві ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» з 22.06.2021 року по 22.11.2021 року;

- періоди роботи на підприємстві «ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 04.02.2019 року по 12.05.2019 року, з 03.07.2019 року по 01.09.2019 року;

- весь період навчання в Селидівському гірничому технікуму з 01.09.2015 року по 30.06.2019 року.

Не погоджуючись з рішенням про відмову в призначенні пенсії по інвалідності, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Колегія суддів, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права при ухваленні оскарженого рішення, виходить з наступного.

Згідно із положеннями частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно із преамбулою Закону України №1058-IV, цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст.8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у ст. 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.

Згідно із ч.1 ст. 30 Закону № 1058-IV Пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону.

В свою чергу, відповідно до ч.1 ст. 32 вказаного Закону Особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією:

для осіб з інвалідністю II та III груп:

до досягнення особою 23 років включно - 1 рік;

від 24 років до досягнення особою 26 років включно - 2 роки;

від 27 років до досягнення особою 28 років включно - 3 роки;

від 29 років до досягнення особою 31 року включно - 4 роки;

від 32 років до досягнення особою 33 років включно - 5 років;

від 34 років до досягнення особою 35 років включно - 6 років;

від 36 років до досягнення особою 37 років включно - 7 років;

від 38 років до досягнення особою 39 років включно - 8 років;

від 40 років до досягнення особою 42 років включно - 9 років;

від 43 років до досягнення особою 45 років включно - 10 років;

від 46 років до досягнення особою 48 років включно - 11 років;

від 49 років до досягнення особою 51 року включно - 12 років;

від 52 років до досягнення особою 55 років включно - 13 років;

від 56 років до досягнення особою 59 років включно - 14 років.

Особи, яким установлено інвалідність після досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, мають право на пенсію по інвалідності за наявності страхового стажу, зазначеного в абзаці першому частини першої статті 26 цього Закону.

Відповідно до ч.1, 2, 4 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Як вбачається з рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №90 від 17.12.2021 року необхідний страховий стаж для призначення позивачу пенсії по інвалідності становить 1 рік, а наявний у позивача страховий стаж 06 місяців 29 днів, а пільговий 03 місяці 09 днів. При цьому за доданими документами страхового стажу роботи позивача не було зараховано періоди роботи на підприємстві «ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 04.02.2019 року по 12.05.2019 року та з 03.07.2019 року по 01.09.2019 року через відсутність сплати єдиного соціального внеску зазначеним підприємством

Перевіривши вірність відмови у зарахуванні зазначеного періоду роботи позивача, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до статті 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страхові внески - це кошти відрахувань на соціальне страхування, збір на обов`язкове державне пенсійне страхування та страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, сплачені (які підлягають сплаті) згідно із законодавством, що діяло раніше; надходження від сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, що спрямовуються на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Страхувальники - це роботодавці та інші особи, які відповідно до закону сплачують єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування та/або є платниками відповідно до цього Закону.

Згідно з пунктом 1 частини 1 статті 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - це період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

За змістом статті 20 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до статті 106 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Отже, обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, який здійснив нарахування цього внеску та утримання його із заробітної плати позивача.

Таким чином, внаслідок невиконання підприємством «ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» обов`язку по сплаті страхових внесків до Пенсійного фонду України позивач позбавлений соціальної захищеності та пенсійного стажу за час роботи на вказаному підприємстві, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Колегія суддів вважає обґрунтованими висновки суду першої інстанції стосовно того, що позивач не повинен відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування до страхового стажу при перерахунку пенсії позивача періодів його роботи на такому підприємстві.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області протиправно не зараховано до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи на підприємстві «ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 04.02.2019 року по 12.05.2019 року та з 03.07.2019 року по 01.09.2019 року, а тому рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області №90 від 17.12.2021 року про відмову у призначенні пенсії є протиправним та підлягає скасуванню.

При цьому, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення позовних вимог про зобов`язання зарахувати до страхового стажу періоду роботи позивача на підприємстві ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» з 22.06.2021 року по 22.11.2021 року, оскільки матеріали справи не містять відмови/рішення про незарахування такого періоду.

Разом з цим, суд першої інстанції, зобов`язуючи Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.11.2021 року про перевід з пенсії в разі втрати годувальника на пенсію по інвалідності від трудового каліцтва, з зарахуванням до страхового стажу періодів роботи ОСОБА_1 на підприємстві «ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 04.02.2019 року по 12.05.2019 року та з 03.07.2019 року по 01.09.2019 року та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду здійснених у цьому рішенні, не врахував того, що рішення про призначення пенсії по інвалідності відносно позивача приймало Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області за принципом екстериторіальності, і саме воно досліджувало пенсійні документи позивача і вирішувало питання щодо зарахування спірного періоду.

Відтак, за наслідками судового розгляду, обов`язок щодо повторного розгляду заяви ОСОБА_1 від 26.11.2021 року про перевід з пенсії в разі втрати годувальника на пенсію по інвалідності від трудового каліцтва, з зарахуванням до страхового стажу періодів роботи ОСОБА_1 на підприємстві «ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 04.02.2019 року по 12.05.2019 року та з 03.07.2019 року по 01.09.2019 року має бути покладений на Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області.

З урахуванням наведеного, рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає зміні.

Згідно із ч.6 ст. 139 КАС України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», розподіл судових витрат не здійснюється.

Керуючись: пунктом 2 частини 1 статті 315, статтями 321, 322, 327, 329 КАС України, Третій апеляційний адміністративний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області задовольнити частково.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року змінити частині визначення органу, на який покладено обов`язок зарахувати періоди роботи позивача і повторного розгляду заяви про призначення пенсії по інвалідності, виклавши абзац третій його резолютивної частини в наступній редакції.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 26.11.2021 року про перевід з пенсії в разі втрати годувальника на пенсію по інвалідності від трудового каліцтва, з зарахуванням до страхового стажу періодів роботи ОСОБА_1 на підприємстві «ВП «Шахта «Україна» ДП «Селидіввугілля» з 04.02.2019 року по 12.05.2019 року та з 03.07.2019 року по 01.09.2019 року та прийняти обґрунтоване рішення, з урахуванням висновків суду здійснених у цьому рішенні.

В іншій частині рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 12 вересня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 31 жовтня 2023 року.

Головуючий - суддя Д.В. Чепурнов

суддя С.В. Сафронова

суддя С.М. Іванов