Справа № 200/17643/21
Суддя: Гаврищук Тетяна Григорівна
Дата ухвалення: 2023-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року справа №200/17643/21

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Гаврищук Т.Г., суддів Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного Управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2022 р. у справі №200/17643/21 (головуючий І інстанції Хохленков О.В.) за позовом ОСОБА_1 до Головного Управління Національної поліції в Донецькій області про скасування наказу про відсторонення від виконання службових обов`язків працівників ГУ НП в Донецькій області, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди, -

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції в Донецькій області про визнання протиправним і скасування наказу про відсторонення від виконання службових обов`язків працівників ГУ НП в Донецькій області, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та моральної шкоди.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2022 року позов задоволено частково. Скасовано наказ Головного управління Національної поліції в Донецькій області №621 о/с від 08.11.2021 зі змінами внесеними наказом від 21.01.2022 року № 30 о/с про відсторонення від виконання службових обов`язків інспектора режимно-секретного сектору Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 з 18 листопада 2021 року. Стягнуто з Головного управління Національної поліції в Донецькій області на користь позивачки середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 19111 (дев`ятнадцять тисяч сто одинадцять) гривень 47 копійок. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з таким судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що ним правомірно було прийнято наказ про відсторонення позивачки від виконання службових обов`язків, оскільки остання відмовилася від проведення щеплення та не надала медичного висновку про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданого закладом охорони здоров`я. 05 листопада 2021 року позивачку було особисто ознайомлено з тим, що відповідно до вимог законодавчих актів та Переліку професій вона відноситься до категорії працівників, які підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COV1D-19,спричиненої коронавірусом SARS CoV-2 та попереджено про необхідність здійснення до 08.11.2021р. профілактичного щеплення. Судом не враховано, що наказ прийнятий у відповідності до вимог ст. 10 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 №2801-XII, ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», статті 46 КЗпП України, постанови Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2021 року № 1096.

Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.

Колегія суддів, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції та під час апеляційного провадження встановлено, що відповідно до наказу № 224 о/с від 21.07.2016 року позивачку призначено інспектором з режиму секретності Бахмутського районного відділу поліції. Згідно з наказом № 37 о/с від 20.01.2021 року призначено інспектором режимно секретного сектору Бахмутського районного відділу поліції.

Відомістю щодо ознайомлення працівників Бахмутського РВП ГУНП в Донецькій області з наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 року № 2153 підтверджується факт ознайомлення позивачки із зазначеним наказом.

Позивачка була попереджена про відсторонення від служби 05.11.2021 року про, що свідчить її особистий підпис.

Згідно з наказом ГУ НП в Донецькій області № 621 о/с від 08.11.2021 року позивачку відсторонено від виконання службових обов`язків з 08 листопада 2021 року.

Довідкою про тимчасову непрацездатність від 08.11.2021 року підтверджено перебування позивачки на лікарняному з 08.11.2021 року по 17.11.2021 року.

Наказом ГУ НП в Донецькій області від 21.01.2022 року внесено зміни до наказу від 08.11.2021 №621о/с та позивачку відсторонено від виконання службових обов`язків з 18.11.2021 року до усунення причин, що зумовили таке відсторонення.

Наведені обставини сторонами не оспорюються.

Згідно з частиною першою статті 59 Закону № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580) служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.

Відповідно до ст. 60 Закону №580-VIIІ проходження служби в поліції регулюється ним Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Положеннями статті 46 КЗпІІ України передбачено відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим цим органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони прані та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством.

Статтею 10 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» від 19.11.1992 №2801-XII передбачено, що громадяни України зобов`язані, зокрема: піклуватись про своє здоров`я та здоров`я дітей, не шкодити здоров`ю інших громадян; у передбачених законодавством випадках проходити профілактичні медичні огляди і робити щеплення.

Згідно зі статтею 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000р. №1645-111 працівники окремих професій, виробництв /а організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівники та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв а організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекцій них хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Міністерство охорони здоров`я України наказом від 04.10.2021р. №2153, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 07.10.2021 за №1306/36923, затвердило Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням прози гострої респіраторної хвороби СОVID-19 (далі - Перелік професій).

Відповідно до Переліку професій обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби СОVID-19 спричиненої коронавірусом SARS CoV-2, па період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS CoV-2, підлягають, у тому числі, працівники центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020р. №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з мстою запобігання поширенню на території України гостри респіраторної хвороби СОVID-19 спричиненої коронавірусом SARS CoV-2» з подальшими змінами, далі Постанова №1236) на всій території України з 12.03.2020р. з подальшим продовженням до 31 березня 2022 року встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2021 року № 1096 постанову Кабінету Міністрів України № 1236 було доповнено пунктом 41-6, відповідно до якого керівникам державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій доручено забезпечити:

1) контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена Переліком № 2153;

2) відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до статті 46 КЗпП України, частини другої статті 12 Закону №1645-ІІІ та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу», крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я;

3) взяття до відома, що: - на час такого відсторонення оплата праці працівників та державних службовців здійснюється з урахуванням частини першої статті 94 КЗпП України, частини першої статті 1 Закону України «Про оплату праці» та частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу»;

- відсторонення працівників та державних службовців здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу (державної служби) або підприємства, установи, організації з обов`язковим доведенням його до відома особам, які відсторонюються;

- строк відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили.

Отже, виходячи з приписів наведених норм, відмова або ухилення працівника, який не падає медичного висновку про наявність протипоказань до вакцинації, від обов`язкових профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби СОVID-19, є підставою для відсторонення від роботи працівників, які визначені Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної ї хвороби СОVID-19 відсутність підтвердження факту проходження працівником обов`язкового щеплення є підставою для його відсторонення.

Відтак, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що в порушення вимог Інструкції про порядок внесення подання про відсторонення осіб від роботи або іншої діяльності, затв. наказом Міністерства охорони здоров`я України від 14.04.1995 № 66, спірний наказ відповідач прийняв самостійно без подання відповідної посадової особи державної санітарно епідеміологічної служби.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 грудня 2022 року у справі №130/3548/21 дійшла наступного правового висновку: «… Положення абзацу шостого частини першої статті 7 Закону № 4004-XII та Інструкції № 66 не охоплюють порядок відсторонення від роботи у зв`язку з відмовою чи ухиленням від проведення обов`язкових профілактичних щеплень для запобігання захворюванню на COVID-19. Обов`язки роботодавців щодо забезпечення епідеміологічного благополуччя населення визначені не тільки Законом № 4004-XII. Постановою Кабінету Міністрів України від 20 жовтня 2021 року № 1096 передбачено, що відсторонення працівників в межах відповідних заходів боротьби з пандемією COVID-19 керівник підприємства, установи, організації проводить відповідно до статті 46 КЗпП України, частини другої статті 12 Закону № 1645-ІІІ і частини третьої статті 5 Закону України «Про державну службу».

Таким чином, відсторонення від роботи (виконання робіт) певних категорій працівників, які відмовляються або ухиляються від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19, було передбачене законом. Приписи законів України з приводу такого відсторонення є чіткими, зрозумілими та за дотримання визначеної в них процедури дозволяють працівникові розуміти наслідки його відмови або ухилення від такого щеплення за відсутності медичних протипоказань, виявленої за наслідками медичного огляду, проведеного до моменту відсторонення, а роботодавцеві дозволяють визначити порядок його дій щодо такого працівника».

Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, 05 листопада 2021 року позивачку було особисто ознайомлено з тим, що відповідно до вимог законодавчих актів та Переліку професій вона відноситься до категорії працівників, які підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COV1D-19.,спричиненої коронавірусом SARS CoV-2 та попереджено про необхідність здійснення до 08.11.2021р. профілактичного щеплення. У разі ненадання підтверджуючих документів щодо проведення щеплення або медичного висновку про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданого закладом охорони здоров`я, з 08 листопада 2021 року керівництвом ГУНП в Донецькій області буде вирішено питання щодо відсторонення під служби до усунення причини що його зумовили.

Позивачка 08 листопада 2021 року подала рапорт у якому зазначила, що не вакцинувалася через те, що стан її здоров`я не дозволяє втручатися в нього експериментальними вакцинами до кінця невипробуваних щодо їх безпеки та ефективності. Разом з тим, медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти СОVID-19 виданий закладом охорони здоров`я, не надала.

Як встановлено судом, на території Донецької області з 00 годин 00 хвилини 18 жовтня 2021 року було встановлено червоний рівень епідемічної небезпеки та на території регіону діяли найжорсткіші карантинні обмеження. Таке рішення було прийняте па позачерговому засіданні Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій 15 жовтня 2021 року.

Необхідність вакцинації позивача обумовлена крім цього і тим, що вона, як поліцейський, залучається до охорони громадського порядку, дотримання публічної безпеки, здійснення контролю на вулицях, у парках, інших громадських місцях. Отже, умови служби позивачки збільшують вірогідність зараження COVID-19.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що відповідачем правомірно було видано спірний наказ про відсторонення позивачки від виконання службових обов`язків.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата - це винагорода, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу, тобто заробітна плата виплачується саме за виконану роботу.

Оскільки під час відсторонення працівник тимчасово увільняється від виконання своїх трудових обов`язків та не може виконувати роботу, то такому працівникові заробітна плата в період відсторонення не виплачується, якщо інше не встановлено законодавством.

Чинним законодавством не передбачено обов`язку роботодавця щодо збереження за працівником заробітної плати на період його відсторонення від роботи у зв`язку з відмовою або ухиленням від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19.

Відтак, відсутні правові підстави для стягнення на користь позивачки середнього заробітку.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що судом першої інстанції безпідставно задоволено позов.

Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного рішення допустив порушення норм матеріального права, у зв`язку з чим апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню, а рішення місцевого суду скасуванню.

Керуючись статтями 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного Управління Національної поліції в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2022 р. у справі №200/17643/21 - задовольнити.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2022 р. у справі № 200/17643/21 скасувати в частині задоволення позовних вимог.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про скасування наказу Головного управління Національної поліції в Донецькій області №621 о/с від 08.11.2021 зі змінами внесеними наказом від 21.01.2022 року № 30 о/с про відсторонення від виконання службових обов`язків з 18 листопада 2021 року та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу у розмірі 19111 (дев`ятнадцять тисяч сто одинадцять) гривень 47 копійок - відмовити.

В іншій частині рішення Донецького окружного адміністративного суду від 01 лютого 2022 р. у справі № 200/17643/21 - залишити без змін.

Постанова у повному обсязі складена 02 листопада 2023 року.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати прийняття та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верхового Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Т.Г. Гаврищук

Судді: І.В. Геращенко

Е.Г. Казначеєв