Справа № 240/36822/21
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року м. Житомир справа № 240/36822/21

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач), в якому просить:

- скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 06.05.2021, від 23.07.2021 про відмову включити до його пільгового стажу періоду роботи на Дочірньому підприємстві "Універсал" Відкритого акціонерного товариства Автозапчастина" за професією електрогазозварника з повним робочим днем з 27 квітня 1998 року по 02 січня 2002 року;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати періоди його роботи з 27 квітня 1998 року по 02 січня 2002 року до пільгового стажу та призначити йому пільгову пенсію з дати звернення - з 03 лютого 2021 року.

На обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначив, що має достатній для призначення пенсії за віком на пільгових умовах стаж роботи за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці. У зв`язку з чим, він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та надав усі необхідні документи, які підтверджують стаж роботи за Списком №2. Однак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 23.07.2021 йому було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. За підрахунками управління стаж його робити на посадах за Списом №2 становить 10 років 3 місяці 13 днів. При цьому, період його роботи з 27.04.1998 по 02.01.2002 в ДП "Універсал" ВАТ "Житомирський завод "Автозапчастина" відповідач до пільгового стажу не зарахував, у зв`язку з суперечностями щодо дати проведення атестації робочих місць, вказаної в довідці від 10.02.2021 №02-09/80, та дати, вказаної в довідці від 03.06.2021 №02-01/271. Позивач вважає такі дії Головного управління Пенсійного фонду України Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не зарахування періоду його роботи з 27.04.1998 по 02.01.2002 до стажу за Списком №2, а також рішення про відмову у призначенні йому пенсії пільгової пенсії протиправним, а своє право на пенсійне забезпечення порушеним, у зв`язку з цим, він звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою суду провадження в адміністративній справі №240/36822/21 за позовом ОСОБА_1 було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи відповідно до норм ст.ст. 257, 262 КАС України.

Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області подало до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечувало проти заявлених позовних вимог. Аргументуючи свою позицію відповідач зазначив, що дії управління по прийняттю рішення від 23.07.2021 №0600-0207-8/54553 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 часини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" є правомірними. Зазначає, що відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У таких довідках повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Крім того, відповідач зауважує, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21 серпня 1992 року, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації робочих місць, що підтверджується висновком Державної експертизи умов праці. Так, згідно наданих позивачем до заяви документів, до пільгового стажу роботи за Списком 2 не було враховано періоди його роботи з 27.04.1998 по 02.01.2002, оскільки відсутні дані про проведення атестації робочих місць у дочірньому підприємстві "Універсал" ВАТ "Житомирський завод "Автозапчастина", а також відсутні правовстановлюючі документи, які б підтверджували правомірність видачі довідок ліквідатором ВАТ "Житомирський завод "Автозапчастина" по підприємству ДП "Універсал". Таким чином, підтверджений належними документами стаж роботи ОСОБА_1 зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 становить 10 років 3 місяці 13 днів, що дає йому право на зниження пенсійного віку лише на 4 роки. У зв`язку з цим, відповідач зазначає, що ним правомірно було прийнято рішення про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах, а тому просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 08.07.2021 ОСОБА_1 звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою (вх.№6785) про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", як працівнику, зайнятому повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України (а.с.32-33).

Розглянувши вказану заяву позивача та додані до неї документи, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області прийняло рішення, яким відмовило йому у призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" через відсутність необхідного пільгового стажу роботи за Списком №2.

Про відмову у призначенні пенсії Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило ОСОБА_1 листом від 23.07.2021 №0600-0207-8/54553 (а.с.15-17).

Зі змісту вказаного листа вбачається, що за наслідками розгляду поданих ОСОБА_1 документів, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області встановило, що його загальний страховий стаж становить 28 років 11 місяців 12 днів, за наданими документам та даними системи персоніфікованого обліку відомостей про застрахованих осіб його загальний страховий стаж становить 33 роки 0 місяців 12 днів, а стаж роботи на пільгових умовах зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, - 10 років 3 місяці 13 днів. При цьому, до пільгового стажу не було зараховано періоди його роботи з 27.04.1998 по 02.01.2002 в ДП "Універсал" ВАТ "Житомирський завод "Автозапчастина", оскільки в пільговій довідці від 10.02.2021 02-09/80, видані ВАТ "Житомирський завод "Автозапчастина" вказано, що атестація робочих місць проводилась згідно наказу від 03.06.2000 №66-а, а відповідно до довідки від 03.06.2021 №02-01/271, атестація робочих місць на ДП "Універсал" проводилась 29.08.2000 згідно наказу №16. Крім того, в довідці не вказано, що атестація проводилась вперше. З огляду на зазначене, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області дійшло висновку, що ОСОБА_1 не подано належні документи, визначені Порядком підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, згідно яких можливо підтвердити пільговий стаж за період з 27.04.1998 по 02.01.2002. У зв`язку з цим, за відсутності підтвердженого пільгового стажу роботи за Списком №2 в розмірі 12 років 6 місяців, ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", а також зазначено, тривалість пільгового стажу за Списком №2 у розмірі 10 років 3 місяці 13 днів надає йому право на призначення пенсії зі зниженням пенсійного на 4 роки, тобто у 56 років.

Крім того, у листі від 23.07.2021 №0600-0207-8/54553 Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області повідомило ОСОБА_1 , що у разі подання ним документів, що підтверджують роботу зі шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 у ДП "Універсал" ВАТ "Житомирський завод "Автозапчастина" з 27.04.1998 по 02.01.2002, а також правоустановчих документів, які підтверджували б правомірність видачі ліквідатором ВАТ "Житомирський завод "Автозапчастина" по підприємству ДП "Універсал", питання призначення пенсії може бути розглянуто повторно.

Вважаючи відмову у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах через не зарахування періоду його роботи з 27.04.1998 по 02.01.2002 у ДП "Універсал" ВАТ "Житомирський завод "Автозапчастина" до пільгового стажу за Списком №2 протиправною, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи публічно-правовий спір та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені в Законі України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV).

Пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-IV визначено право громадян України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону №1058-IVвідповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Пунктом 2 Розділ XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відносини з приводу призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників врегульовані статтею 114 Закону №1058-IV.

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи.

Таким чином, пункт 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV визначає, що пенсія за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи призначається працівникам за наявності у сукупності таких обов`язкових умов:

- зайнятість особи повний робочий день на відповідних роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України;

- наявність атестації робочого місця;

- досягнення особою 55 річного віку;

- наявність у особи загального страхового стажу не менше 30 років для чоловіків та не менше 25 років для жінок;

- наявність у особи стажу на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, не менше 12 років 6 місяців для чоловіків та не менше 10 років для жінок.

Відтак, наявність визначеного в пункті 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV спеціального стажу на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників не менше 12 років 6 місяців (для чоловіків) є обов`язковою вимогою для виникнення у особи права на призначення пенсії на пільгових умовах.

Порядок застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383).

Пунктом 3 Порядку № 383 визначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

При цьому, у пункті 4 Порядку № 383 зазначено, що згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442, атестація робочих місць за умовами праці проводиться в строки, передбачені колективним договором, але не рідше одного разу на 5 років.

Зазначена постанова Кабінету Міністрів України від 01.08.92 № 442 "Про Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці" набула чинності з 21.08.1992. Це означає, що при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах для зарахування до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, певного 5-річного періоду роботи зі шкідливими і важкими умовами праці після 21.08.92, відповідне право впродовж цього періоду повинне бути підтверджене за результатами атестації.

Результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умов і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку № 442) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Якщо атестація була вперше проведена після 21.08.97, у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах, до пільгового стажу зараховується весь період роботи до 21.08.92, 5-річний період роботи на даному підприємстві, що передує даті видання наказу про її результати, та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку №442.

Якщо ж атестація з 21.08.92 не проводилася чи за результатами атестації, вперше проведеної після 21.08.97, право не підтвердилось, до пільгового стажу зараховується лише період роботи із шкідливими умовами праці на даному підприємстві, в установі чи організації до 21.08.92 включно, тобто до набуття чинності Порядком №442. У такому ж порядку зараховується пільговий стаж, якщо за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.97, право на пільгове пенсійне забезпечення не підтвердилось.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637.

Згідно з ст. 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі - Порядок № 637) також визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Комплексний аналіз норм Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Порядку застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 та Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637, дає підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України №1058-IV є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 2, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

При цьому, період роботи на відповідних посадах або за відповідними професіями за Списком №2 до 21.08.1992 зараховується до пільгового стажу роботи за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи, а період роботи після 21.08.1992 - зараховується до пільгового стажу роботи за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці.

В свою чергу, документами, які підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці, можуть бути: карта умов праці, наказ по підприємству про затвердження переліку робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, трудова книжка із записом про витяг із зазначеного наказу або з додатком такого витягу, уточнююча довідка, передбачена пунктом 20 Порядку № 637.

Однак, суд зауважує, що право на зарахування певного періоду роботи до стажу роботи за Списком №2, яка надає право на пенсію на пільгових умовах, в першу чергу визначається органом, що призначає пенсію, на підставі інформації, зазначеної в трудовій книжці особи, оскільки вона є основним документом, що підтверджує стаж. Натомість надання для підтвердження стажу роботи за Списком №2 уточнюючої довідки, передбаченої пунктом 20 Порядку № 637, необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або за відсутності у трудовій книжці необхідних записів, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Дослідивши під час розгляду справи трудову книжку ОСОБА_1 (серія НОМЕР_1 від 25.07.1984) суд встановив, що в ній містяться записи №13 та 14 про те, що в період з 27.04.1998 по 02.01.2002 (3 роки 8 місяців 6 днів) позивач працював на посаді електрогазозварювальника 5 розряду в Дочірньому підприємстві "Універсал" Відкритого акціонерного товариства "Житомирський завод "Автозапчастина".

Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, за наслідками розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах та доданих до неї документів, дійшло висновку, що вищезазначений стаж роботи з 27.04.1998 по 02.01.2002 не підлягає зарахуванню до пільгового стажу за Списком №2, оскільки він не підтверджений належними документами, що визначені Порядком №637.

Вказаний висновок, управління зробило з огляду на те, що в наданій позивачем для підтвердження вказаного стажу довідці від 10.02.2021 02-09/80, виданій ВАТ "Житомирський завод "Автозапчастина" вказано, що атестація робочих місць проводилась згідно наказу від 03.06.2000 №66-а, а відповідно до довідки від 03.06.2021 №02-01/271, атестація робочих місць на ДП "Універсал" проводилась 29.08.2000 згідно наказу №16.

Надаючи оцінку правомірності таких дій відповідача та вирішуючи спірні правовідносини щодо наявності підстав для зарахування до стажу за Списком №2 періодів роботи позивача з 27.04.1998 по 02.01.2002 на посаді електрогазозварювальника в Дочірньому підприємстві "Універсал" Відкритого акціонерного товариства "Житомирський завод "Автозапчастина", суд зазначає наступне.

На момент роботи позивача на вищезазначеній посаді Список № 2 виробництв, цехів, професій та посад з важкими умовами праці, робота в яких дає право на державну пенсію на пільгових умовах та у пільгових розмірах, був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 1994 року №162.

В розділі "Загальні професії" вищезазначеного Списку №2 передбачено, що до посад із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, відноситься посада "Електрогазозварники, зайняті на різанні і ручному зварюванні, на напівавтоматичних машинах, а також на автоматичних машинах із застосуванням флюсів, що містять шкідливі речовини не нижче 3 класу небезпеки (код 756).

