Справа № 480/9609/23
Суддя: Н.В. Савицька
Дата ухвалення: 2023-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
02 листопада 2023 року Справа № 480/9609/23
Сумський окружний адміністративний суд у складі: головуючого судді - Савицької Н.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Суми адміністративну справу №480/9609/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,-
В С Т А Н О В И В:
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо визначення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання, призначеного судді у відставці ОСОБА_1 у 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, при здійсненні його перерахунку з 19.02.2020;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити з 19.02.2020 перерахунок щомісячного довічного грошового утримання, призначеного судді у відставці ОСОБА_1 у розмірі 52% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, виходячи із стажу, що дає право на відставку та, відповідно, враховується для визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання, який станом на 05 вересня 2018 року становив 21 рік 06 місяців 24 день та, та виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з таким перерахунком.
В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що йому як судді у відставці призначене щомісячне довічне грошове утримання, однак лише у розмірі 50% від суддівської винагороди. На звернення позивача з приводу проведення перерахунку довічного грошового утримання, виходячи із 21 років 06 місяців 24 день стажу, що дає право на відставку та, відповідно, враховується для визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання, відповідач відмовив посилаючись на те, що за даними трудової книжки на посаді судді позивач працював у період з 15.01.2002 по 04.09.2018, що становить 16 років 2 місяці 17 днів. Вважаю вказані дії відповідача, що пов`язані із визначенням розміру довічного грошового утримання протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.
Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду від 08.09.2023 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області не надало відзиву на позов без поважних причин.
Відповідно до ч. 6 ст. 162 КАС України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.
Суд, перевіривши матеріали справи, повно та об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, встановив такі обставини.
Указом Президента України №1271/2001 від 27.12.2001 позивача було призначено на посаду судді Зарічного районного суду м. Суми (з 15.01.2002 року приступив до виконання обов`язків судді), а постановою Верховної Ради України №814-V від 05 жовтня 2005 року - обраний на посаду судді того ж суду безстроково.
Відповідно до рішення Вищої ради правосуддя №2771/0/15-18 від 30 серпня 2018 року та наказу голови Зарічного районного суду м. Суми № 4 від 05 вересня 2018 року позивача звільнено з посади судді Зарічного районного суду м. Суми у відставку.
З 05.09.2018 позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Сумській області та отримує щомісячне довічне грошове утримання судді у відставці у розмірі 82 % суддівської винагороди, обчисленої відповідно до Закону України від 07.07.2010 № 2453-VI «Про судоустрій і статус суддів».
28.02.2020 позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області із заявою про перерахунок довічного грошового утримання судді у відставці до якої додав довідку від 27.02.2020 № 04-472/20, видану Територіальним управління ДСА України в Сумській області, про суддівську винагороду для обчислення щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці.
Рішенням від 03.03.2020 № 003493 Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області відмовило позивачу в проведенні перерахунку щомісячного грошового утримання суддів у відставці відповідно до довідки від 27.02.2020 року № 02-472/20 з посиланням на те, що після прийняття рішення Конституційним Судом України № 2-р/2020 від 18.02.2020, порядок виконання рішення не встановлений. Оскільки на теперішній час зміни до законодавства не внесені, підстав для проведення перерахунку щомісячного грошового утримання немає.

Вказані обставини встановлені рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 30.09.2020 у справі №№480/4043/20, яке набрало законної сили 02.11.2020, і в силу вимог ч.4 ст.78 КАС України, не підлягають доказуванню (а.с.24-27).

Так, вказаним рішенням суду позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області № 003493 від 03.03.2020 про відмову ОСОБА_1 у проведенні перерахунку щомісячного довічного грошового утримання судді на підставі довідки від 27.02.2020 № 04-472/20. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області здійснити ОСОБА_1 , як судді у відставці, перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання згідно із довідкою Територіального управління Державної судової адміністрації України в Сумській області № 04-472/20 від 27.02.2020, з урахуванням фактично виплачених сум, починаючи з 19.02.2020.

З матеріалів справи судом також встановлено, що на виконання рішення суду від 30.09.2020 відповідачем було проведено перерахунок довічного грошового утримання. При цьому, грошове утримання, що підлягає виплаті позивачеві з 19.02.2020, як судді у відставці, відповідачем визначено у розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді

На звернення ОСОБА_1 з приводу проведення перерахунку довічного грошового утримання, виходячи із 21 років 06 місяців 24 день стажу, що дає право на відставку та, відповідно, враховується для визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання, відповідач відмовив посилаючись на те, що за даними трудової книжки на посаді судді позивач працював у період з 15.01.2002 по 04.09.2018, що становить 16 років 2 місяці 17 днів (а.с.5-6, 28).

Вважаючи вказані дії відповідача, що пов`язані із визначенням розміру довічного грошового утримання, протиправними, позивач звернувся до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає наступне.

Положеннями статті 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

У свою чергу в п.6 частини першої статті 92 Конституції України зазначено, що основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Відповідно до ст.130 Конституції України, держава забезпечує фінансування та належні умови для функціонування судів і діяльності суддів. У Державному бюджеті України окремо визначаються видатки на утримання судів з урахуванням пропозицій Вищої ради правосуддя. Розмір винагороди судді встановлюється Законом України Про судоустрій і статус суддів.

Організація судової влади та здійснення правосуддя в Україні, що функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів і забезпечує право кожного на справедливий суд регулюється Законом України "Про судоустрій і статус суддів" від 02.06.2016 № 1402-VIII (далі по тексту - Закон № 1402-VIII).

Згідно з частиною першою статті 135 Закону № 1402-VIII суддівська винагорода регулюється цим Законом та не може визначатися іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до частини першої статті 137 Закону № 1402-VIII до стажу роботи на посаді судді зараховується робота на посаді: 1) судді судів України, арбітра (судді) арбітражних судів України, державного арбітра колишнього Державного арбітражу України, арбітра відомчих арбітражів України, судді Конституційного Суду України; 2) члена ВРП, Вищої ради юстиції, Вищої кваліфікаційної комісії суддів України; 3) судді в судах та арбітрів у державному і відомчому арбітражах колишнього СРСР та республік, що входили до його складу.

Законом України «Про внесення змін до Закону України «Про судоустрій і статус суддів» у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Вищий антикорупційний суд» від 12 липня 2018 року № 2509-VIII статтю 137 Закону № 1402-VIII доповнено частиною другою, згідно з якою до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності), вимога щодо якого визначена законом та надає право для призначення на посаду судді.

Абз.4 п. 34 Розділу XII Прикінцеві та перехідні положення Закону №1402-VIII судді, призначені чи обрані на посаду до набрання чинності цим Законом, зберігають визначення стажу роботи на посаді судді відповідно до законодавства, що діяло на день їх призначення (обрання).

Отже, при обчисленні стажу роботи на посаді судді підлягають застосуванню норми законодавства, які були чинними на день призначення (обрання) відповідного судді. При цьому при обчисленні стажу, який дає право на відставку окремо слід застосовувати положення частини першої статті 137 зазначеного закону, положення частини другої цієї статті, як стаж, який зараховується додатково.

За практикою Європейського суду з прав людини дискримінація означає поводження з особами в різний спосіб, без об`єктивного та розумного обґрунтування, у відносно схожих ситуаціях (див. рішення у справі «Вілліс проти Сполученого Королівства», заява №36042/97). Відмінність у ставленні є дискримінаційною, якщо вона не має об`єктивного та розумного обґрунтування, іншими словами, якщо вона не переслідує легітимну ціль або якщо немає розумного співвідношення між застосованими засобами та переслідуваною ціллю (див. рішення від 21 лютого 1997 року у справі «Ван Раалте проти Нідерландів») (пункти 48-49 рішення від 07 листопада 2013 року у справі «Пічкур проти України», заява №10441/06).

Аналогічний підхід у своїх рішеннях застосовує й Конституційний Суд України, вказуючи на те, що мета встановлення певних відмінностей (вимог) у правовому статусі повинна бути істотною, а самі відмінності (вимоги), що переслідують таку мету, мають відповідати конституційним положенням, бути об`єктивно виправданими, обґрунтованими та справедливими. У противному разі встановлення обмежень означало б дискримінацію (абзац сьомий пункту 4.1 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 07 липня 2004 року № 14-рп/2004).

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 1 Закону України «Про засади запобігання і протидії дискримінації в Україні» прямою дискримінацією є ситуація, за якої з особою та/або групою осіб за їх певними ознаками поводяться менш прихильно, ніж з іншою особою та/або групою осіб в аналогічній ситуації, крім випадків, коли таке поводження має правомірну, об`єктивно обґрунтовану мету, способи досягнення якої є належними та необхідними. Таке поводження за змістом пункту 2 частини першої статті 1 цього ж Закону може полягати, в тому числі, в обмеженні у визнанні, реалізації або користуванні правами і свободами у будь-якій формі.

Ураховуючи викладене, суд зазначає, що вимоги до кандидатів на посаду судді були по-різному визначені законодавством України, що діяло на день їх призначення (обрання) на посаду судді, а тому такі вимоги можуть вважатися виправданою, обґрунтованою та справедливою підставою різниці при вирішенні питання щодо обчислення стажу роботи на посаді судді, що дає право на відставку, залежно від змісту цих вимог, визначених законодавством, яке було чинним на час призначення (обрання) на посаду судді.

