Справа № 278/3476/20
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року м. Житомир справа №278/3476/20

категорія 113070200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про визнання протиправною та скасування постанови,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (далі - відповідач), в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви (вх.№21596/21 від 26.04.2021), просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки про застосування адміністративно-господарського штрафу від 24.11.2020 №216518, а справу закрити за відсутністю події порушення.

На обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначив, що оскаржувана постанова Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 24.11.2020 №216518 про застосування адміністративно-господарського штрафу є незаконною, оскільки жодного порушення ним 21.10.2020 не вчинялось. Крім того, зі змісту цієї постанови взагалі не можна зрозуміти за яке саме порушення його притягають до відповідальності, адже приписи статті 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" містять цілий перелік порушень. З огляду на зазначене, позивач звернувся з даним позовом до суду та просить скасувати зазначену постанову.

Подільське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки надало до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечувало проти заявлених позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю. Аргументуючи таку позицію відповідач зазначив, що відповідно до пункту 15 Порядку проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 № 1567, під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється наявність документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом, визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", а також додержання водієм режиму праці та відпочинку. Так, 21.10.2020 посадовими особами Подільського міжрегіонального Управління Укртрансбезпеки під час проведення рейдової перевірки на 11 км а/д М-03 Житомир-Чернівці було перевірено транспортний засіб УРАЛ 4320 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ), який належить ОСОБА_1 , та керування яким здійснював водій ОСОБА_2 . Під час перевірки даного транспортного засобу встановлено, що водієм у відповідності до товарно-транспортної накладної від 21.10.2020 серії ЖТД №052542, перевізником в якій вказано ОСОБА_3 , здійснювалося перевезення деревини дров`яної в об`ємі 10,483 м. Однак, надання вказаних послуг з внутрішніх вантажних перевезень здійснювалось за відсутності індивідуальної контрольної книжки водія, тобто документу, визначеного ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", п.п. 6.3 Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340. У зв`язку з чим за результатами перевірки був складений акт від 21.10.2020 №251601 та в подальшому на підставі абз. 3 ч. 1 ст. 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" притягнуто автомобільного перевізника - ОСОБА_1 до відповідальності за дане порушення.

Враховуючи вказані обставини, Подільське міжрегіональне управління Укртрансбезпеки зазначило, що приймаючи оскаржувану постанову від 24.11.2020 №216518 про застосування до ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу в розмірі 1700,00 грн за порушення ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", посадові особи управління діяли на законних підставах та керувались вимогами законодавства, а тому просило відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до норм ст.ст. 257, 262 КАС України дана адміністративна справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що в період з 16.10.2020 по 25.10.2020 посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області на підставі направлення від 16.10.2020 №010827 (а.с.84) здійснювалась рейдова перевірка за додержанням транспортними засобами вимог законодавства про автомобільний транспорт.

21 жовтня 2020 року під час вищезазначеної рейдової перевірки посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області на 11 км автомобільної дороги М-03 "Житомир-Чернівці" було проведено перевірку транспортного засобу УРАЛ 4320 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) під керуванням водія ОСОБА_2 .

З наявного у матеріалах справи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 вбачається, що вищезазначений автомобіль УРАЛ 4320, реєстраційний номер НОМЕР_1 , належить на праві приватної власності ОСОБА_3 (а.с.86).

В ході перевірки даного транспортного засобу посадовими особами Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області було встановлено, що водій ОСОБА_2 здійснює надання послуг з внутрішніх вантажних перевезень деревини дров`яної (товарно-транспортна накладна від 21.10.2020 серії ЖТД №052542) за відсутності документу, визначеного ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" та п.п. 6.3 Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340, а саме індивідуальної контрольної книжки водія.

У зв`язку з цим був складений акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 21.10.2020 №251601, в якому зафіксовано вказане порушення (а.с.85).

Водій транспортного засобу УРАЛ 4320, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 своїх пояснень про причини порушень не надавав та підписав акт від 21.10.2020 №251601 без зауважень.

