Справа № 303/5203/23
Суддя: Нос Степан Петрович
Дата ухвалення: 2023-10-19 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 жовтня 2023 рокуЛьвівСправа № 303/5203/23 пров. № А/857/15609/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючого судді Носа С. П.;

суддів Кухтея Р.В., Шевчук С.М.;

за участю секретаря судового засідання Петрунів В.І.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 серпня 2023 року у справі № 303/5203/23 (головуюча суддя Курах Л.В., м. Мукачево) за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області, Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови, закриття провадження,-

ВСТАНОВИВ:

07 червня 2023 року ОСОБА_1 (далі позивач) звернувся у Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Закарпатській області (далі - відповідач -1), Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі відповідач -2), в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову відповідача-1 серії ЕАС №7101281 від 03 червня 2023 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративне правопорушення (далі - КУпАП) та закрити провадження у справі.

В обґрунтування вимог позовної заяви зазначено, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, оскільки працівники патрульної поліції винесли постанову серії ЕАС №7101281 від 03.06.2023 без дослідження усіх обставин справи, не встановили наявності складу адміністративного правопорушення в його діях передбаченого ч. 1 ст.122 КУпАП, а також розгляд справи відбувся з порушенням вимог статей 245,276,278,279,280 Кодексу України про адміністративне правопорушення, у зв`язку з чим, позивач звернувся за захистом своїх прав до суду першої інстанції.

Рішенням Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 серпня 2023 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області та Департаменту патрульної поліції Національної поліції України про визнання незаконною та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - відмовлено.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги позивач обґрунтовує тим, що оскаржуване рішення є незаконним та необґрунтованим, прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. Зокрема, апелянт зазначає, що суд першої інстанції ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позову в повній мірі проігнорував порушення відповідачем-1 порядку розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП, належним чином не дослідив докази у справі, що стали підставою для прийняття судом першої інстанції необґрунтованого рішення від 15.08.2023 року.

Представники позивачів в судове засідання не з`явилися, хоча відповідачі належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового засідання, що відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України не перешкоджає розгляду справи за їх відсутності.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача, дослідивши обставини справи та доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Судом апеляційної інстанції з матеріалів справи встановлено, що інспектором УПП в Закарпатській області рядовим поліції Бабидоричем Р.Ф. винесено постанову серії ЕАС № 7101281 від 03.06.2023 року про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн.

Не погодившись з прийнятою інспектором УПП в Закарпатській області рядовим поліції Бабидоричем Р.Ф. постановою серії ЕАС № 7101281 від 03.06.2023 року, позивач звернувся до суду першої інстанції з адміністративним позовом за захистом своїх прав.

Суд першої інстанції приймаючи рішення у справі №303/5203/23 виходив з того, що відповідач діяв у спосіб, передбачений законами України та правомірно притягнув позивача до адміністративної відповідальності, оскільки позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б свідчили про обґрунтованість заявлених позовних вимог. Також, суд першої інстанції звернув увагу на те, що сама незгода ОСОБА_1 щодо його притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП не є підставою для скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення та звільнення від адміністративної відповідальності, з чим погоджується суд апеляційної інстанції виходячи з наступного.

Закон України "Про дорожній рух" №3353-ХІІ (далі Закон №3353-ХІІ) регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання.

До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин. Учасники дорожнього руху зобов`язані, у тому числі, знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону №3353-ХІІ, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 №1306 затверджено Правила дорожнього руху (далі - ПДР України).

Відповідно до п. 1.1 ПДР України останні відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Відповідно до частини першої статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

З матеріалів справи встановлено, що 03.06.2023 о 09 год. 08 хв. позивач , керуючи транспортним засобом «RENAULT TALISMAN», номерний знак НОМЕР_1 , в населеному пункті м. Ужгороді на АД М-06 «Київ-Чоп» 806 км, рухався із швидкістю 100 км/год., чим перевищив швидкість на 50 км/год. та порушив п. 12.4. Правил дорожнього руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно зі статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух

Відповідно до п. 12.4 ПДР у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється зі швидкістю не більше 50 км/год.

Статтею 251 КУпАП передбачено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до підпункту 9 частини першої статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 40 статті 31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Судом першої інстанції зазначено та перевірено судом апеляційної інстанції, що у матеріалах адміністративної справи №303/5203/23 міститься фотознімок та відеозапис здійснений сертифікованим приладом TruCam №ТС008374, який зафіксував автомобіль позивача марки «RENAULT TALISMAN», номерний знак НОМЕР_1 зі швидкістю руху 100 км/год.

Також, з вказаного вище відеозапису встановлено, що саме позивач, керуючи автомобілем «RENAULT TALISMAN», номерний знак НОМЕР_1 , рухався в населеному пункті зі швидкістю 100 км/год.

З наданого відповідачем фото та відео вбачається, що правопорушення здійснене саме в населеному пункті Ужгороді, оскільки зазначена широта: 48°34'37.4"N, довгота: 22°20'08.8"E дає можливість пересвідчитись, що дане місце є населеним пунктом.

Суд апеляційної інстанції врахувавши зазначені дані, прийшов до висновку, що адміністративне правопорушення вчинене ОСОБА_1 , згідно з даними з інтернет-сервісу Google Maps, що є в загальному користуванні, точка за координатами широта: 48°34'37.4"N, довгота: 22°20'08.8"E знаходиться на автодорозі М-06 в межах населеного пункту вул. Гагаріна, 101А, м. Ужгород, Закарпатська область., відповідно правопорушення ПДР відбулось в межах населеного пункту.

Статтями 283 і 284 КУпАП визначено форму й передбачено основні вимоги щодо змісту як постанови про накладення адміністративного стягнення, так і рішення, що постановляється в конкретній адміністративній справі.

Згідно з частиною першою статті 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За правилами визначеними статтею 252 КУпАП посадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

З матеріалів справи вбачається, що лазерний вимірювач швидкості TruCam LTI 20/20 отримав сертифікат затвердження типу засобів вимірювальної техніки від 26.12.2018 року № UА.TR.001.

Відповідно до свідоцтва про провірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 22-01/26696, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 02 грудня 2022 року та чинного до 02 грудня 2023 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів TruCam LTІ 20/20 №ТС0008374, є придатним до застосування. Максимально допустима похибка при вимірюванні швидкості в ручному та автоматичному режимах: + 2 км/год в діапазоні від 2 км/год до 200 км/год; + 1% в діапазоні від 201 км/год до 320 км/год.

Необхідно зазначити, що можливість використання виробу «TruCam LTІ 20/20» виробництва LaserTechnologyInc, США також підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку.

Лазерний вимірювач швидкості TruCam LTІ 20/20 здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Таким чином, інформація з фотознімку, здійсненого сертифікованим приладом TruCam серії TruCam №ТС008374 підтверджує перевищення позивачем швидкості, а географічні координати дозволяють встановити, що правопорушення зафіксоване в межах населеного пункту.

Щодо доводів апелянта про порушення відповідачем процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення на місці зупинки, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.

Статтею 258 КУпАП передбачено фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення без складання протоколу, тому доводи скаржника щодо відсутності протоколу про адміністративне правопорушення є необґрунтованими.

Відповідно до ч. 1 ст. 268 КУпАП, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Згідно з ч.1 ст.276 КУпАП України, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Частинами 2, 4 статті 258 КУпАП встановлено, що у разі вчинення адміністративний правопорушень, розгляд, яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі, протокол не складається. У випадках, передбачених ч.ч.1, 2 цієї статті, уповноваженими органами на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог ст.283 КУпАП.

Отже, у визначених законодавством випадках допускається скорочене провадження у справах про адміністративні правопорушення, яке передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення. Застосування процедури скороченого провадження у випадках, визначених законом, не призводить до порушення процесуальних прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, закріплених в КУпАП.

При цьому можливість реалізації особою своїх прав на участь у розгляді справи, права на захист тощо, передбачена також шляхом оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення до суду.

Суд апеляційної інстанції не бере до уваги посилання апелянта на порушення порядку розгляду справи про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем, оскільки з відеозапису долученого до матеріалів справи (а.с. 36), судом апеляційної інстанції при огляді відоезапису встановлено, що інспектор УПП в Закарпатській області рядовий поліції Бабидорич Р.Ф. дотримав вимоги передбачені КУпАП щодо розгляду матеріалів справи про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності передбаченої ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Підсумовуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що позивача правомірно було притягнуто до адміністративної відповідальності спірною постановою, тому за таких обставин позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають, а суд першої інстанції при вирішенні спірних правовідносин правильно застосував норм матеріального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

Приписи ст. 316 КАС України визначають, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судове рішення ухвалене судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, на підставі правильно встановлених обставин справи, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, то суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення - без змін.

Керуючись ст. 242-244, 250, 272, 286, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення. Рішення Мукачівського міськрайонного суду Закарпатської області від 15 серпня 2023 року у справі № 303/5203/23 без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя С. П. Нос
судді Р. В. Кухтей
С. М. Шевчук
Повне судове рішення складено та підписано 03 листопада 2023 року у зв`язку з перебуванням у відпустці судді Шевчук С.М. (відповідно до наказу Голови суду від 09.10.2023 №652/к/тм) та судді Кухтея Р.В. (відповідно до наказу В.о. голови суду від 25.10.2023 №686/к/тм).