Справа № 500/3724/23
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/3724/23

31 жовтня 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі: головуючого судді Осташа А. В. за участю: секретаря судового засідання Хоміцької С.О., позивача - ОСОБА_1 , представника позивача - Снітинського Б.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся в суд з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в якому просив визнати протиправними дії щодо неврахування при обчисленні пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" заробітної плати державного службовця, відображеної у довідках виданих Головним управлінням ДФС у Тернопільській області про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №10/10/19-18-05-32 від 22.01.2018 №443/6/19-18-05-32/904 від 31.01.2018, №88/10/19-00-05-33 від 14.02.2019, та довідках про складові заробітної плати для призначення пенсії особи, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби №10/10/19-18-05-32 від 22.01.2018, №443/6/19-18-05-32/904 від 31.01.2018, №89/10/19-00-05-33 від 14.02.2019 та відповідно - зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області провести перерахунок та виплату пенсії за віком відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу", в розмірі 60 відсотків суми заробітної плати, з якоі було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, з вересня 2017 року по грудень 2017 року, з грудня 2017 року по грудень 2018 року, та з грудня 2018 року по теперішній час з урахуванням заробітної плати державного службовця, відображеної в довідках виданих Головним управлінням ДФС у Тернопільській області про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №10/10/19-18-05-32 від 22.01.2018 №443/6/19-18-05-32/904 від 31.01.2018, №88/10/19-00-05-33 від 14.02.2019, та довідках про складові заробітної плати для призначення пенсії особи, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби №10/10/19-18-05-32 від 22.01.2018, №443/6/19-18-05-32/904 від 31.01.2018, №89/10/19-00-05-33 від 14.02.2019.

Ухвалою суду від 06.07.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено розгляд справи на 02.08.2023.

Відповідач 24.07.2023 подав відзив на позов.

Згідно позиції, викладеної у відзиві, Головне управління ПФУ в Тернопільській області заперечує проти позову, оскільки вважає, що підстав для перерахунку пенсії позивача на підставі довідок Головного управління ДФС 2018 та 2019 років немає, оскільки при призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу" від 19.12.1993 №3723-ХІІ, на виконання рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 14.02.2018 у справі №819/2352/17, враховувались довідки від 02.08.2017 №13978/10/19-18-05-35 та №2424/6/19-18-05-35/5203 від 27.07.2018. Тобто було враховано довідки які видані відповідно до Постанови КМУ №622 від 14.09.2016 та які визначають розрахунок розміру пенсії виходячи із заробітної плати держслужбовця на час виходу на пенсію, а у випадку з позивачем це буде 28.08.2017 - дата яка визначена рішенням суду. При цьому предствник відповідача у відзиві наголосила на тому, що Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VІІ, який набрав чинності з 01.05.2016 не передбачено перерахунку раніше призначених пенсії державних службовців,а тому довідки 2018 та 2019 років не могли бути враховані для проведення перерахунку пенсії позивача.

Позивач 31.07.2023 подав відповідь на відзив в якому заперечив проти доводів відповідача викладених у відзиві.

Ухвалою суду від 02.08.2023 розгляд справи за клопотанням позивача відкладено на 12.09.2023.

Ухвалою суду (протокольною) від 12.09.2023 задоволено клопотання позивача та витребувано у відповідача для огляду матеріали пенсійної справи позивача, а розгляд справи відкладено на 16.10.2023.

Ухвалою суду від 16.10.2023 процесуальний строк розгляду справи продовжено до 06.11.2023 та додатково витребувано у відповідача матеріали електронної пенсійної справи позивача в періоді між 14.02.2018 та січнем 2021.

На виконання вимог ухвали суду від 16.10.2023, відповідач 25.10.2023 надав копії з матеріалів пенсійної справи позивача.

В судових засіданнях позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю з мотивів викладених в позові та відповіді на відзив.

Суд, повно та всебічно розглянувши матеріали справи, проаналізувавши подані докази, встановив наступні факти.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Тернопільській області та з 2014 року отримував пенсію за віком до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2018 року у справі № 819/2352/17, що залишене без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2018 року, підтверджено наявність у ОСОБА_1 необхідного 20 річного стажу роботи на державній службі.

На підставі рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 14.02.2018 року по справі №819/2352/17 та постанови Львівського апеляційного адміністративного суду від 29.05.2018 року, позивачу призначена пенсія за віком, згідно Закону України «Про державну службу», з 28.08.2017 року.

Тобто, позивач має вказаним судовим рішенням, яке набрало законної сили має право на призначення пенсії з урахуванням положень пункту 12 розділу XI "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII та статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-XII, що в даному випадку не заперечується сторонами та в подальшому було реалізовано, шляхом прийняття рішення пенсійного органу про призначення призначенні позивачу пенсії за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».

