Справа № 260/7259/23
Суддя: Гебеш С.А.
Дата ухвалення: 2023-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

03 листопада 2023 року м. Ужгород№ 260/7259/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Гебеш С.А.;

при секретарі судових засідань - Романець Е.М.

та осіб, які беруть участь у справі:

представник позивача - Зоркін Р.В.;

представник відповідача - не з`явився;

третя особа - не з`явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправною та скасування постанови, третя особа - ОСОБА_1 , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач - Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області звернулося до Закарпатського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу від 03.08.2023 року у розмірі 5100,00 грн. у виконавчому провадженні №72023979.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що постановою старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) від 03.08.2023 року накладено штраф у розмірі 5100,00 грн. за невиконання рішення Закарпатського окружного адміністративного суду № 260/4024/22 без поважних причин.

В той же час, позивач зазначає, що стягувачу було виконано перерахунок пенсії 19 квітня 2023 року в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження, а саме відновлено ОСОБА_1 з 01. липня 2021 року щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 гривень, передбачену Постановою КМУ №713 від 14 липня 2021 року, з урахуванням раніше проведених виплат. Починаючи з 01.07.2021 року розмір пенсії вже був обрахований у розмірі 27186,27 гривень на виконання попереднього рішення суду №260/1393/22 та з 01.03.2022 року розмір пенсії склав 30992,35 гривень на виконання попереднього рішення суду №260/4023/23.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 23.08.2023 року відкрито провадження у даній адміністративній справі та призначено справу до судового розгляду.

Ухвалою Закарпатського окружного адміністративного суду від 05.09.2023 року до у часті у даній справі залучено ОСОБА_2 в якості третьої особи.

29.09.2023 року ОСОБА_1 подав до суду письмові пояснення. Із наданих пояснень третьої особи вбачається, що посилання позивача на обмеження максимального розміру пенсії і неможливість включення донарахованої суми до пенсії є безпідставними, а значить причини щодо виконання рішення суду в повному обсязі відсутні.

У судовому засіданні представник позивача підтримав заявлений позов, просив суд задоволити позовні вимоги та скасувати оскаржувану постанову про накладення штрафу.

Будучи належним чином повідомленими про день, час та місце судового розгляду представник відповідача та третя особа у судове засідання не з`явилися.

У відповідності до вимог ст. 268 КАС України у справах, визначених статтями 273-277, 280-283, 285-289 цього Кодексу, щодо подання позовної заяви та про дату, час і місце розгляду справи суд негайно повідомляє відповідача та інших учасників справи шляхом направлення тексту повістки на офіційну електронну адресу, а за її відсутності - кур`єром або за відомими суду номером телефону, факсу, електронною поштою чи іншим технічним засобом зв`язку.

Учасник справи вважається повідомленим належним чином про дату, час та місце розгляду справи, визначеної частиною першою цієї статті, з моменту направлення такого повідомлення працівником суду, про що останній робить відмітку у матеріалах справи, та (або) з моменту оприлюднення судом на веб-порталі судової влади України відповідної ухвали про відкриття провадження у справі, дату, час та місце судового розгляду.

Неприбуття у судове засідання учасників справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Судом встановлено, що рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.11.2022 року в адміністративній справі № 260/4024/22 відмовлено у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 12.04.2023 року Рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 10.11.2022 року у справі № 260/4024/22 скасувано та прийнято нове, яким адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області щодо зменшення ОСОБА_1 з 01.07.2021 року щомісячної доплати до пенсії у розмірі 2000,00 грн., відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» №713 від 14 липня 2021 року. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області провести перерахунок та виплату щомісячної доплати до пенсії ОСОБА_1 виходячи із суми 2000,00 грн., відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» №713 від 14 липня 2021 року, з урахуванням виплачених сум за період з 01.07.2021 року.

09.05.2023 року у даній справі видано виконавчий лист.

14.06.2023 року старшим державним виконавцем Південно-Західного МРУ МЮ Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Білинцем В.О. відкрито виконавче провадження ВП № 72023979 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 09.05.2023 року Закарпатським окружним адміністративним судом у справі № 260/4024/22 (а.с. 6).

