Справа № 140/20056/23
Суддя: Смокович Віра Іванівна
Дата ухвалення: 2023-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2023 року ЛуцькСправа № 140/20056/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Смокович В.І., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ФОП ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Волинській області про визнання протиправним та скасування рішення,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулась із позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (далі ГУ ДПС у Волинській області, відповідач, контролюючий орган) про визнання протиправним та скасування рішення про застосування фінансових санкцій від 21 червня 2023 року № 000551-09 на суму 16 800,00 грн.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що ГУ ДПС у Волинській області на підставі наказу від 10 травня 2023 року № 914-п про проведення фактичної перевірки суб`єкта господарювання ОСОБА_1 , 11 травня 2023 року проведено фактичну перевірку у магазині, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , та складено акт від 12 травня 2023 року №03/7719/09-01/, за результатами якого прийнято рішення про застосування фінансових санкцій від 21 червня 2023 року № 000551-09 на суму 16 800,00 грн.

Позивач вважає, що проведена працівниками ГУ ДПС у Волинській області фактична перевірка є незаконною, відтак рішення про застосування фінансових санкцій 21 червня 2023 року № 000551-09 на суму 16 800,00 грн. є протиправним та підлягає скасуванню.

Зокрема, зі змісту наказу від 10 травня 2023 року № 914-п не вбачається, яку саме інформацію про порушення позивачем, як платником податків, вимог законодавства, що підпадають під предмет фактичної перевірки, отримало ГУ ДПС у Волинській області, що стала у подальшому підставою для прийняття вищезазначеного рішення. Приймаючи наказ про проведення фактичної перевірки, контролюючий орган лише обмежився посиланнями на норми чинного законодавства, в тому числі норми Податкового кодексу України (далі ПК України), якими визначено підстави для проведення фактичної перевірки платника податків. Але при цьому жодним чином не обґрунтовано, що саме зумовило необхідність проведення перевірки позивача, як підприємця, наявність (отримання) якої саме інформації стало приводом для її проведення, а також не вказано мету перевірки, що має визначатися з підстав проведення перевірки.

Серед іншого, при проведенні вказаної перевірки посадовими особами ГУ ДПС у Волинській області не дотримано вимог абзацу 2 пункту 81.1 статті 81 ПК України, згідно якої посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів, зокрема: копії наказу про проведення перевірки, в якому зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися.

Так, всупереч вищевказаним вимогам Кодексу, у пункті 2 наказу від 23 вересня 2021 року № 2734 на проведення фактичної перевірки не вказано періоду діяльності, який буде перевірятись, а лише зазначено: «Перевірку провести протягом 10 діб, починаючи з 10 травня 2023 року за період діяльності платника податків (суб`єкта господарювання), з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України».

Крім того, у вищевказаному наказі на проведення фактичної перевірки є відмітка, про отримання його копії позивачем, як суб`єктом господарювання, з його підписом. Однак, дати та часу її отримання не вказано, що не дає можливості визначити коли відбулось ознайомлення - до початку її проведення, чи після, при тому, що абзац 2 пункту 81.1 статті 81 ПК України надає право контролюючому органу провести перевірку лише після пред`явлення або надіслання такого наказу. А сам наказ вручався ОСОБА_1 для підпису при підписанні акту перевірки після її проведення.

Звертає увагу, що порушення контролюючим органом вимог щодо призначення та проведення перевірки призводить до відсутності правових наслідків такої, а у випадку незаконності перевірки, прийнятий за її результатами акт індивідуальної дії підлягає визнанню протиправним та скасуванню.

З наведених мотивів та підстав просить адміністративний позов задовольнити в повному обсязі.

У відзиві на позовну заяву від 29 серпня 2023 року представник відповідача позовні вимоги не визнав, мотивуючи тим, що працівниками ГУ ДПС у Волинській області 11травня 2023 року на підставі наказу від 10 травня 2023 року № 914-п Про проведення фактичної перевірки та направлень на перевірку від 11 травня 2023 року №1368/03-20-09-01-15 проведено фактичну перевірку з метою дотримання вимог ПК України, законів України від 19 грудня 1995 року №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» (далі Закон №481/95-ВР), від 06 липня 1995 року №265/95-ВР «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг» (далі Закон №265/95-ВР) та інших нормативно-правових актів, які регулюють ліцензування, виробництво, обіг, зберігання спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального, в магазині, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , в якому здійснює господарську діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , за результатами якої встановлено порушення вимог:

- ст. 11-1 Закону №481/95-ВР - факт роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів;

- порушення вимог частини дев`ятої статті 15-3 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (із змінами і доповненнями)

Щодо підстав проведення перевірки представник відповідача посилається на підпункт 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, відповідно до якого (в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин) фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пального.

Тобто, у даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин (виробництво і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального) і це є самостійною обставиною, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

Крім того, підставою для проведення перевірки слугувала інформація, викладена в доповідній записці начальника управління контролю за підакцизними товарами від 09.05.2023 №855/03-20-09-01-03, згідно якої, при опрацюванні інформації в розділі «Чеки РРО» підсистеми «Аналітична система» в ІАІС «Податковий блок», що суб`єкт господарювання фізична особа-підприємець ОСОБА_1 в магазині, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , здійснює торгівлю алкогольними напоями в заборонений час доби, встановлений рішенням органу місцевого самоврядування.

Щодо не зазначення в наказі від 10 травня 2023 року № 914-п про проведення перевірки періоду діяльності позивача, який буде перевірятися, пояснив, що контролюючий орган посилається на статтю 102 ПК України у пункті 2 наказу, у якій зазначено, що у разі виявлення за результатами перевірки порушень інших вимог податкового законодавства, безпосередньо не пов`язаних з декларуванням податкових зобов`язань платником податків, а також порушень вимог іншого, крім податкового законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, останній, крім випадків, визначених пунктом 102.2 цієї статті, має право самостійно визначити суму штрафних санкцій (фінансових санкцій, штрафів) платника податків не пізніше 1095 днів з дня вчинення відповідного правопорушення.

Доводи позивача про те, що наказ на проведення перевірки вручався йому для підпису при підписанні акту перевірки після її проведення, зазначив, що відповідно до акта від 12 травня 2023 року №03/7719/09-01/ НОМЕР_1 перевірка розпочалась об 16:20 та відповідно до направлень на перевірки від 11.05.2023 №1368/03-20-09-01-15 вказано, що вручено копію наказу від 10 травня 2023 року №914п Про проведення фактичної перевірки .

Згідно пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки; копії наказу про проведення перевірки; службового посвідчення осіб, які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Не пред`явлення або не надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

Враховуючи вищевикладене, просить у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити повністю (арк. спр. 18-20).

У поданій відповіді на відзив від 29.08.2023 позивач звертала увагу суду, що для проведення фактичної перевірки контролюючий орган повинен отримати в установленому порядку інформацію про можливі порушення вимог податкового законодавства з боку суб`єкта господарювання, посилаючись на практику ВС постанова від 11.05.2023 по справі №500/5559/21. Оскільки у наказі не конкретизовано підстав для проведення перевірки та , на її думку, контролюючим органом не доведено факту вчинення порушень, тому рішення про застосування штрафних (фінансових) санкцій є протиправним та таким, що підлягає до скасування (арк. спр.35-36).

Інших заяв по суті справи, передбачених КАС України до суду не надходило.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи за наявними у справі матеріалами (арк. спр. 16).

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 02 жовтня 2023 року у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін відмовлено (арк. спр. 39).

Суд, перевіривши доводи сторін у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази на предмет належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємозв`язку доказів у їхній сукупності, встановив такі обставини.

Посадовими особами ГУ ДПС у Волинській області на підставі підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України, направлень від 11травня 2023 року №1368/03-20-09-01-15 (арк. спр. 25), на підставі наказу ГУ ДПС у Волинській області від 10 травня 2023 року №914 п Про проведення фактичної перевірки (арк. спр. 8) проведено фактичну перевірку фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 , яка здійснює господарську діяльність у магазині, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , та складено акт фактичної перевірки 12 травня 2023 року №03/7719/09-01/ (далі Акт) (арк. спр. 9).

В Акті зроблено висновки про порушення вимог статей 11, 11-1 Закону №481/95-ВР та Положення про виготовлення, зберігання, продаж марок акцизного податку та маркування алкогольних напоїв, тютюнових виробів і рідин, що використовуються в електронних сигаретах від 27 грудня 2010 року №1251.

На підставі вищевказаного акту перевірки ГУ ДПС у Волинській області винесено рішення 21 червня 2023 року № 000551-09, яким до позивача застосовано фінансові санкціі у загальній сумі 16800,00 грн:

- 10 000 грн за роздрібну торгівлю тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками таких тютюнових виробів, збільшеними на суму акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів;

- 6800,00 грн. продаж алкогольних напоїв у заборонений рішенням міської ради час доби (арк. спр. 12 зворот).

Вважаючи вказане рішення протиправним, позивач за захистом порушених прав звернулася до суду .

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно до статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України та який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Згідно із підпунктом 20.1.4 пункту 20.1 статті 20 ПК України контролюючі органи мають право проводити відповідно до законодавства перевірки і звірки платників податків (крім Національного банку України), у тому числі після проведення процедур митного контролю та/або митного оформлення.

Як передбачено підпунктом 20.1.10 пункту 20.1 статті 20 ПК України, контролюючі органи мають право здійснювати контроль за додержанням законодавства з питань регулювання обігу готівки (крім банків), порядку проведення готівкових розрахунків за товари (послуги), за наявністю ліцензій на провадження видів господарської діяльності, що підлягають ліцензуванню відповідно до закону, торгових патентів, за додержанням порядку приймання готівки для подальшого переказу (крім приймання готівки банками), за дотриманням суб`єктами господарювання установлених законодавством обов`язкових вимог щодо забезпечення можливості розрахунків за товари (послуги) з використанням електронних платіжних засобів.

Пунктом 75.1 статті 75 ПК України передбачено, що контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на контролюючі органи

Відповідно до підпункту 75.1.3. пункту 75.1 статті 75 ПК України, фактичною вважається перевірка, що здійснюється за місцем фактичного провадження платником податків діяльності, розташування господарських або інших об`єктів права власності такого платника. Така перевірка здійснюється контролюючим органом щодо дотримання норм законодавства з питань регулювання обігу готівки, порядку здійснення платниками податків розрахункових операцій, ведення касових операцій, наявності ліцензій, свідоцтв, у тому числі про виробництво та обіг підакцизних товарів, дотримання роботодавцем законодавства щодо укладення трудового договору, оформлення трудових відносин з працівниками (найманими особами).

Пунктом 80.1 статті 80 ПК України визначено, що фактична перевірка здійснюється без попередження платника податків (особи). Дана норма ПК узгоджується з висновками ВС у постанові від 03.11.2022 у справі №320/8042/21.

Відповідно до підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України фактична перевірка може проводитися на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, копія якого вручається платнику податків або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції під розписку до початку проведення такої перевірки, та за наявності хоча б однієї з таких підстав, зокрема, у разі наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками, а також здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

З аналізу підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 ПК України вбачається, що здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального є самостійною підставою, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки суб`єктів господарювання за умови дотримання процедурних питань (прийняття наказу, вручення наказу, направлень, пред`явлення службових посвідчень) та не вимагає наявності та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства.

В даному випадку достатньо факту покладення на контролюючий орган здійснення контролю за дотриманням норм законодавства у відповідній сфері правовідносин, зокрема і у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів.

Тобто, норма зазначеного вище підпункту дозволяє проведення фактичної перевірки, у тому числі на виконання функцій контролюючого органу, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, які в силу приписів статті 16 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» покладені на відповідача.

Відповідні функції контролю передбачені також і підпунктами 19-1.1.1, 19-1.1.14, 19-1.1.16, 19-1.1.17, 19-1.1.54 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України, зокрема контролюючі органи виконують такі функції: проводять відповідно до законодавства перевірки платників податків; здійснюють контроль у сфері виробництва, обігу та реалізації підакцизних товарів, контроль за їх цільовим використанням, забезпечують міжгалузеву координацію у цій сфері; здійснюють заходи щодо запобігання та виявлення порушень законодавства у сфері виробництва та обігу спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального; проводять роботу щодо боротьби з незаконним виробництвом, переміщенням, обігом спирту, алкогольних напоїв і тютюнових виробів та пального; здійснюють інші функції, визначені законом.

Отже контролюючий орган має право на проведення фактичної перевірки господарюючого суб`єкту з підстав здійснення функцій контролю, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального.

Зазначений висновок узгоджується із правовими позиціями, висловленими в постановах Верховного Суду від 21 липня 2022 року у справі № 320/1864/21, від 03 листопада 2022 року у справі №320/8042/21, від 08 грудня 2022 року у справі №140/2889/21.

При цьому, слід зазначити, що окремою підставою, з якою законодавець пов`язує право контролюючого органу проводити фактичні перевірки, згідно положень підпункту 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 Податкового кодексу України, є також наявність та/або отримання в установленому законодавством порядку інформації про порушення вимог законодавства в частині виробництва, обліку, зберігання та транспортування спирту, алкогольних напоїв та тютюнових виробів та цільового використання спирту платниками податків, обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками.

Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, підставою для проведення перевірки слугувала інформація, викладена в доповідній записці начальника управління контролю за підакцизними товарами від 09.05.2023 №855/03-20-09-01-03, згідно якої, при опрацюванні інформації в розділі «Чеки РРО» підсистеми «Аналітична система» в ІАІС «Податковий блок», що суб`єкт господарювання фізична особа-підприємець ОСОБА_1 в магазині, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 , здійснює торгівлю алкогольними напоями в заборонений час доби, встановлений рішенням органу місцевого самоврядування, відтак, продаж алкогольних напоїв здійснюється з порушенням вимог чинного законодавства.

Отож на день прийняття наказу про призначення фактичної перевірки від 10 травня 2023 року №914 п Про проведення фактичної перевірки в контролюючого органу була наявна податкова інформація, яка слугувала підставою для перевірки підприємця. В свою чергу податкова інформація - сукупність відомостей і даних, що створені або отримані суб`єктами інформаційних відносин у процесі поточної діяльності і необхідні для реалізації покладених на контролюючі органи завдань і функцій у порядку, встановленому Податковим кодексом України (стаття 16 Закону України Про інформацію). Відтак, безпідставним є твердження позивача, що не існувало причин для проведення фактичної перевірки.

Нормами абзацу третього пункту 81.1 статті 81 ПК України передбачено, що у наказі про проведення перевірки зазначаються дата видачі, найменування контролюючого органу, найменування та реквізити суб`єкта (прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи - платника податку, який перевіряється) та у разі проведення перевірки в іншому місці - адреса об`єкта, перевірка якого проводиться, мета, вид (документальна планова/позапланова або фактична перевірка), підстави для проведення перевірки, визначені цим Кодексом, дата початку і тривалість перевірки, період діяльності, який буде перевірятися. Наказ про проведення перевірки є дійсним за наявності підпису керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу та скріплення печаткою контролюючого органу.

Суд не приймає доводи позивача, що у наказі від 10 травня 2023 року №914 п Про проведення фактичної перевірки не зазначено періоду діяльності позивача, який буде перевірятися, зазначення якого є обов`язковим за змістом абзацу 2 пункту 81.1 статті 81 ПК України, оскільки в графі «Період діяльності, що перевіряється» наявне посилання на статтю 102 ПК України.

Відповідно до пункту 81.1 статті 81 ПК України посадові особи контролюючого органу мають право приступити до проведення документальної виїзної перевірки, фактичної перевірки за наявності підстав для їх проведення, визначених цим Кодексом, та за умови пред`явлення або надіслання у випадках, визначених цим Кодексом, таких документів: направлення на проведення такої перевірки, копії наказу про проведення перевірки, службового посвідчення осіб (належним чином оформленого відповідним контролюючим органом документа, що засвідчує посадову (службову) особу), які зазначені в направленні на проведення перевірки.