При призначенні пенсії ОСОБА_1 Тернопільським об`єднаним управлінням ПФУ Тернопільської області бралися до розрахунку довідка про складові заробітної плати від 02.08.2017 №13978/10/19-08-05-35 та довідка про середній розмір надбавок, премій, та інших виплат за липень 2017, які позивачем долучені до заяви про призначення пенсії від 28.08.2017.

В подальшому на підставі Постанов Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На підставі цієї Постанови, з 01.03.2019 проведено перерахунок пенсійної виплати із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17. При цьому, розмір середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої обчислюватиметься пенсія становить 4404,35 грн. (3764,40x1,17).

Враховуючи вищевикладене, особам, яким пенсії призначені відповідно до Закону України «Про державну службу», розмір пенсій яких, визначений за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», більший, проводилось автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за матеріалами пенсійних справ.

Як слідує із матеріалів справи, вказаний перерахунок пенсії призвів до збільшення розміру отриманої пенсії.

Таким чином, з 1 березня 2019 року Тернопільським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області розмір пенсії позивача перераховано з врахуванням норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

20 лютого 2019 року позивач звернувся до Тернопільського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Тернопільської області із заявою про переведення його на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону № 3723- XII і здійснити нарахування та виплату йому пенсії із врахуванням двох довідок про складові заробітної плати №88/10/19-00-05-33 від 14.02.2019 року на суму 7000 грн та №89/10/19-00-05-53 від 14.02.2019 року на суму 7868,89 грн., виданих Головним управлінням ДФС в Тернопільській області.

Листом від 06 травня 2019 року за № 329/Г-11 відмовив позивачу у переведенні на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону № 3723- XII та нарахуванні та виплаті пенсії із врахуванням двох довідок про складові заробітної плати за №88/10/19-00-05-33 від 14.02.2019 року на суму 7000 грн. та за №89/10/19-00-05-53 від 14.02.2019 року на суму 7868,89 грн., виданих Головним управлінням ДФС в Тернопільській області мотивуючи тим, що статтею 90 Закону України «Про державну службу, який набрав чинності з 01.05.2016, встановлено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Не погодившись з такою відмовою позивач 31 березня 2020 року звертався з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в якому просив визнати протиправною бездіяльність, щодо відмови Головного управління Пенсійного фонду України перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ та у невчиненні нарахування та виплаті йому пенсії із врахуванням двох довідок про складові заробітної плати за №88/10/19-00-05-33 від 14.02.2019 року та за №89/10/19-00-05-53 від 14.02.2019 року, виданих Головним управлінням ДФС в Тернопільській області протиправною та зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України перевести ОСОБА_1 на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ і вчинити нарахування та виплату йому пенсії із врахуванням двох довідок про складові заробітної плати за №88/10/19-00-05-33 від 14.02.2019 року на суму 7000 грн. та за №89/10/19-00-05-53 від 14.02.2019 року на суму 7868,89 грн. з 20 лютого 2019 року.

Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 19 червня 2020 року у справі №500/808/20, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 25.11.2020, в задоволенні адміністративного позову відмовлено в повному обсязі.

Відмовляючи в задоволенні адміністративного позову суди виходили, з тих підстав, що позивач представивши нові довідки про заробітну плату, де просить перевести його знову на пенсію по віку відповідно до Закону України «Про державну службу», звернувся із заявою про перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» .

Незважаючи на отриману відмову в перерахунку пенсії, позивач в лютому 2023 року вчергове звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою довільної форми, в якій вчергове просив провести перерахунок його песії на підставі довідок ГУ ДФС від 2018 та 2019 р.р.

Листом від 24.02.2023 №687-555/Г-02/9-1900/23 відповідач роз`яснив позивачу, що Законом України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VІІ, який набрав чинності з 01.05.2016 не передбачено перерахунку раніше призначених пенсії державних службовців, а тому довідки 2018 та 2019 років не можуть бути враховані для проведення перерахунку пенсії позивача.

Не погоджуючись з такими діями ГУ ПФУ позивач звернувся з даним позовом до суду.

Спірні правовідносини врегульовані наступними нормами:

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (надалі також - Закон № 1058-IV) визначено, що цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Згідно з частиною першою статті 10, частиною третьою статті 45 Закону № 1058-IV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

Відповідно до статті 37 Закону України від 19.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу» (надалі також - Закон № 3723-ХІІ) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

З 01.05.2016 набув чинності Закон України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» (надалі також - Закон № 889-VIII), яким визначено право на пенсійне забезпечення державних службовців.