На виконання постанови про відкриття виконавчого провадження позивач надіслав лист від 21.06.2023 року, в якому повідомив, що стягувачу було виконано перерахунок пенсії 19.04.2023 року в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження, згідно рішення Закарпатського окружного адміністративного суду № 260/4024/22 від 12.04.2023 року. На виконання рішення суду №260/4024/22 Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Закарпатській області відновлено ОСОБА_1 з 01.07.2021 року щомісячну доплату до пенсії у розмірі 2000,00 гривень, передбачену Постановою КМУ №713 від 14.07.2021 року, з урахуванням раніше проведених виплат. Починаючи з 01.07.2021 року розмір пенсії вже був обрахований у розмірі 27186,27 гривень на виконання попереднього рішення суду №260/1393/22, та з 01.03.2022 року розмір пенсії склав 30992,35 гривень на виконання попереднього рішення суду №260/4024/22. Водночас повідомлено по те, що у випадках, коли зобов`язання, що покладені судовими рішеннями на органи пенсійного фонду не визначають окремий порядок проведення перерахунку пенсії, перерахунок здійснюється з урахуванням вимог чинного законодавства. Згідно п.1 Постанови №713 - передбачена щомісячна доплата встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом №2262-ХІІ, починаючи з 01.07.2021 року отже доплата різниці в пенсії відсутня.

10.07.2023 року державним виконавцем направлено до Головного управління Пенсійного Фонду України в Закарпатській області запит щодо надання відомостей, коли стягувач ОСОБА_1 буде отримувати щомісячну доплату пенсії в розмірі 2000,00 гривень згідно рішення суду №260/4024/23 від 12.04.2013 року.

На запит державного виконавця від 10.07.2023 року, Головне управління Пенсійног Фонду України в Закарпатській області надало лист - відповідь від 12.07.2023 року.

Із вказаного листа вбачається, що пенсійним фондом стягувачу виконано перерахунок пенсії 26.04.2023 року в добровільному порядку до відкриття виконавчого провадження згідно рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 12.04.2023 року №260/4024/23. Також вказано про те, що судові рішення, що набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного Фонду України відповідно до покладених зобов`язань, у встановленому чинним законодавством порядку. Відповідно до ст. 3 КАС України, провадження в адміністративних справах здійснюються відповідно до закону, чинного на час розгляду і вирішення справи. Відповідно до вимог КАСУ в порядку адміністративного судочинства захисту підлягають тільки порушені, а не ті, які можуть бути порушені у майбутньому. Під час виконання рішень суду дії Головного управління повинні узгоджуватися із зобов`язаннями, визначеними судом у резолютивній частині рішення. У випадку, коли у рішенні суду не визначено кінцевої дати періоду, за який слід здійснити перерахунок пенсії, виплата за рішенням судів, якими зобов`язано органи ПФУ здійснити перерахунок та виплату пенсії без обмеження строком, продовжується до внесення змін до норм законодавства, яким керувався суд при винесенні рішення, або до зміни умов пенсійного забезпечення одержувача. Водночас, повідомлено, що у випадках, коли зобов`язання, що покладені судовим рішенням на органи ПФУ не визначають окремий порядок проведення перерахунку пенсії, перерахунок здійснюється з урахуванням вимог чинного законодавства. На виконання рішення суду №260/4024/22 Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Закарпатській області відновлено ОСОБА_1 з 01.07.2021 року щомісячну доплату у розмірі 2000,00 гривень, передбачену Постановою КМУ №713 від 14.07.2021 року, з урахуванням раніше проведених виплат, в межах максимального розміру встановленого законодавством у відповідності до п. 1 Постанови 712 та п. 2 Постанови 118. Оскільки починаючи з 01.07.2021 року розмір пенсії вже був обрахований у розмірі 27186,27 гривень на виконання попереднього рішення суду №260/1393/22, та починаючи з 01.03.2022 року розмір пенсії 30992,35 гривень на виконання попереднього рішення суду №260/4023/22, що вже перевищував максимальний розмір 10 прожиткових мінімумів, встановлений законодавством, отже доплата різниці в пенсії відсутня.

03.08.2023 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Білинцем В.О. винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. у ВП № 72023979 за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначає Закон України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон №1404).

Згідно з ч. 1 ст. 1 ст. 1 Закону № 1404 виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно зі статтею 5 Закону України №1404 примусове виконання рішень покладається, зокрема, на органи державної виконавчої служби (державних виконавців).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404 підлягають примусовому виконанню рішення на підставі виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 15 Закону України №1404 сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Статтею 18 Закону України № 1404 встановлені обов`язки і права виконавців. Виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Відповідно до ч. 6 ст. 26 Закону № 1404 за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню).

Згідно положень статті 27 Закону України №1404, у разі ненадання боржником у строки, встановлені частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного виконання рішення, документального підтвердження повного виконання рішення державний виконавець на наступний день після закінчення відповідних строків розпочинає примусове виконання рішення.