Непред`явлення або ненадіслання у випадках, визначених цим Кодексом, платнику податків (його посадовим (службовим) особам або його уповноваженому представнику, або особам, які фактично проводять розрахункові операції) цих документів або пред`явлення зазначених документів, що оформлені з порушенням вимог, встановлених цим пунктом, є підставою для недопущення посадових (службових) осіб контролюючого органу до проведення документальної виїзної або фактичної перевірки.

При пред`явленні направлення платнику податків та/або посадовим (службовим) особам платника податків (його представникам або особам, які фактично проводять розрахункові операції) такі особи розписуються у направленні із зазначенням свого прізвища, імені, по батькові, посади, дати і часу ознайомлення.

У разі відмови платника податків та/або посадових (службових) осіб платника податків (його представників або осіб, які фактично проводять розрахункові операції) розписатися у направленні на перевірку посадовими (службовими) особами контролюючого органу складається акт, який засвідчує факт відмови. У такому випадку акт про відмову від підпису у направленні на перевірку є підставою для початку проведення такої перевірки.

Відтак вказані норми законодавства свідчать про те, що фактична перевірка суб`єкта господарювання може бути проведена при дотриманні таких умов, як: наявність підстав для проведення фактичної перевірки, що встановлено судом, та пред`явлення посадовими особами податкового органу необхідного пакету документів.

Як вбачається з матеріалів справи, у направленнях на перевірку від 11травня 2023 року №1368/03-20-09-01-15 вказано, що ОСОБА_1 вручено копію наказу від 10 травня 2023 року № 914-п про проведення фактичної перевірки 11 травня 2023 року об 16.20 год та є наявний власноручний підпис позивача.

Тому існували законні підстави для початку проведення такої перевірки.

Щодо суті виявлених (встановлених) порушень, зазначених в акті перевірки суд вказує наступне.

ГУ ДПС у Волинській області на підставі наказу від 10 травня 2023 року №914-п проведена фактична перевірка магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , де здійснює торгівельну діяльність фізична особа-підприємець ОСОБА_1 , за результатами якої складено акт перевірки від 12 травня 2023 року №03/7719/09-01/ НОМЕР_1 .

Контролюючим органом, під час проведення перевірки встановлено, що 11 травня 2023 року було придбано одну пачку сигарет з фільтром «Давідов «Річ Сільвер» виробництва АТ «імперіал Табакко продакшн Україна», дата виготовлення 22.12.2022, МРЦ на споживчій упаковці 69,53грн., марка акцизного податку ТВ ЗФ 22/4 26 ААПІ 186977 20шт. за роздрібною ціною 75,00грн. згідно фіскального чеку №01140009 від 11.05.2023, яка є вищою від мак сильної роздрібної ціни на тютюнові вироби, встановленої виробником таких тютюнових виробів, збільшеними на суму акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів, чим порушено ст..11-1 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального» (із змінами тиа доповненнями). А саме придбана пачка сигарет з фільтром «Давідоф «Річ Сільвер» описана вище за роздрібною ціною 75,00грн., є вищою від максимальної роздрібної ціни на сигарети, встановленої виробником даних сигарет збільшеної на суму 5% акцизного податку з роздрібного продажу тютюнових виробів. На споживчій упаковці даних сигарет виробником зазначена максимальна роздрібна ціна69,53грн., сума 5% надбавки становить 3,47грн., а отже ціна реалізації сигарет з врахуванням суми 5% акцизного податку з роздрібного продажу тютюнових виробів не повинна перевищувати 73грн.

Судом установлено, що за наслідками проведення фактичної перевірки позивача виявлено порушення вимог статей 11, 11-1 Закону №481/95-ВР, зокрема встановлено факт роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів; зберігання тютюнових виробів та алкогольних напоїв без марок акцизного податку.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв і тютюнових виробів на території України визначені чинним на час виникнення спірних правовідносин Законом №481/95-ВР.

Нормами статті 17 №481/95-ВР передбачено, що до суб`єктів господарювання (у тому числі іноземних суб`єктів господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів, зокрема за роздрібну торгівлю тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суму акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів, передбачений штраф в розмірі 100 відсотків вартості наявних у суб`єкта господарювання тютюнових виробів, але не менше 10 000 гривень.

Фінансова санкція за дане порушення становить 10 000 гривень оскільки 100% вартості наявних тютюнових виробів менше 10 000 грн.

Не заслуговують на увагу пояснення позивача, що це була остання пачка сигарет з фільтром «Давідоф «Річ Сільвер», яку нібито прибиральниця виставила на вітрину оскільки підприємець була ознайомлена з актом перевірки, підписала його і зауважень щодо порушень зазначених в акті не вказала (арк. спр.23 зворот).

Також в ході перевірки контрольних стрічок виявлено продаж магазині алкогольних напоїв у заборонений рішенням Луцької міської ради від 20.04.2011 №9/23 «Про заборону продаж пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів» (із змінами внесеними рішенням від 30.04.2014 №59/138 «Про внесення змін до рішення міської ради від 20.04.2011 №9/23 «Про заборону продажу пива, алкогольних, слабоалкогольних напоїв, вин столових та тютюнових виробів») час доби, чим порушено ч.9 ст.153 Закону України ід 19.12.1995 №481/95-ВР «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах та пального» (із змінами та доповненнями). Дані щодо продажу алкогольних напоїв наведені в Додатку№1 до акта перевірки.

Статтею 17 Закону України від 19.12.1995 №481/95-ВР передбачено, що у разі порушення вимог ст..15-3 цього Закону до суб`єктів господарювання застосовуються санкції у виглядім штрафу в розмірі 6800грн.

Суд звертає увагу, що позивачем відповідно до пояснень від 11.05.2023 факт торгівлі тютюновими виробами за цінами вищими від максимальних роздрібних цін та алкогольних напоїв у заборонений рішенням Луцької міської ради час доби не заперечується.

Отож визначальною ознакою для висновку про наявність підстав для притягнення позивача до відповідальності, передбаченої Законом №481/95-ВР є встановлення фактів роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів; зберігання тютюнових виробів та алкогольних напоїв без марок акцизного податку.

На думку суду ці факти знайшли своє підтвердження при розгляді справи та підтверджуються актом перевірки від 12 травня 2023 року №03/7719/09-01/, поясненнями продавця, а також не заперечується позивачем.

Вказані висновки узгоджуються із позицією Верховного суду щодо подібного спору, що викладена у постанові від 21.10.2021 у справі №814/724/17.

З огляду на вказане, за встановленого факту доведеності вчинення платником податків податкового правопорушення, рішення про застосування фінансових санкцій за вказані порушення є обґрунтованим та таким, що підлягає до виконання.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. У адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

За наведених вище обставин суд уважає, що матеріалами справи підтверджується наявність у діях позивача правопорушення вимог статей 11, 11-1 Закону №481/95-ВР, зокрема: встановлено факт роздрібної торгівлі тютюновими виробами за цінами, вищими від максимальних роздрібних цін на тютюнові вироби, встановлених виробниками або імпортерами таких тютюнових виробів, збільшеними на суми акцизного податку з реалізації через роздрібну торговельну мережу тютюнових виробів; зберігання тютюнових виробів та алкогольних напоїв без марок акцизного податку, відповідальність за яке передбачена статтею 17 вказаного Закону, а, відтак - правомірність винесеного ГУ ДПС у Волинській області рішення про застосування фінансових санкцій від 21 червня 2023 року № 000551-09..

Враховуючи встановлені обставини справи та положення чинного законодавства суд дійшов висновку про безпідставність заявлених позовних вимог, а тому у задоволенні позову слід відмовити.

За правилами статті 139 КАС України, судом не вирішується питання про розподіл судових витрат.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Податкового кодексу України, Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального», суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Волинській області (43027, Волинська область, місто Луцьк, Київський майдан, будинок 4, ідентифікаційний код юридичної особи 44106679) про визнання протиправним та скасування рішення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене учасниками справи в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І. Смокович