Аналогічну правову позицію висловлено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 24.10.2019 у справі № 9901/2/19.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.05.2019 №9901/805/18 (провадження №11-1481заі18) вказала, що частину другу статті 137 Закону № 1402-VIII потрібно тлумачити таким чином, що до стажу роботи на посаді судді також зараховується стаж (досвід) роботи (професійної діяльності) судді у сфері права, який вимагався законом як мінімальний для набуття таким суддею права для призначення на посаду судді на дату такого призначення.

Згідно частини третьої статті 142 Закону України №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Суд зауважує, що розрахунок стажу роботи позивача, який враховується для визначення розміру довічного грошового утримання судді у відставці вже був предметом судового розгляду у справі № 480/4619/18 за позовом ОСОБА_1 до Сумського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Сумської області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії та рішенням від 10.01.2019 було, зокрема, зобов`язано Сумське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половину строку навчання в Національній юридичній академії України з 01.09.1993 по 29.06.1996 (1 рік 4 місяці 29 днів), а також період роботи у Сумському обласному управлінні юстиції на посадах провідного консультанта по судовій роботі, начальника судового відділу, заступника начальника управління з 12.07.1996 по 17.01.2000 (3 роки 3 місяці 6 днів). Зобов`язано Сумське об`єднане управління Пенсійного фонду України Сумської області здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату довічного грошового утримання судді у відставці у розмірі 82% від суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання, починаючи з 05.09.2018, з урахуванням раніше здійснених виплат (а.с.16-19).

Також у рішенні Сумського окружного адміністративного суду від 10.01.2019 по справі № 480/4619/18 суд дійшов висновку, що позивач має право отримувати грошове утримання у відставці в розмірі 82% заробітної плати судді, із урахуванням до стажу його роботи на посаді судді, що дає право на відставку та одержання щомісячного довічного грошового утримання, половину періоду навчання в Національній юридичній академії України з 01.09.1993 по 29.06.1996, роботи у Сумському обласному управлінні юстиції на посадах провідного консультанта по судовій роботі, начальника судового відділу, заступника начальника управління з 12.07.1996 по 17.01.2000, та без обмеження граничного розміру щомісячного довічного грошового утримання.

Тобто рішенням суду вже встановлювалися обставини наявності у позивача стажу роботи на посаді судді повних 21 рік.

Згідно до ч. 4 ст. 78 Кодексу адміністративного судочинства України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При цьому за приписами статті 142 Закону України №1402-VIII щомісячне довічне грошове утримання виплачується судді у відставці в розмірі 50 відсотків суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді. За кожний повний рік роботи на посаді судді понад 20 років розмір щомісячного довічного грошового утримання збільшується на два відсотки грошового утримання судді.

Враховуючи викладене та оскільки позивач має право на зарахування до стажу його роботи на посаді судді, який дає право на відставку та отримання щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці, половини періоду навчання в Національній юридичній академії України з 01.09.1993 по 29.06.1996, роботи у Сумському обласному управлінні юстиції на посадах провідного консультанта по судовій роботі, начальника судового відділу, заступника начальника управління з 12.07.1996 по 17.01.2000, тобто має стаж повних 21 рік роботи на посаді судді станом на 05 вересня 2018 року, суд доходить висновку, що відповідно до статті 142 Закону України №1402-VIII, позивач, як суддя у відставці, має право на отримання щомісячного довічного грошового утримання в розмірі 52% від грошового утримання судді на відповідній посаді.

Відтак, позовні вимоги ОСОБА_1 є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Ухвалою Сумського окружного адміністративного суду відстрочено сплату позивачу судового збору до ухвалення судом рішення.

При цьому в силу приписів частини другої статті 133 Кодексу адміністративного судочинства України витрати розподіляються між сторонами відповідно до судового рішення у справі, якщо сплату судових витрат розстрочено або відстрочено до ухвалення судового рішення у справі.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що до ухвалення рішення суду у справі позивачем не сплачено судовий збір за подання адміністративного позову, судовий збір у сумі 1073,60 грн підлягає стягненню до Державного бюджету України за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області щодо визначення відсоткового значення розміру щомісячного довічного грошового утримання, призначеного судді у відставці ОСОБА_1 у 50% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, при здійсненні його перерахунку з 19.02.2020.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ) здійснити з 19.02.2020 перерахунок та виплату щомісячного довічного грошового утримання, призначеного судді у відставці ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) у розмірі 52% суддівської винагороди судді, який працює на відповідній посаді, виходячи із стажу, що дає право на відставку та, відповідно, враховується для визначення розміру щомісячного довічного грошового утримання, 21 рік 06 місяців 24 день, з урахуванням виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (40009, м. Суми, вул. Пушкіна, 1, ) на користь Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1073, 60 грн (тисяча сімдесят три грн 60 коп).

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.В. Савицька