Таким чином, зміст інформації з трудової книжки ОСОБА_1 свідчить, що в період з 27.04.1998 по 02.01.2002 він працював електрогазозварником, тобто на посаді, яка передбачена Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Спірним у даній справі є факт проведення атестації робочого місця електрогазозварника в Дочірньому підприємстві "Універсал" Відкритого акціонерного товариства "Житомирський завод "Автозапчастина", з огляду на те, що згідно довідки від 10.02.2021 02-09/80 атестація робочих місць проводилась на підставі наказу від 03.06.2000 №66-а, а відповідно до довідки від 03.06.2021 №02-01/271 - на підставі наказу від 29.08.2000 №16.

Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442 (далі - Порядок №442). Відповідно до пунктів 1-3 вказаного Порядку №442 атестація робочих місць за умовами праці (надалі - атестація) проводиться на підприємствах і організаціях незалежно від форм власності й господарювання, де технологічний процес, використовуване обладнання, сировина та матеріали є потенційними джерелами шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть несприятливо впливати на стан здоров`я працюючих, а також на їхніх нащадків як тепер, так і в майбутньому.

Основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між роботодавцем і працівниками у галузі реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільгове пенсійне забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Атестація проводиться згідно з цим Порядком та методичними рекомендаціями щодо проведення атестації робочих місць за умовами праці, що затверджуються Мінсоцполітики і МОЗ.

Згідно з пунктом 4 Порядку №442 відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Зі змісту вищезазначений норм вбачається, що атестація робочих місць за умовами праці повинна проводитись на кожному підприємстві, де потенційні джерела шкідливих і небезпечних виробничих факторів, що можуть вплинути на працівників.

З матеріалів справи вбачається, що в спірний період з 27.04.1998 по 02.01.2002 позивач працював на Дочірньому підприємстві "Універсал" Відкритого акціонерного товариства "Житомирський завод "Автозапчастина".

Відповідно до частини 1 статті 62 Господарського кодексу України підприємство - це самостійний суб`єкт господарювання, створений компетентним органом державної влади або органом місцевого самоврядування, або іншими суб`єктами для задоволення суспільних та особистих потреб шляхом систематичного здійснення виробничої, науково-дослідної, торговельної, іншої господарської діяльності в порядку, передбаченому цим Кодексом та іншими законами.

Частина 3 статті 63 Господарського кодексу України передбачає, що у випадках існування залежності від іншого підприємства, передбачених статтею 126 цього Кодексу, підприємство визнається дочірнім.

Таким чином, відповідно до Господарського кодексу України, дочірнім є залежне підприємство, тобто таке, щодо якого існує вирішальна залежність від іншого асоційованого підприємства.

При цьому, згідно з ч. 3 ст. 126 Господарського кодексу України вирішальна залежність між асоційованими підприємствами виникає у разі якщо між підприємствами встановлюються відносини контролю-підпорядкування за рахунок переважної участі контролюючого підприємства в статутному капіталі та/або загальних зборах чи інших органах управління іншого (дочірнього) підприємства, зокрема володіння контрольним пакетом акцій.

Відтак, дочірнім є підприємство, засновником якого є інше підприємство. Разом з тим, дочірнє підприємство має статус окремої юридичної особи, тобто формально є самостійним суб`єктом господарювання, хоча діяльність такого підприємства повністю визначається іншим материнським підприємством.

В контексті зазначеного та з огляду на положення Порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01 серпня 1992 року №442, атестації робочих місць за умовами праці проводиться окремо як на "материнському" підприємстві, так і на дочірньому підприємстві, яке є самостійним суб`єктом господарювання.