Згідно частини першої статті 90 Закону № 889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до пункту 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII втратив чинність Закон № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.

Так, відповідно до пункту 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно пункту 12 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону № 3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Тобто, Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889-VIII передбачено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Водночас, для осіб, які мають не менш 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, статтею 37 Закону № 3723-ХІІ передбачено додаткові умови для наявності права на призначення пенсії державного службовця: певний вік і страховий стаж.

Як описано вище, рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 14 лютого 2018 року у справі № 819/2352/17, що залишене без змін постановою Львівського апеляційного адміністративного суду від 29 травня 2018 року, підтверджено наявність у ОСОБА_1 необхідного 20 річного стажу роботи на державній службі.

При призначенні пенсії державної служби з 28.08.2017 Тернопільським об`єднаним управлінням ПФУ Тернопільської області бралися до розрахунку довідка про складові заробітної плати від 02.08.2017 №13978/10/19-08-05-35 та довідка про середній розмір надбавок, премій, та інших виплат за липень 2017, які позивачем долучені до заяви про призначення пенсії від 28.08.2017.

В подальшому на підставі Постанов Кабінету Міністрів України від 20.02.2019 №124 затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

На підставі цієї Постанови, з 01.03.2019 проведено перерахунок пенсійної виплати із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії, в розмірі 1,17. При цьому, розмір середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої обчислюватиметься пенсія становить 4404,35 грн. (3764,40x1,17).

Враховуючи вищевикладене, особам, яким пенсії призначені відповідно до Закону України «Про державну службу», розмір пенсій яких, визначений за нормами Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», більший, проводилось автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за матеріалами пенсійних справ.

Як слідує із матеріалів справи, вказаний перерахунок пенсії призвів до збільшення розміру отриманої пенсії.

Таким чином, з 1 березня 2019 року Тернопільським об`єднаним управлінням Пенсійного фонду України Тернопільської області розмір пенсії позивача перераховано з врахуванням норм Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Як в 2019 році так і в 2023 році, для переведення на позивача на пенсію за Законом "Про державну службу", позивач представив нові довідки про заробітну за 2018 та 2019 роки.

Проте, суд вважає, що діючим законодавством не передбачено право позивач на такий перерахунок виходячи з наступних обгрунтувань:

Як видно із матеріалів, оглянутої в судовому засіданні, пенсійної справи позивача, ОСОБА_1 по його заяві та на виконання рішення суду від 14.02.2018, 28.08.2017 року була призначена пенсія відповідно до Закону України «Про державну службу» на підставі довідки про складові заробітної плати від 02.08.2017 №13978/10/19-08-05-35 та довідки про середній розмір надбавок, премій, та інших виплат за липень 2017, які долучені до заяви про призначення пенсії від 28.08.2017. Проте, довідки видані Головним управлінням ДФС у Тернопільській області про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця №10/10/19-18-05-32 від 22.01.2018 №443/6/19-18-05-32/904 від 31.01.2018, №88/10/19-00-05-33 від 14.02.2019, та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особи, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби №10/10/19-18-05-32 від 22.01.2018, №443/6/19-18-05-32/904 від 31.01.2018, №89/10/19-00-05-33 від 14.02.2019 не були враховані при призначенні пенсії.

Тобто, в даному випадку позивач хоче, щоб відбувся перерахунок раніше призначеної пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу».

У зв`язку із прийняттям цього Закону втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ та інші нормативні акти, якими було передбачено проведення перерахунку пенсій державним службовцям.

Відповідно до Закону України «Про державну службу» (№889-VIII) та Постанови Кабінету Міністрів України №622 від 14.09.2016 року «Деякі питання пенсійного забезпечення окремих категорій осіб», пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, оскільки перерахунок пенсії державним службовцям відповідно до Закону України «Про державну службу» з 01.05.2016р. не передбачений то Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області цілком правомірно не проводило перерахунку пенсії позивача на підставі довідок ГУ ДФС від 2018 та 2019 років.

Оскільки мало місце призначення одного й того ж самого виду пенсії (пенсії за віком), але за іншим законом, суд приходить до висновку про те, що показник середньої заробітної плати при переведенні з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року № 3723-XII на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час первинного призначення пенсії за віком. У випадку з позивачем станом на 28.08.2017 - дата з якої судом позивачу було призначено пенсію державної служби.

Наведена правова позиція сформована у постанові Верховного Суду від 29 листопада 2022 року у справі № 560/4589/21.

Отже, із врахуванням наведеного, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Судові витрати понесені позивачем не відшкодовуються.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії , - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 02 листопада 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_1 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: майдан Волі, 3,м. Тернопіль,Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46001, код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769);

Головуючий суддя Осташ А.В.