Згідно зі статті 63 Закону України №1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність. Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Статтею 75 Закону України № 1404 встановлено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

У відповідності до ч. 4 ст. 19 Закону № 1404 сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Системний аналіз викладених правових норм свідчить про те, що правовою підставою для накладення державним виконавцем на боржника штрафу у межах виконавчого провадження є невиконання боржником судового рішення у встановлений строк без поважних причин. Поважними причинами невиконання боржником рішення можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення боржника, пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для виконання рішення у встановлений виконавцем строк та повинні бути підтверджені належними доказами.

Як вже встановлено судом, 03.08.2023 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Білинцем В.О. винесено постанову про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн. у ВП № 72023979 за невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії.

Обґрунтовуючи поважність причин невиконання рішення суду, позивач вказує, що згідно п. 1 Постанови №713 передбачена щомісячна доплата встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом №2262-ХІІ, починаючи з 01.07.2021 року отже доплата різниці в пенсії відсутня.

Як вбачається із досліджених судом доказів, а саме виписок по картковому рахунку ОСОБА_1 , а також протоколів перерахунку його пенсії, станом на момент винесення оскаржуваної постанови рішення суду від у справі №260/4024/23, на підставі якого видано виконавчий лист №260/4024/22 боржником не виконано, так як позивач здійснивши перерахунок пенсії обмежив таку максимальним розміром, тобто щомісячна доплата у розмірі 2000,00 гривень міститься у складових пенсії ОСОБА_1 , після перерахунку здійсненого 19.04.2023 року, однак не врахована у підсумку пенсії.

Таким чином, суд вказує на те, що рішення суду у справі №260/4024/23, на підставі якого видано 09.05.2023 року виконавчий лист №260/4024/22 Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Закарпатській області не виконано, оскільки не здійснено виплату щомісячної доплати до пенсії ОСОБА_1 виходячи із суми 2000,00 грн., відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб» №713 від 14 липня 2021 року, з урахуванням виплачених сум за період з 01.07.2021 року.

Суд зауважує, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження не виконання рішення суду з поважних причин.

Поважними в розумінні Закону №1404-VIII можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення, боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Аналогічна позиція висловлена постановою Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі №127/3770/17 та від 12 грудня 2018 року в справі №821/1568/16.

17.07.1997 Україна ратифікувала Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, яка відповідно до частини першої статті 9 Конституції України стала частиною національного законодавства України.

Міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства.

Отже Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод є частиною національного законодавства України відповідно до положень статті 9 Конституції України.

За змістом статті 32 Конвенції про захист прав і основоположних свобод (далі - Конвенція) людини питання тлумачення і застосування Конвенції належить до виключної компетенції Європейського суду, який діє відповідно до Конвенції, тобто рішення Європейського суду є невід`ємною частиною Конвенції як практика її застосування і тлумачення.

Предметом регулювання Конвенції є захист основних прав і свобод особи, що передбачає пряму дію норм Конвенції.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" закріплено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Пунктом 1 статті 6 Конвенції кожному гарантовано право на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру.

Європейський суд з прав людини (надалі - ЄСПЛ) у рішенні "Юрій Миколайович Іванов проти України" наголосив на тому, що право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Ефективний доступ до суду включає право на виконання судового рішення без невиправданих затримок.

У такому контексті відсутність у заявника можливості домогтися виконання судового рішення, винесеного на його користь, становить втручання у право на мирне володіння майном. Відповідно, необґрунтовано тривала затримка у виконанні обов`язкового для виконання судового рішення може становити порушення Конвенції. Обґрунтованість такої затримки має оцінюватися з урахуванням, зокрема, складності виконавчого провадження, поведінки самого заявника та компетентних органів, а також суми і характеру присудженого судом відшкодування.

Отже виконання судового рішення як завершальна стадія судового провадження, є невід`ємним елементом права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції, складовою права на справедливий суд.

В межах спірних правовідносин позивачем не надано жодних доказів, які б засвідчували наявність поважних причин для невиконання рішення суду, що набрало законної сили, або про неможливість його виконання у терміни, визначені виконавцем. Жодних доказів боржником ні виконавцю, ні до суду у цій справі не надано.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Приймаючи до уваги наведені вище висновки, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку, що відповідачем правомірно винесено оскаржувану постанову, а тому позов у задоволенні позову необхідно відмовити у повному обсязі.

Підстави для розподілу судових витрат у розумінні статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України відсутні.

Керуючись ст. 5, 19, 77, 243, 246, 287, Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Народна, буд. 4 ) до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Закарпатській області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (Закарпатська область, м. Ужгород, пл. Шандора Петефі, буд. 14 ) про визнання протиправною та скасування постанови, третя особа - ОСОБА_1 - відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 255 КАС України, з особливостями, визначеними ст. 287 КАС України та може бути оскаржено до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня проголошення.

СуддяС.А. Гебеш