Дослідивши під час розгляду справи наказ директора Житомирського заводу "Автозапчастина" від 19.10.1994 №180 "Про результати атестації робочих місць за умовами праці" (а.с.59-60), а також наказ голови правління ВАТ "Житомирський завод "Автозапчастина" від 03.06.2000 №66-а (а.с.61), про який зазначається в уточнюючій довідці про підтвердження трудового стажу від 10.02.2021 02-09/80 (а.с.56), суд дійшов висновку, що вказаними документами підтверджується факт проведення атестації робочого місця на посаді електрогазозварника у Відкритому акціонерному товаристві "Житомирський завод "Автозапчастина". Натомість, як вже зазначалось судом, позивач в спірний період з 27.04.1998 по 02.01.2002 працював на посаді електрогазозварника в Дочірньому підприємстві "Універсал", а тому вказані накази від 19.10.1994 №180 та від 03.06.2000 №66-а не можуть бути враховані як документи, які підтверджують атестацію робочого місяця, на якому працював позивач.

В свою чергу, згідно довідки Відкритого акціонерного товариства "Житомирський завод "Автозапчастина" від 03.06.2021 №02-01/271 за підписом ліквідатора О.М. Черниша, повноваження якого підтвердженні ухвалою Господарського суду Житомирської області від 10.02.2014 у справі №1/94"Б", атестація робочих місць за умовами праці на Дочірньому підприємстві "Універсал" Відкритого акціонерного товариства "Житомирський завод "Автозапчастина" була проведена в серпні 2000 року на підставі наказу директора Дочірнього підприємства "Універсал" від 29.08.2000 №16 (а.с.70).

Наявною у матеріалах справи копією із вищезазначеного наказу від 29.08.2000 №16 (а.с.65), а також копією протоколу дослідження важкості та напруженості праці від 20.06.2000 №4 (а.с.64) та копією карти умов праці (а.с.58) підтверджується проведення атестації робочого місця на посаді електрогазозварника в Дочірньому підприємстві "Універсал" Відкритого акціонерного товариства "Житомирський завод "Автозапчастина".

При цьому, в розумінні пункту 10 Порядку № 383 вказані документи є належними документами, що підтверджують результати атестації робочого місця за умовами праці.

Разом з тим, відомостей про те, чи була вказана атестація робочого місця проведеною на Дочірньому підприємстві "Універсал" Відкритого акціонерного товариства "Житомирський завод "Автозапчастина" вперше, матеріали справи не містять.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що період роботи ОСОБА_1 на посаді електрогазозварника в Дочірньому підприємстві "Універсал" Відкритого акціонерного товариства "Житомирський завод "Автозапчастина" з 29.08.2000 (дата проведення атестації) по 02.01.2002 на підставі підпункту 4.2 пункту 4 Порядку №383 підлягає зарахуванню до його пільгового стажу роботи по Списку №2, як такий, що підтверджений наказом директора Дочірнього підприємства "Універсал" від 29.08.2000 №16 "Про результати атестації робочих місць за умовами праці".

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що відповідно висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у постанові від 19.02.2020 у справі №520/15025/16-а, атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, розуміючи положення пункту б статті 13 Закону № 1788-XII - за результатами атестації робочих місць як обмежувальний захід при призначенні пільгової пенсії, держава покладає відповідальність за не проведення атестації, та відповідно, надмірний тягар, на пенсіонера (позивача у цій справі).

Особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком №2, відповідно до пункту "б" статті 13 Закону № 1788-XII. Цей висновок є також застосовним і щодо осіб, зайнятих на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 1.

При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.

З огляду на зазначене, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020 по справі №520/15025/16-а дійшла висновку, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Відтак, враховуючи висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а, суд дійшов висновку, що не зважаючи на відсутність документів, які підтверджують проведення атестації робочого місця за посадою електрогазозварника в Дочірньому підприємстві "Універсал" в період з 27.04.1998 по 28.08.2000, робота ОСОБА_1 у цей період на вказаній посаді також підлягає зарахуванню до його пільгового стажу роботи за Список №2.

З огляду на вказане вище, суд за наслідкам розгляду справи приходить до висновку, що весь період роботи ОСОБА_1 на посаді електрогазозварника в Дочірньому підприємстві "Універсал" Відкритого акціонерного товариства "Житомирський завод "Автозапчастина" з 27.04.1998 по 02.01.2002, що становить 3 роки 8 місяців 7 днів, підлягає зарахуванню до його пільгового стажу роботи за Список №2.

Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області при розгляді заяви позивача про призначення йому пенсії, не зарахувало до стажу його роботи за Списком №2 періоду з 27.04.1998 по 02.01.2002, оскільки результати атестації робочого місця не підтверджені належними документами. Вказані дії відповідача суд вважає протиправними, оскільки вони суперечать правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16-а.

Відтак, загальний пільговий стаж роботи ОСОБА_1 за Списком №2 становить 13 років 11 місяців 20 днів (10 років 3 місця 13 днів (стаж, який визначений пенсійним органом при розгляді заяви позивача про призначенні йому пенсії) + 3 роки 8 місяців 7 днів (стаж роботи електрогазозварником в Дочірньому підприємстві "Універсал" Відкритого акціонерного товариства "Житомирський завод "Автозапчастина" з 27.04.1998 по 02.01.2002)), що є достатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відмову ОСОБА_1 в призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи за Списком №2 є протиправним та підлягає скасуванню.

Застосовуючи механізм належного захисту прав позивача та їх відновлення, користуючись повноваженнями, наданими ч. 2 ст.245 КАС України, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком №2, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" період його роботи з 27.04.1998 по 02.01.2002 по посаді електрогазозварника в Дочірньому підприємстві "Універсал" Відкритого акціонерного товариства "Житомирський завод "Автозапчастина".

Вирішуючи спірні правовідносини в частині позовних вимог щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункт 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV, суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV для виникнення особи права на призначення даного виду пільгової пенсії необхідне дотримання сукупності таких обов`язкових умов:

- досягнення особою 55 річного віку;

- наявність у особи загального страхового стажу не менше 30 років для чоловіків та не менше 25 років для жінок;

- наявність у особи стажу на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, не менше 12 років 6 місяців для чоловіків та не менше 10 років для жінок.

Під час розгляду справи суд дійшов висновку, загальний пільговий стаж роботи позивача за Списком №2 робіт із шкідливими і важкими умовами праці, зайнятість на яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", становить 13 років 11 місяців 20 днів.

Згідно даних паспорту, 03.02.2021 позивачу виповнилося 55 років.

Однак, із наявного у матеріалах справи листа Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирської області від 23.07.2021 №0600-0207-8/54553, вбачається що за підрахунками управління страховий стаж ОСОБА_1 становить 28 років 11 місяців 12 днів, що є недостатнім для виникнення права на призначення пільгової пенсії, оскільки відповідно до пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV страховий стаж для чоловіків повинен становити не менше 30 років.

При цьому, спору щодо правильності визначення відповідачем страхового стажу ОСОБА_1 в розмірі 28 років 11 місяців 12 днів, між сторонами не має, предметом спірних правовідносин вказані обставини не були.

Вказане свідчить, що позивач не має необхідного страхового стажу в розмірі 30 років, для виникнення у нього права на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV, а тому заявлені ним в цій частині позовні вимоги щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити йому пенсію відповідно до пункт 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV не підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З огляду на викладене та встановлені обставини справи, які перевірені зібраними доказами у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною 3 статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

При зверненні до суду з даним позовом до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 гривень.

Відтак, з огляду на положення ч. 1 та 3 ст. 139 КАС України та беручи до уваги розмір задоволених позовних вимог та сплату позивачем судового збору в мінімальному розмірі, суд дійшов висновку, що стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача підлягають судові витрати в розмірі 908,00 гривень.

Керуючись статями 6-9, 77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003; ) про скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про відмову ОСОБА_1 в призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи за Списком №2.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком №2, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", період його роботи з 27.04.1998 по 02.01.2002 по посаді електрогазозварника в Дочірньому підприємстві "Універсал" Відкритого акціонерного товариства "Житомирський завод "Автозапчастина".

В задоволені решти позовних вимог - відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн (дев`ятсот вісім гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович