Справа № 420/28388/23
Суддя: Самойлюк Г.П.
Дата ухвалення: 2023-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Самойлюк Г.П., розглянувши в порядку ст. 287 КАС України в письмовому провадженні справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною, скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), в якому позивач просить суд:

- визнати постанову виконавця від 26.09.2023 року про закінчення виконавчого провадження - протиправною та скасувати її;

- зобов`язати виконавця відновити виконавче провадження за постановою виконавця.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що постанова Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про закінчення виконавчого провадження №72473418 від 26.09.2023 року є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.06.2022 року у справі №420/4858/22 боржником не виконано. Останнім не вжито заходів на виконання окремої ухвали щодо виконання рішення суду, а державним виконавцем не перевірено факт виконання рішення.

Таким чином оскаржувана постанова винесена передчасно та за відсутності доказів, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання. За вказаних обставин позивач вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що порушує її права, у зв`язку з чим остання підлягає скасуванню.

Ухвалою від 23.10.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі Вирішено, що справа розглядатиметься з урахуванням особливостей ст.287 КАС України. Судове засідання призначено на 30.10.2023 року о 12:20 год. Залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Відповідач подав до суду відзив на позов (вх.№ ЕП/43124/23 від 26.10.2023 року), в якому просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування правової позиції зазначено, що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження ВП № 72473418 з примусового виконання вимог виконавчого листа № 420/4858/22, виданого Одеським окружним адміністративним судом 17.03.2023 року про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2021 року на визначений банківський рахунок № НОМЕР_1 відкритий у ТВБВ №10015/0602 ОПЧ філії-Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк».

09.08.2023 року керуючись вимогами статей 3, 4, 24, 25, 26. 27 Закону України «Про виконавче провадження», державним виконавцем відділу винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 72473418, копії якої направлені сторонам виконавчого провадження (вих. № 03.01-17864 від 09.08.2023 року). Постановою про відкриття виконавчого провадження, в порядку вимог Закону, боржнику було надано десять робочих днів для виконання рішення суду.

Листом від 23.08.2023 року боржником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області повідомлено про виконання вимог виконавчого документа, а саме щодо поновлення виплати пенсії за віком з 01.01.2021 року ОСОБА_1 та виплату суми доплати на банківський рахунок. До вказаного листа від 23.08.2023 року також додано копію протоколу індивідуального перерахунку за період 01.12.2020 року по 30.04.2023 року ОСОБА_1 та рішення 85 від 28.03.2023 року.

26.09.2023 року старшим державним виконавцем відділу Рябоконь О.І. винесена постанова про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідач зазначає, що останній діяв у межах наданих йому повноважень, відповідно до Закону, у спосіб і в порядку визначеному ним, а тому правові підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Третя особа пояснень щодо позову не надала.

У судове засідання призначене на 30.10.2023 року учасники справи не з`явились, про дату, час та місце проведення останнього повідомлялися належним чином.

За приписами ч. 1 ст. 205 КАС України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи, за умови що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно ч. 9 ст. 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно ч. 4 ст. 229 КАС України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про можливість розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, суд,

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Одеського окружного адміністративного суду перебувала справа № 420/4858/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішенням від 03.06.2022 року позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково.

Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області стосовно припинення виплати пенсії ОСОБА_1 на визначений банківський рахунок № НОМЕР_2 відкритий у ТВБВ №10015/0602 ОПЧ філії-Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк».

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2021 року на визначений банківський рахунок № НОМЕР_2 відкритий у ТВБВ №10015/0602 ОПЧ філії-Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк».

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішення суду набрало законної сили 10.02.2022 року.

17.03.2023 року Одеським окружним адміністративним судом видано виконавчий лист № 420/4858/22 про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2021 року на визначений банківський рахунок № НОМЕР_2 відкритий у ТВБВ №10015/0602 ОПЧ філії-Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк».

09.08.2023 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 72473418.

Вказаною постановою про відкриття виконавчого провадження на виконання вимог Закону України «Про виконавче провадження», боржнику надано десять робочих днів для виконання рішення суду.

Листом від 23.08.2023 року боржником - Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області повідомлено виконавчу службу про виконання вимог виконавчого документа.

Боржником зазначено, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 03.06.2022 року, яке набрало законної сили на підставі постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 10.02.2023 року по справі №420/4858/22, рішенням №85 від 28.03.2023 року ОСОБА_1 поновлено виплату пенсії за віком з 01.01.2021 року у розмірі 2434,16 грн. Сума доплати з 01.01.2021 року по 30.04.2023 року в розмірі 70577,88 грн. та місячний розмір пенсії в сумі 2663,00 грн. виплачено на банківський рахунок у травні 2023 року.

До листа від 23.08.2023 додано копію протоколу індивідуального перерахунку за період 01.12.2020 року по 30.04.2023 року ОСОБА_1 та рішення №85 від 28.03.2023 року.

Пенсійний орган повідомив виконавчу службу, що покладені Одеським окружним адміністративними судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку встановленому чинним законодавством та в межах повноважень, покладених на ГУ ПФУ в Одеській області, у зв`язку з чим боржник просив закінчити виконавче провадження.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 07.09.2023 року у справі №420/4858/22 заяву представника ОСОБА_1 про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності вчинених суб`єктом владних повноважень відповідачем на виконання рішення суду в порядку ст.383 КАС України задоволено.

Для вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону, доведено до відома Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійного фонду України про обставини, встановлені в ухвалі суду.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області при виконанні рішення від 03.06.2022 року в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2021 року на визначений банківський рахунок без урахування положень ст. 4, 14 Закону України Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII та вимог п. 7,8 постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 № 168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» та при здійсненні її виплати, а також нарахування та виплати компенсації втрати частини доходів за несвоєчасно виплачену пенсію за період з 01.01.2021 року по момент фактичної виплати 05.05.2023 року, що є порушенням ст. 129-1 Конституції України, ст. 370 КАС України.

Повідомлено Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області про необхідність вжиття заходів щодо виконання рішення від 03.06.2021 року в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2021 року на визначений банківський рахунок, з урахуванням висновків суду в даній справі та повідомити про виконання рішення суду у місячний строк з дня набрання ухвали суду законної сили.

Доведено до відома Пенсійного фонду України про ухилення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від здійснення повноважень по виконанню рішення суду щодо зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області поновити виплату пенсії ОСОБА_1 з 01.01.2021 року на визначений банківський рахунок для поновлення прав ОСОБА_1 та необхідність вжиття заходів щодо усунення причин та умов, що сприяли порушенню закону.

Повідомлено Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Пенсійний фонд України, що ухвала суду підлягає виконанню у місячний строк після набрання нею законної сили.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області повідомити суд про виконання ухвали суду у двомісячний строк після набрання нею законної сили.

Вказана ухвала набрала законної сили 07.09.2023 року та учасниками справи у визначений Кодексом адміністративного судочинства України строк не оскаржена.

Доказів на виконання окремої ухвали суду ГУ ПФУ в Одеській області не надано та судом не встановлено.

26.09.2023 року старшим державним виконавцем відділу Рябоконь О.І. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», у зв`язку з фактичним виконанням в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Вважаючи постанову про закінчення виконавчого провадження протиправною, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регламентовані Законом України

«Про виконавче провадження» №1404-VIII (далі Закон №1404-VIII), статтею 1 якого визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону. Вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом (п.1 ч.3, ч.4 ст.18 Закону №1404-VIII).

Статтею 39 Закону №1404-VIII закріплено підстави закінчення виконавчого провадження, однією з яких є фактичне виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом (п.9 ч.1 ст.39).

Частинами 1-3 статті 63 Закону №1404-VIII встановлено, що за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Таким чином закінченню виконавчого провадження передує послідовне виконання наступних виконавчих дій, зокрема перевірка виконання рішення боржником.

Отже спірним у даному випадку є повнота заходів, вжитих державним виконавцем задля примусового виконання рішення суду на користь позивача, а також правомірності постанови про закінчення виконавчого провадження.

Відповідно до ч.3 ст.18 Закону №1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, зокрема: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону (п.1); звертатися до суду або органу, який видав виконавчий документ, із заявою (поданням) про роз`яснення рішення, про видачу дубліката виконавчого документа у випадках, передбачених цим Законом, до суду, який видав виконавчий документ, - із заявою (поданням) про встановлення чи зміну порядку і способу виконання рішення, про відстрочку чи розстрочку виконання рішення (п.10); здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом (п.22).

Отже, розглядаючи позов про законність дій державного виконавця, суд має враховувати, що Законом №1404-VIII на виконавця покладено функції із забезпечення виконання обов`язкового рішення суду, на виконання якого останній має вжити усі передбачені Законом заходи в межах встановлених повноважень.

По справі №826/14580/16 Верховний Суд дійшов висновку щодо безпідставності висновків судів попередніх інстанцій про те, що самі по собі вчинені державним виконавцем виконавчі дії (перевірка виконання судового рішення, винесення постанов про накладення на боржника штрафу і надіслання подання про вчинення злочину) є належними і достатніми заходами виконання судового рішення. У свою чергу, постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження винесена передчасно й за відсутності доказів, які б підтверджували факт реального виконання судового рішення чи вжиття вичерпних заходів з його виконання.

Крім того, Верховний Суд звернув увагу, що за наслідками прийняття постанови державного виконавця про закінчення виконавчого провадження рішення суду не лише залишилось невиконаним, а й не буде виконаним у майбутньому, що суперечить основним завданням виконавчого провадження.

Вказана позиція підтримана Верховним Судом у постановах від 07.08.2019 року у справі №378/1033/17, від 04.09.2019 року у справі №286/1810/17, від 07.10.2020 року у справі №461/6978/19, від 25.11.2020 року у справі №554/10283/18, від 13.12.2021 року у справі №520/6495/2020, від 08.12.2022 року у справі 457/359/21.

На підставі ч.5 ст.242 КАС України суд при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що боржник не повідомив державного виконавця про наявність окремої ухвали суду у справі №420/4858/22.

Приймаючи вказану ухвалу, суд дійшов висновку, що відповідач на виконання рішення суду про поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 на визначний рахунок не вчинив дій щодо її належного перерахунку та виплати відповідно до вимог чинного законодавства України, що свідчить про неналежне виконання рішення суду.

В межах спірних правовідносин виконавець виніс постанову про закінчення виконавчого провадження не перевіривши факт його реального виконання і, відповідно, більше не вживав заходів примусового виконання.

Матеріалами справи не підтверджено виконання державним виконавцем законодавчих приписів, передбачених ч.3 ст.18 Закону №1404-VIII.

Таким чином суд дійшов висновку про неправомірність прийнятої постанови про закінчення виконавчого провадження та наявність підстав для її скасування.

Відповідно до положень ст.41 Закону №1404-VІІІ, у разі якщо постанова виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована в установленому законом порядку, виконавче провадження підлягає відновленню за постановою виконавця не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення. У разі відновлення виконавчого провадження стягувач, суд або орган (посадова особа), яким повернуто виконавчий документ, зобов`язані у місячний строк з дня надходження постанови про відновлення виконавчого провадження пред`явити його до виконання.

Враховуючи вищезазначене, скасування постанови про закінчення виконавчого провадження тягне за собою обов`язок державного виконавця відновити не пізніше наступного робочого дня з дня одержання виконавцем відповідного рішення про скасування постанови виконавця про закінчення виконавчого провадження.

Згідно з статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Статтею 90 КАС України передбачено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З урахуванням встановлених фактів суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З урахуванням висновку суду про задоволення позову, наявні підстави для стягнення з відповідача на користь позивача судового збору у розмірі 1073,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 9, 262, 241-246, 287 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (вул. Розумовська, 37, м. Одеса, 65091, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) про визнання протиправною, скасування постанови, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про закінчення виконавчого провадження № 72473418 від 26.09.2023 року.

Стягнути з Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) (65091, м. Одеса, вул. Розумовська, 37, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ; адреса для листування: АДРЕСА_2 ) судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні шістдесят копійок).

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 287 КАС України апеляційні скарги на судові рішення у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби можуть бути подані протягом десяти днів з дня їх проголошення.

Суддя Самойлюк Г.П.