Відповідно до пункту 25 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567, справа про порушення розглядається в органі державного контролю за місцезнаходженням суб`єкта господарювання або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою уповноваженої особи суб`єкта господарювання) не пізніше ніж протягом двох місяців з дня його виявлення.

Згідно наявного у матеріалах справи листа Управління Укртрансбезпеки у Житомирській області від 26.10.2020 №83080/24/24-20, адресованого ФОП ОСОБА_3 , розгляд справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт по акту від 21.10.2020 №251601 був призначений на 24.11.2020 (а.с.87).

Вказаний лист з інформацією про дату, час та місце розгляду справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт був надіслана позивачу 06.11.2020 рекомендованим листом, що підтверджується матеріалами справи (а.с.88).

За результатами розгляду справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт, який відбувся без участі позивача, Подільським міжрегіональним управлінням Укртрансбезпеки винесено постанову від 24.11.2020 №216518 про застосування до ОСОБА_3 адміністративно-господарського штрафу у сумі 1700,00 гривень за порушення вимог ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", відповідальність за яке передбачена абзацом 3 частини 1 статті 60 цього Закону України "Про автомобільний транспорт" (а.с.89).

Позивач, вважаючи вищезазначену постанову від 24.11.2020 №216518 протиправною, звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.02.2015 № 103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра інфраструктури і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті та у сфері безпеки на морському та річковому транспорті (крім сфери безпеки мореплавства суден флоту рибного господарства).

Підпунктами 2, 15, 27, 54, 58, 62 пункту 5 даного Положення передбачено, що Укртрансбезпека відповідно до покладених на неї завдань: здійснює державний нагляд (контроль) за додержанням вимог законодавства на автомобільному, міському електричному, залізничному, морському та річковому транспорті; здійснює габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування; здійснює нарахування плати за проїзд автомобільними дорогами транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, під час здійснення габаритно-вагового контролю; проводить перевірки за додержанням суб`єктами господарювання, фізичними особами та юридичними особами вимог законодавства про транспорт; здійснює контроль наявності, видачу дозвільних документів на здійснення перевезень та контроль відповідності виду перевезення, що фактично здійснюється; здійснює інші повноваження, визначені законом.

Згідно з пунктом 8 вказаного Положення Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи.

Відповідно до пункту 3 Порядку здійснення державного контролю на автомобільному транспорті, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 №1567, (далі - Порядок № 1567) органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі - органи державного контролю) є Укртрансінспекція, її територіальні органи - управління в Автономній Республіці Крим, обласні, Київське та Севастопольське міські, районні управління.

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначає Закон України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-III (далі - Закон № 2344-III).

Відповідно до частини дванадцятої статті 6 Закону №2344-III державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України.

Статтею 1 Закону № 2344-III визначено, що рейдова перевірка (перевірка на дорозі) - це перевірка транспортних засобів суб`єкта господарювання на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, контрольно-вагові комплекси та інші об`єкти, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту).

Згідно з пунктом 14 Порядку №1567 рейдова перевірка транспортних засобів проводиться в будь-який час на окремо визначених ділянках дороги, маршрутах руху, автовокзалах, автостанціях, автобусних зупинках, місцях посадки та висадки пасажирів, стоянках таксі і транспортних засобів, місцях навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, місцях здійснення габаритно-вагового контролю, під час виїзду з підприємств та місць стоянки, на інших об`єктах, що використовуються суб`єктами господарювання для забезпечення діяльності автомобільного транспорту.

Пунктом 15 Порядку №1567 передбачено, що під час проведення рейдової перевірки перевіряється, серед іншого: наявність визначених статтями 39 і 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом; додержання вимог статей 53, 56, 57 і 59 Закону України "Про автомобільний транспорт".

Відповідно до пунктом 20 Порядку № 1567 виявлені під час перевірки порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму.

