Справа № 380/23550/23
Суддя: Кисильова Ольга Йосипівна
Дата ухвалення: 2023-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

01 листопада 2023 рокусправа № 380/23550/23

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Кисильова О.Й., перевіривши виконання вимог статей 160, 161 КАС України за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області, секретаря Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області Святого Володимира Михайловича про визнання протиправними та скасування рішення, розпорядження,

в с т а н о в и л а:

ОСОБА_1 (далі-позивач) звернулася до суду із адміністративним позовом до Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області (далі відповідач-1), секретаря Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області Святого Володимира Михайловича (далі-відповідач-2), у якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення XLVII-ої позачергової сесії восьмого демократичного скликання Сокільницької сільської ради від 28.06.2023 № 762;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження секретаря Сокільницької сільської ради від 11.07.2023 № 148-к.

Ухвалою від 13.10.2023 позовна заява залишена без руху. Позивачу встановлений строк для усунення зазначених у мотивувальній частині ухвали недоліків шляхом подання заяви про поновлення строку звернення до адміністративного суду та вказати обставини, які можуть бути враховані судом, як поважні, для поновлення пропущеного строку із наданням відповідних доказів.

27.10.2023 позивач надіслала заяву про усунення недоліків, у якій зазначила, що після отримання копії розпорядження секретаря сільської ради у вересні 2023 року позивач керувалася нормами К3пП України. Тобто, позивач зазначає, що звертаючись до суду була впевнена про застосування до цих правовідносин трьохмісячного строку звернення до суду, визначеного нормами К3пП України, який не минув навіть з моменту прийняття спірних рішення та розпорядження, а тому жодні процесуальні порушення нею не допущені.

Також позивач зазначає, що Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні, затвердженим Законом України Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" введено на території України з 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року воєнний стан, який діє на даний час. Введення воєнного стану в Україні є загальновідомою обставиною, що може вказувати на об`єктивну неможливість своєчасної реалізації особою права на звернення до суду.

Стверджує, що у зв`язку із призначенням Сокільницькою сільською радою розслідування про створення комісії з перевірки фінансово-господарської діяльності Відділу освіти Сокільницької сільської ради, позивачці було створено такі умови виконання службових обов`язків, які забирали увесь наявний у неї час та унеможливлювали вирішення нею особистих справ.

Таким чином, у зв`язку з воєнним станом та необхідністю присвячувати службі по 10-12 годин на добу, позивач була позбавлена можливості займатися своїми особистими справами та з`ясовувати результати діяльності комісії для проведення службового розслідування та пошуку юристів для звернення до суду задля захисту своїх прав та інтересів.

Частково введення воєнного стану в Україні зумовило неможливість нормального функціонування відділу освіти та підвищення зайнятості позивача, що вплинули на своєчасність подання позовної заяви і є поважною причиною для поновлення процесуального строку на звернення до адміністративного суду.

Надаючи оцінку доводам позивача про поважність причин пропуску строку звернення до суду, слід врахувати таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Частиною 3 ст. 122 КАС України визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Як вбачається із матеріалів справи, ОСОБА_1 обіймає посаду начальника відділу освіти Сокільницької сільської ради, тобто є посадовою особою органу місцевого самоврядування.

28.06.2023 Сокільницька сільська рада ухвалила рішення № 762 про розгляд звернення директора Сокільницького ліцею ім. І.Я. Франка.

11.07.2023 секретар Сокільницької сільської ради прийняв розпорядження № 148-к про притягнення до дисциплінарної відповідальності та застосування до начальника відділу освіти Сокільницької сільської ради ОСОБА_1 дисциплінарного стягнення у вигляді догани.

За правилами п. 17 ч. 1 ст. 4 КАС України публічна служба - діяльність на державних політичних посадах, у державних колегіальних органах, професійна діяльність суддів, прокурорів, військова служба, альтернативна (невійськова) служба, інша державна служба, патронатна служба в державних органах, служба в органах влади Автономної Республіки Крим, органах місцевого самоврядування.

Отже, спірні правовідносини виникли у зв`язку із проходженням ОСОБА_1 публічної служби.

Згідно із ч. 5 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду у справах щодо проходження публічної служби встановлюється місячний строк.

Таким чином, законодавством регламентовано місячний строк звернення особи до суду за захистом її прав, свобод та законних інтересів, що обумовлено метою досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та дисциплінуванням учасників адміністративного судочинства щодо своєчасної реалізації їх права на суд.

Спірні накази прийняті відповідачами 28.06.2023 та 11.07.2023. До суду із позовом про скасування цих наказів позивач звернулася 28.09.2023 засобами поштового зв`язку, пропустивши передбачений ч. 5 ст. 122 КАС України місячний строк звернення до суду.

Щодо покликання позивача на введення в Україні воєнного стану, що зумовило неможливість нормального функціонування відділу освіти та підвищення зайнятості позивача, слід врахувати таке.

У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі Закону України "Про правовий режим воєнного стану" Указом Президента України від 24.02.2022 №64/22 в Україні введений воєнний стан на 30 діб, строк дії якого був продовжений Указами Президента від 14.03.2022 № 133/2022, від 18.04.2022 № 2593/2022, від 17.05.2022 № 341/2022, від 12.08.2022 № 573/2022, від 07.11.2022 № 757/2022, від 06.02.2023 № 58/2023, від 26.07.2023 № 451/23 та триватиме до 18.11.2023.

Так, Верховний Суд в ухвалі від 21.07.2022 у справі № /2897/13-ц наголошує, що питання поновлення процесуального строку у випадку його пропуску з причин, пов`язаних із запровадженням воєнного стану в Україні, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням доводів, наведених у заяві про поновлення такого строку. Сам по собі факт запровадження воєнного стану в Україні не може бути підставою для поновлення процесуального строку. Такою підставою можуть бути обставини, що виникли внаслідок запровадження воєнного стану та унеможливили виконання учасником судового процесу процесуальних дій протягом установленого законом строку.

Також, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у постанові від 02.12.2021 у справі № 640/20314/20, досліджуючи питання щодо поважності причин пропуску процесуального строку зазначив, що причина пропуску строку звернення до суду може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.

Тобто, поважними причинами можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, при цьому такі обставини повинні бути підтверджені належним чином.

Зважаючи на це, покликання позивача у клопотанні на обставини щодо введення воєнного стану, як причину пропуску строку звернення до суду, без посилання на конкретні обставини, що перешкоджали такому зверненню, не можуть бути визнані поважними.

Щодо твердження позивача про застосування до цих правовідносин трьохмісячного строку звернення до суду, визначеного нормами К3пП України, слід зауважити, що притягнення позивача, яка є посадовою особою органу місцевого самоврядування, до дисциплінарної відповідальності, є спором щодо проходження нею публічної служби, відтак до цих правовідносин застосовується спеціальний місячний строк, передбачений ч. 5 ст. 122 КАС України.

Варто зауважити, що відповідно до ст. 68 Конституції України кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Отже, юридична необізнаність і невірне трактування норм права, зміна законодавства чи відсутність чіткого законодавчого врегулювання певних питань, не є поважною причиною для пропуску строку на звернення до суду.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду з відповідним позовом.

Так, ч. 2 ст. 44 КАС України покладає на учасників справи обов`язок добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки, в тому числі щодо дотримання строків звернення до суду, визначених законом, які підлягають застосуванню до спірних правовідносин.

Поряд з цим, поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).

З урахуванням наведеного, слід дійти висновку, що реалізація позивачем права на звернення до суду з позовною заявою в рамках строку звернення до суду залежить виключно від неї самої, а не від дій чи бездіяльності посадових осіб відповідачів. Позивач необґрунтовано, не дотримуючись такого порядку, позбавляє себе можливості реалізовувати своє право на звернення до суду в межах строків звернення до суду, не реалізація цього права зумовлена її власною пасивною поведінкою.

Аналогічного правового висновку щодо застосування строку звернення до суду, передбаченого статтею 122 КАС України у соціальних спорах, дійшов Верховний Суд у постанові від 31.03.2021 у справі № 240/12017/19.

Суд, оцінюючи обставини, що перешкоджали особі здійсненню права на своєчасне звернення за захистом порушених прав, свобод та інтересів, повинен виходити з оцінки та аналізу всіх наведених у заяві доводів.

Поновлення встановленого процесуальним законом строку для звернення до адміністративного суду здійснюється у розумних межах та лише у виняткових, особливих випадках, виключно за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод або законних інтересів.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Законодавче закріплення строків звернення з адміністративним позовом до суду є гарантією стабільності публічно-правових відносин, призначенням якої є забезпечення своєчасної реалізації права на звернення до суду, забезпечення стабільної діяльності суб`єктів владних повноважень при здійсненні управлінських функцій, дисциплінування учасників адміністративного судочинства.

За загальним правилом перебіг строку на звернення до адміністративного суду починається від дня виникнення права на адміністративний позов, тобто, коли особа дізналася або могла дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відтак, пасивна поведінка позивача щодо не вчинення дій для реалізації свого права не свідчить про існування таких обставин, які перешкоджали позивачу дізнатися про стан своїх прав, свобод та інтересів. При зверненні до суду позивач повинна довести той факт, що вона не могла дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернулася за його захистом до суду протягом місяця від дати порушення її прав, свобод чи інтересів.

Підсумовуючи викладене вище, варто зазначити таке.

Частиною 6 ст. 161 КАС України встановлено, що у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Відповідно до ч. 1 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого публічно-правові відносини можуть вважатися спірними. Тому, якщо протягом законодавчо встановленого строку особа не звернулася до суду за вирішенням спору, відповідні відносини набувають ознаки стабільності.

Вирішуючи питання про дотримання строку звернення до суду у кожному конкретному випадку, необхідно виходити не лише з безпосередньої обізнаності особи про факти порушення її прав, але й з об`єктивної можливості особи знати про такі факти.

Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 05.11.2019 у справі №804/516/17, від 15.07.2019 у справі № 804/9030/16.

Отже, чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів. Це, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними.

Таким чином, дотримання строків звернення з адміністративним позовом є однією з умов для реалізації права на позов у публічно-правових відносинах. Вона дисциплінує учасників цих відносин у випадку, якщо вони стали спірними, запобігає зловживанням і можливості регулярно погрожувати зверненням до суду, сприяє стабільності діяльності суб`єктів владних повноважень щодо виконання своїх функцій.

Тому у разі пропущення строку звернення до суду належить обґрунтувати поважність причин пропущення такого строку.

Із викладених у позовній заяві обставин та доданих до неї матеріалів суддя встановила, що із рішенням від 28.06.2023 № 762 позивач ознайомлена під розписку 29.06.2023.

Разом із тим, розпорядження № 148-к про притягнення ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності та застосування дисциплінарного стягнення у вигляді догани датоване 11.07.2023.

Отже, про спірне рішення від 28.06.2023 № 762 позивач дізналась 29.06.2023, а про розпорядження № 148-к повинна була дізнатися не пізніше середини липня 2023 року.

До суду із цим позовом ОСОБА_1 звернулася засобами поштового зв`язку 28.09.2023, про що свідчить трекінг поштових відправлень № 414, тобто із пропуском місячного строку звернення до суду, визначеного ч. 5 ст. 122 КАС України.

Заява позивача від 27.10.2023 про усунення недоліків позову не містить жодних обставин, які підтверджені належними доказами, в обґрунтування поважності причин пропуску позивачем строків звернення до суду із цим позовом.

Таким чином, доводи позивача про поважність причини пропуску строку звернення до суду, які наведені у клопотанні про поновлення строку, є необґрунтованими.

Згідно із п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених ч. 2 ст. 123 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 123 КАС України передбачено, якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

З огляду на викладене вище, з врахуванням тієї обставини, що позивач подала позов після закінчення строків, встановлених ч. 5 ст. 122 КАС України, та наведені підстави поважності причин пропуску строку звернення до суду не є поважними, позовну заяву належить повернути позивачеві.

Керуючись ст. ст. 47, 122, 123, 160, 161, 169, 248, КАС України,

у х в а л и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області, секретаря Сокільницької сільської ради Львівського району Львівської області Святого Володимира Михайловича про визнання протиправними та скасування рішення, розпорядження, разом із доданими до неї документами повернути позивачеві.

Повернути ОСОБА_1 сплачений судовий збір відповідно до платіжної інструкції від 28.09.2023 № 9319-2439-9963-3536 2147 (дві тисячі сто сорок сім) грн 20 коп.

Роз`яснити позивачеві, що повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом.

Копію ухвали надіслати позивачеві.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту судового рішення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяКисильова Ольга Йосипівна