Згідно з пунктом 21 Порядку № 1567 у разі виявлення в ході перевірки транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовими особами, що провели перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3.

Статтею 48 Закону №2344-III передбачено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення.

Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є:

для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;

для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством.

Отже, положення наведеної норми закону мають частково бланкетний характер, адже замість викладення у тексті цієї норми вичерпного переліку усіх необхідних документів, законодавець вдався до застосування юридичної конструкції «інші документи, передбачені законодавством».

У силу правового висновку постанови Верховного Суду від 19.03.2020 по справі №823/1199/17 до іншого законодавства належить, зокрема і Положення про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затверджене наказом Міністерства транспорту та зв`язку від 07.06.2010 № 340 (далі - Положення № 340).

Пунктами 1.2 та 1.3 Положення № 340 визначено, що це Положення встановлює особливості регулювання робочого часу та часу відпочинку водіїв колісних транспортних засобів (далі - водії) та порядок його обліку. Вимоги цього Положення поширюються на автомобільних перевізників та водіїв, які здійснюють внутрішні перевезення пасажирів чи/та вантажів колісними транспортними засобами.

Відповідно до пункту 6.1 Положення №340 вантажні автомобілі з повною масою понад 3,5 тонн повинні бути обладнані діючими та повіреними тахографами.

За визначенням, наведеним у п. 1.5 Положення №340 тахограф - обладнання, призначене для встановлення на транспортних засобах для показу та реєстрації в автоматичному чи напівавтоматичному режимі інформації про рух таких транспортних засобів та про певні періоди роботи їх водіїв.

Використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті визначає Інструкція з використання контрольних пристроїв (тахографів) на автомобільному транспорті, затверджена наказом Міністерства транспорту і зв`язку України від 24.06.2010 р. № 385 (далі - Інструкція № 385).

Згідно з п. 3.3.Інструкції № 385водій транспортного засобу, обладнаного тахографом:

- забезпечує правильну експлуатацію тахографа та управління режимами його роботи відповідно до інструкції виробника тахографа;

- своєчасно встановлює, змінює і заповнює тахокарти та забезпечує їх належне зберігання;

- використовує тахокарти (у разі використання аналогового тахографа) або у разі використання цифрового тахографа - особисту картку водія кожного дня, протягом якого керував транспортним засобом;

- має при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу; заповнені тахокарти у кількості, що передбачена ЄУТР, або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Відповідно до Поправки № 6 до ЄУТР з 20.12.2010 р. водії мають пред`явити посадовим особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті, реєстраційні листки за кожен поточний день та попередні 28 календарних днів, тобто 1+28 тахокарт чи індивідуальних реєстраційних листків.

Отже, вказаним Положенням передбачено те, що вантажні автомобілі повинні бути обладнанні тахографами, а водій такого автомобіля повинен мати при собі: протокол про перевірку та адаптацію тахографа до транспортного засобу , заповнені тахокарти або картку водія чи роздруківку даних роботи тахографа у разі обладнання транспортного засобу цифровим тахографом.

Згідно з пунктом 6.3 Положення №340 водій, що керує транспортним засобом, який не обладнаний тахографом, веде індивідуальну контрольну книжку водія (додаток 3) або повинен мати копію графіка змінності водіїв.

Таким чином, у випадку не обладнання транспортного засобу тахографом водій такого транспортного засобу зобов`язаний вести індивідуальну контрольну книжку.

Абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону №2344 встановлено, що за порушення законодавства про автомобільний транспорт, зокрема, надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону, застосовуються адміністративно-господарський штраф у розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що відсутність у водія транспортного засобу документів для здійснення внутрішніх перевезень вантажів, передбачених статтею 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", до який в тому числі відноситься: протокол перевірки та адаптації пристрою тахографа, тахокарти або картка водія, чи індивідуальна контрольна книжка водія (у випадку не обладнання транспортного засобу тахографом), є підставою для застосовування адміністративно-господарського штрафу.

Судом встановлено, що підставою для висновків відповідача про порушення позивачем вимог статті 48 Закону №2344-III та прийняття оскаржуваної постанови від 24.11.2020 №216518 про застосування адміністративно-господарського штрафу слугувала відсутність у водія транспортного засобу УРАЛ 4320 (реєстраційний номер НОМЕР_1 ) ОСОБА_2 на час проведення перевірки індивідуальної контрольної книжки водія, яка повинна знаходитись у водія і надаватись для перевірки посадовим особам Укртансбезпеки.

При цьому, суд зауважує, що відсутність вказаної індивідуальної контрольної книжки водія водій ОСОБА_2 підтвердив шляхом підписання акту від 21.10.2020 №251601, в якому вказані обставини були зафіксовані (а.с.85). Жодних зауважень чи пояснень, з приводу викладених в цьому акті обставин, водій при його підписанні не вказав.

Будь-яких доказів протилежного, а саме доказів наявності у водія на момент перевірки індивідуальної контрольної книжки водія, позивач до суду не надав.

Суд зазначає, що відповідно до абзацу 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" адміністративно-господарські штрафи за порушення законодавства про автомобільний транспорт застосовуються до автомобільних перевізників .

Відтак, суб`єктом відповідальності за порушення законодавства про автомобільний транспорт, яке полягає у наданні послуг з внутрішніх вантажних перевезень за відсутності документів, визначених ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", є саме автомобільний перевізник.

За визначенням, наведеним у статті 1 Закону України "Про автомобільний транспорт", автомобільним перевізником є фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами. Аналогічне визначення закріплене також і у пункті 1.5 Положення №340.

Під час розгляду справи встановлено, що згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_2 , власником автомобіля УРАЛ 4320, реєстраційний номер НОМЕР_1 , є ОСОБА_3 (а.с.86). Крім того, згідно товарно-транспортної накладної від 21.10.2020 серії ЖТД №052542 (а.с.86), яка надавалась водієм під час перевірки, автомобільним перевізником вантажу також є ОСОБА_3 .

Відтак, з огляду на положення частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" саме ОСОБА_3 є суб`єктом відповідальності за правопорушення законодавства про автомобільний транспорт, яке полягає у наданні послуг з внутрішніх вантажних перевезень за відсутності документу (індивідуальної контрольної книжки водія), визначеного ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" та п.п. 6.3 Положенням про робочий час і час відпочинку водіїв колісних транспортних засобів, затвердженого наказом Міністерства транспорту та зв`язку України від 07.06.2010 №340.

Вказане спростовує зазначені в позовній заяві доводи позивача про те, що жодного порушення ним 21.10.2020 не вчинялось.

Таким чином, у відповідача були законодавчо визначені підстави для притягнення позивача до відповідальності, передбаченої абзацом 3 частини 1 статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що постанова Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки від 24.11.2020 №216518 про застосування до ОСОБА_3 адміністративно-господарського штрафу у сумі 1700,00 гривень за порушення вимог ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт" є правомірною

Стосовно доводів позивача про те, що зі змісту оскаржуваної постанови від 24.11.2020 №216518 не зрозуміло, за яке саме порушення його притягають до відповідальності, суд зазначає, що вказана постанова містить інформацію про правову норму, яка була порушена позивачем - ст. 48 Закону України "Про автомобільний транспорт", натомість детальний опис того, в чому полягало таке порушення, міститься в акті від 21.10.2020 №251601, складеному за наслідками проведеної рейдової перевірки. У зв`язку з цим, суд вважає безпідставним та відхиляє доводи позивача в цій частині.

Згідно з частиною 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відтак, суд, з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_3 є безпідставними та не підлягають задоволенню.

Керуючись статями 2, 9, 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 262, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до Подільського міжрегіонального управління Укртрансбезпеки (майдан ім. С.П.Корольова, 12, м. Житомир, 10014; ) про визнання протиправною та скасування постанови - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович