Справа № 520/12229/22
Суддя: Перцова Т.С.
Дата ухвалення: 2023-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 р. Справа № 520/12229/22
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Перцової Т.С.,

Суддів: Русанової В.Б. , Жигилія С.П. ,

розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2023, головуючий суддя І інстанції: Зоркіна Ю.В., м. Харків, повний текст складено 29.05.23 по справі № 520/12229/22

за позовом ОСОБА_1

до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області

про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі - ГУ ПФУ в Харківській області, відповідач), в якому просив суд:

- визнати поважними причини пропуску позивачем шестимісячного процесуального строку, встановленого нормами статті 122 КАС України, на оскарження дій Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області по припиненню нарахування і виплати з 01.07.2021 щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000 грн, яка встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб»;

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області по припиненню нарахування і виплати з 01.07.2021 ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії, яка встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплачувати ОСОБА_1 з 01.07.2021 щомісячну доплату до пенсії в сумі 2000,00 грн згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», а також здійснити йому виплату заборгованості з виплати такої доплати у найближчий виплатний період, протягом 30 днів з дня набрання рішенням суду законної сили.

В обґрунтування позовних вимог, зазначив про протиправність дій відповідача щодо виплати позивачу з 01.07.2022 щомісячної доплати до пенсії у розмірі 805,43 грн замість належних йому згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб (далі - Постанова № 713) 2000,00 грн, та припинення таких виплат з 01.03.2022 у зв`язку з проведенням перерахунку пенсії на виконання судового рішення по справі № 520/16638/21, оскільки вважає, що такий перерахунок зумовлений необхідністю відновлення порушеного права ОСОБА_1 на отримання виплат в належному розмірі, а тому не може вважатись підвищенням розміру пенсії та не є підставою для припинення виплати пенсіонеру ОВС, встановленої нормами Постанови № 713. Вказана правова позиція відображена у постанові Верховного Суду від 08.11.2022 по справі № 420/2473/22.

З посиланням на положення Закону України № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», Закону України «Про пенсійне забезпечення», Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та з урахуванням положень ст. 7 КАС України та норм ст. ст. 6, 8, 19, 21, 22, 46, 58 Конституції України, стверджував, що положення будь-яких підзаконних актів законодавства не можуть бути застосовані судом, як підстава для відтермінування виплати позивачу належної йому пенсії (майна), а несвоєчасно виплачена сума доплати до пенсії позивача підлягає виплаті йому у найближчий виплатний період без будь-якого відстрочення.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2023 у справі № 520/12229/22 адміністративний позов задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01 жовтня 2022 року щомісячної доплати в розмірі 805,43 грн відповідно до постанови КМУ № 713 від 14 липня 2021 року "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01 березня 2022 року щомісячну доплату до пенсії в розмірі 805,43 грн згідно Постанови КМУ №713 від 14 липня 2021 р. "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Позивач, не погодившись з рішенням суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2023 у справі № 520/12229/22 в частині відмови у задоволенні позовних вимог та задовольнити ці позовні вимоги, а саме:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області по припиненню нарахування і виплати з 01.07.2021 ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії, яка встановлена постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області виплачувати ОСОБА_1 з 01.07.2021 щомісячну доплату до пенсії в сумі 2000,00 грн згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», а також здійснити йому виплату заборгованості з виплати такої доплати у найближчий виплатний період, протягом 30 днів з дня набрання рішенням суду законної сили;

- вийти за межі заявленого позову у випадку такої необхідності і захистити порушені права позивача іншим ефективним способом у випадку, якщо за підсумками розгляду спору суд дійде висновку, що позивачем неправильно, неточно чи неповно викладені предмет позовних вимог та/або спосіб відновлення порушених прав.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги пояснив, що здійснивши перерахунок розміру пенсії позивача з 01.12.2019 по 28.02.2022 відповідач фактично припинив з 01.07.2021 нарахування та виплату доплату до пенсії в сумі 805,43 грн, встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб», та не здійснює такої виплати по теперішній час. Позивач у встановлений нормами статті 383 КАС України 10-денний строк 17.02.2022 оскаржив такі протиправні дії відповідача в порядку норм статей 249, 382, 383 КАС України у межах судової справи № 520/16638/21, однак вказана заява була фактично розглянута Харківським окружним адміністративним судом по суті лише 26.10.2022. Крім того, за висновком суду, викладеним в ухвалі Харківського окружного адміністративного суду від 26.10.2022 по справі № 520/16638/21, якою відмовлено в постановленні окремої ухвали, вказані обставини не були предметом оскарження у справі №520/16638/21. Таким чином, у правовідносинах між позивачем та відповідачем щодо порядку нарахування і виплати ОСОБА_1 пенсії з 01.07.2021 виникли нові обставини, які не були правовим обґрунтуванням первісного позову позивача і предметом правової оцінки адміністративного суду під час прийняття рішення по справі № 520/16638/21. Разом з цим, вищевказані обставини залишилися поза увагою суду першої інстанції.

Позивач погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що перерахунок його пенсії згідно з вказаною вище довідкою Державної установи "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Харківській області" підлягає проведенню з 01.12.2019 з метою усунення порушеного права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього винило до 01.03.2018 (а саме - з 01.01.2016), а тому такий перерахунок пенсії Позивача не є перерахунком пенсії «у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії», тобто, Позивач має право на щомісячну доплату до своєї пенсії в розмірі до 2000,00 грн відповідно до Постанови № 713 з 01.07.2021, яка має виплачуватись для досягнення мети її прийняття - поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018.

Звернув увагу суду апеляційної інстанції, що у період з 01.07.2021 по 28.02.2022 відповідач нараховував таі виплачував позивачу доплату в сумі 805,43 грн, але після виконання в березні 2022 року рішення від 05.11.2021 по справі № 520/16638/21, припинив нараховувати таку доплату з 01.07.2021 по 28.02.2022 (у здійсненому розрахунку на доплату пенсії за період з 01.12.2019 по 28.02.2022 таких складових пенсії у Позивача за названий період з 01.07.2021 по 28.02.2022 немає), а відтак такі дії були вчинені Відповідачем у березні 2022 року, та не пов`язані з предметом спору у справі № 520/16638/21.

За цих підстав, поновлення порушеного права позивача на отримання доплати повинно здійснитися саме з 01.07.2021 (з моменту фактичного припинення нарахування доплати), а не з 01.03.2022 (шляхом зобов`язання «продовжити» виплату цієї доплати).

Саме у такий спосіб було задоволено аналогічні позовні вимоги вперше у постанові Верховного Суду від 08.11.2022 по справі № 420/2473/22, та в подальшому у постановах Верховного Суду від 17.05.2023 по справі № 520/5518/22, від 26.04.2023 по справі № 520/14122/22, від 26.04.2023 по справі № 380/4510/22, від 26.04.2023 по справі № 140/10795/21, від 18.04.2023 по справі № 560/6528/22 та від 04.04.2023 по справі № 380/25987/21.

Також відмітив, що про обставини та причини зменшення розміру доплати з суми 2000,00 грн до суми 805,43 грн відповідач не повідомляв. Не містить належних і обґрунтованих мотивів необхідності виплати доплати до пенсії позивачу у сумі 805,43 грн замість 2000,00 грн і оскаржуване рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2023 у даній справі, у зв`язку з чим вважає порушеними свої права на отримання доплати до пенсії у належному розмірі, а саме у сумі 2000,00 грн.

В іншій частині зміст апеляційної скарги повторює зміст позовної заяви.

Відповідач правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористався.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 311 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Згідно з частиною 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Харківській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" №2262-ХІІ від 09.04.1992.

Відповідно до положень, передбачених пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України № 713 від 14.07.2021 року "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб", позивачу з 01.07.2021 року встановлено щомісячну доплату до пенсії у сумі 805,43 грн, що підтверджено перерахунком пенсії по пенсійній справі.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 05.11.2021 по справі №520/16638/21 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо відмови ОСОБА_1 у перерахунку та виплаті пенсії у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 та довідки № 100/31454 вих. № 33/41-582 від 02.06.2021р. про грошове забезпечення для здійснення обчислення та перерахунку з 19 листопада 2019 року основного розміру пенсії. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківської області, провести ОСОБА_1 , перерахунок та виплатити пенсію у повному обсязі, однією сумою, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 № 988 Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції, Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам вищих навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06.04.2016 № 260 у відповідності до довідки № 100/31454 вих. № 33/41-582 від 02.06.2021р. про грошове забезпечення для здійснення обчислення та перерахунку з 19 листопада 2019 року основного розміру п

У лютому 2022 року, на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.11.2021 по справі №520/16638/21 відповідач здійснив перерахунок пенсії позивача з 01.12.2019 з урахуванням оновленої довідки про розмір грошового забезпечення. Після проведення вказаного перерахунку пенсії, відповідачем припинено позивачу виплату щомісячної доплати до пенсій у розмірі 805,43 грн, передбаченої Постановою КМУ №713.

Вважаючи необґрунтованими та протиправними таки дії ГУ ПФУ в Харківській області, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Задовольняючи позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо нездійснення нарахування та виплати ОСОБА_1 з 01.03.2022 щомісячної доплати в розмірі 805,43 грн відповідно до Постанови № 713 суд дійшов висновку про наявність у позивача права на щомісячну доплату до пенсії в розмірі 805,43 грн відповідно до Постанови № 713, оскільки перерахунок пенсії позивача, проведений ГУ ПФУ в Харківській області у лютому 2022 року на виконання судового рішення, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині визначення дати з якої відбулось припинення нарахування та виплати спірної доплати, суд першої інстанції зазначив, що доплату у сумі 805,43 грн, яка була призначена та виплачувалась з 01.07.2021 позивачу припинено саме з 01.03.2022, докази зворотного в матеріалах справи відсутні.

З метою належного і ефективного захисту порушених прав позивача суд вважав за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області нарахувати та виплатити ОСОБА_1 з 01 березня 2022 року щомісячну доплату до пенсії в розмірі 805,43 грн згідно Постанови КМУ № 713 від 14 липня 2021 "Про додатковий соціальний захист окремих категорій осіб".

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що ключовим у цій справі є питання наявності правових підстав для виплати позивачу щомісячної доплати до пенсії в розмірі 2000 грн відповідно до Постанови № 713.

Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували, зокрема, на військовій службі, визначає Закон України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (далі - Закон № 2262-ХІІ). Цим Законом держава гарантує гідне пенсійне забезпечення осіб, які мають право на пенсію, шляхом встановлення їм пенсій не нижче прожиткового мінімуму, визначеного законом, перерахунок призначених пенсій у зв`язку із збільшенням рівня грошового забезпечення, надання передбачених законодавством державних соціальних гарантій, вжиття на державному рівні заходів, спрямованих на їх соціальний захист.

Правовою основою для реалізації гарантії перерахунку призначених пенсій у зв`язку зі збільшенням рівня грошового забезпечення діючих військовослужбовців, є положення частини третьої статті 43 та статті 63 Закону № 2262-XII.

Відповідно до положень статті 63 Закону № 2262-XII перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону. Усі призначені за цим Законом пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, на умовах, у порядку та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.

За визначенням, наведеним у частині 18 статті 43 Закону № 2262-ХII, у разі якщо на момент призначення або виплати пенсії відбулася зміна розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або були введені для зазначених категорій осіб нові щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством, пенсія призначається з урахуванням таких змін та/або нововведень, а призначена пенсія підлягає невідкладному перерахунку.

Пунктом 1 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13.02.2008 року № 45, визначено, що перерахунок раніше призначених відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб пенсій проводиться у разі прийняття рішення Кабінетом Міністрів України про зміну розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, установлених законодавством.

Отже, у разі зміни розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення для відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХII, або у зв`язку із введенням для них нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, пенсія таких осіб підлягає перерахунку.

Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі виявлення недостовірних даних у документах та відомостях, на підставі яких було встановлено та/або здійснюється виплата пенсії, рішенням територіального органу Пенсійного фонду України розмір та підстави для виплати пенсії переглядаються відповідно до Закону без урахування таких даних.

З метою поетапного зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, призначених військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та деяким іншим особам, та до прийняття Верховною Радою України законодавчих актів щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців і деяких інших осіб прийнято Постанову № 713.

Пунктом 1 Постанови № 713 установлено з 01 липня 2021 року особам, яким призначено пенсію до 01 березня 2018 року відповідно до Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (крім військовослужбовців строкової служби), до розмірів їх пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону станом на 01 березня 2018 року, щомісячну доплату в сумі 2 000 гривень, яка враховується під час подальших підвищень розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону.

Особам, яким призначено (поновлено) пенсію після 01 березня 2018 року, розмір якої обчислено відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону (крім військовослужбовців строкової служби) з грошового забезпечення, визначеного станом на 01 березня 2018 року або до цієї дати, встановлюється щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту.

У разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01 березня 2018 року, щомісячна доплата, встановлена абзацами першим і другим цього пункту, не виплачується, крім випадків, коли розмір пенсії після такого перегляду (перерахунку) збільшився менше ніж на 2000 гривень. Якщо сума збільшення пенсії під час її перегляду (перерахування) не досягала 2000 гривень, щомісячна доплата, передбачена абзацом першим цього пункту, встановлюється в сумі, якої не вистачає до зазначеного розміру.

Щомісячна доплата, передбачена цим пунктом, встановлюється у межах максимального розміру пенсії, визначеного Законом, починаючи з 01 липня 2021 року.

Пунктом 3 Постанови № 713 встановлено Пенсійному фонду України забезпечити встановлення з 01 липня 2021 року виплат, передбачених пунктами 1 і 2 цієї постанови, а також виплат, передбачених абзацом другим пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 липня 2010 року № 656 Про встановлення щомісячної державної адресної допомоги до пенсії особам з інвалідністю внаслідок війни та учасникам бойових дій для учасників бойових дій та постраждалих учасників Революції Гідності, за матеріалами пенсійних справ.

Таким чином, внаслідок ухвалення Постанови № 713 з 01.07.2021 колишнім військовослужбовцям, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), поліцейським та іншим особам, пенсії яким призначено за нормами Закону № 2262-ХІІ до 01.03.2018 було установлено щомісячну доплату в сумі 2000 грн, виплата якої не здійснюється у разі коли пенсія особам, зазначеним в абзацах першому і другому цього пункту, переглядалася (перераховувалася) після 01.03.2018.

При цьому, з аналізу наведених норм слідує, що обставиною, яка виключає обов`язок пенсійного органу виплатити позивачу щомісячну доплату в розмірі 2000 грн, встановлену Постановою № 713, є факт підвищення грошового забезпечення військовослужбовця за відповідною посадою, внаслідок якого (після проведення перерахунку) розмір пенсії особи збільшиться на 2 000 грн.

З наявного в матеріалах справи протоколу перерахунку пенсії позивача за пенсійною справою № МВС від 21.12.2022 судом апеляційної інстанції встановлено, що на виконання Постанови № 713 позивачу з 01.08.2021 перераховано пенсію з урахуванням щомісячної доплати до 2000,00 грн у розмірі 805,43 грн, підсумок пенсії з надбавками склав 7424,80 грн.

Разом з цим, слід зазначити, що з наявної в матеріалах справи довідки № 997 від 16.02.2021 (а.с.17) розмір пенсії позивача станом на 01.02.2021 становив 6619,37 грн, при цьому з матеріалів справи не вбачається жодних перерахунків пенсії, внаслідок яких розмір пенсії збільшився менше ніж на 2000 гривень, що в свою чергу слугувало б підставою для зменшення доплати до пенсії позивача, а тому безпідставним є визначення відповідачем спірної доплати саме у розмірі 805,43 грн, замість 2000,00 грн.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції, не дослідивши наявні у справі докази та неповно з`ясувавши обставини по справі дійшов неправильного висновку про належність вказаної суми (805,43 грн) до виплати позивачу в якості доплати до пенсії згідно Постанови № 713.

Крім того, у лютому 2022 року пенсійним органом на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 05.11.2021 у справі № 520/16638/21 здійснено перерахунок пенсії позивача з 01.03.2022, за наслідками якого розмір пенсії ОСОБА_1 склав 12130,10 грн, при цьому з вказаного перерахунку пенсії позивача не вбачається встановлення позивачу щомісячної доплати до пенсії у розмірі до 2000,00 грн відповідно до Постанови № 713.

Колегія суддів враховує, що подібні правовідносини вже були предметом розгляду у Верховному Суді, зокрема у постанові від 08.11.2022 у справі № 420/2473/22 суд касаційної інстанції висновувався, що аналіз наведених норм Постанови № 713, а також мети її прийняття свідчить про те, що перерахунок пенсії, проведення якого згідно з абзацом третім пункту 1 Постанови № 713 є обставиною, що виключає можливість нарахування щомісячної доплати у розмірі 2000,00 грн до розмірів пенсій, визначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону № 2262-ХІІ, має бути обумовлений підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом № 2262-ХІІ на підставі нормативно - правого акта компетентного органу, оскільки в такий спосіб досягається мета, яка слугувала підставою для ухвалення Постанови № 713, а саме зменшення диспропорцій в розмірах пенсій, визначених на законних підставах. Натомість перерахунок пенсії, проведений на виконання судового рішення з метою усунення порушеного права особи на належний розмір пенсії, право на отримання якої у особи виникло до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку зі зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.

Також аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 02.03.2023 у справі № 600/870/22 та від 18.04.2023 у справі № 560/6528/22.

Відповідно до частини 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, враховує вказані висновки Верховного Суду щодо застосування норм права.

Колегія суддів, з урахуванням висновків Верховного Суду, викладених у вказаних вище постановах, які є обов`язковими для врахування при вирішенні подібних правовідносин, зазначає, що перерахунок пенсії позивача, проведений відповідачем на виконання судового рішення з метою усунення його порушеного права на належний розмір пенсії, право на отримання якого у нього виникло до 01.03.2018, не є перерахунком пенсії у зв`язку із зміною складових грошового забезпечення чи інших показників основного розміру пенсії.

За встановлених у справі обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що у зв`язку з прийняттям Постанови № 713 позивач набув право на отримання спірної виплати, яка має виплачуватись для досягнення мети прийняття Постанови № 713 - поетапного зменшення диспропорцій у розмірах пенсій, призначених до 01.03.2018.

При цьому, враховуючи встановлені обставини у справі, зокрема, щодо виплати позивачу спірної доплати до пенсії у зменшеному розмірі з 01.07.2021 по 28.02.2022, колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що право позивача на отримання відповідної доплати було порушено відповідачем тільки з 01.03.2022 (з моменту припинення нарахування та виплати доплати у розмірі 805,43 грн).

Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для визнання протиправними дій ГУ ПФУ в Харківській області щодо не нарахування у належному розмірі та не виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії на підставі Постанови № 713 у розмірі 2000,00 грн, починаючи з 01.07.2022, що зумовлює задоволення позовних вимог в цій частині.

Згідно з положеннями статті 9 Конституції України та статтями 17, частиною п`ятою статті 19 Закону України від 23.02.2006 3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди та органи державної влади повинні дотримуватись положень Європейської конвенції з прав людини та її основоположних свобод 1950 року, застосовувати в своїй діяльності рішення Європейського суду з прав людини з питань застосування окремих положень цієї Конвенції.

Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини у справі "Кечко проти України" (рішення від 08.11.2005) в межах свободи дій держави визначати, які надбавки виплачувати своїм робітникам з державного бюджету. Держава може вводити, призупиняти чи закінчити виплату таких надбавок, вносячи відповідні зміни в законодавство. Однак якщо чинне правове положення передбачає виплату певних надбавок, і дотримано всі вимоги, необхідні для цього, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах, доки відповідні положення є чинними.

Європейський суд з прав людини підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що в разі коли йдеться про питання загального інтересу, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (див. рішення у справах "Беєлер проти Італії" [ВП] (Beyeler v. Italy [GC]), заява 33202/96, п. 120, ECHR 2000, "Онер`їлдізпроти Туреччини" [ВП] (Oneryэldэz v. Turkey [GC]), заява 48939/99, п. 128, ECHR 2004-XII, "Megadat.com S.r.l. проти Молдови" (Megadat.com S.r.l. v. Moldova), заява 21151/04, п. 72, від 8 квітня 2008 року, і "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), заява 10373/05, п. 51, від 15 вересня 2009 року). Також, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява 55555/08, п. 74, від 20.05.2010 року, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (ToscutaandOthers v. Romania), заява 36900/03, п. 37, від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у правовідносинах.

У рішенні від 31.07.2003 у справі "Дорани проти Ірландії" Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття "ефективний засіб" передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При обранні способу відновлення порушеного права позивача суд виходить з принципу верховенства права щодо гарантування цього права статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, як складової частини змісту і спрямованості діяльності держави, та виходячи з принципу ефективності такого захисту, що обумовлює безпосереднє поновлення судовим рішенням прав особи, що звернулась за судовим захистом без необхідності додаткових її звернень та виконання будь-яких інших умов для цього.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що належним та ефективним способом захисту порушеного права позивача буде зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 з 01.07.2021 щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

Стосовно вимог позивача, які стосуються зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області здійснити виплату заборгованості з виплати спірної доплати у найближчий виплатний період, протягом 30 днів з дня набрання рішенням суду законної сили, колегія суддів зазначає наступне.

Так, у відповідності до статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Завданням адміністративного судочинства згідно з частиною першою статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З аналізу викладеного суд зазначає, що завдання адміністративного судочинства полягає у захисті саме порушених прав особи в публічно-правових відносинах. При цьому захист прав, свобод та інтересів осіб передбачає наявність встановленого судом факту їх порушення.

Рішення, прийняті суб`єктами владних повноважень, дії, вчинені ними під час здійснення управлінських функцій, а також невиконання повноважень, встановлених законодавством (бездіяльність), можуть бути оскаржені до суду відповідно до частин першої, другої статті 55 Конституції України, статей 2, 5 КАС України.

Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду. Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражених прав чи інтересів особи, яка стверджує про їх порушення.

Таким чином, гарантоване статтею 55 Конституції України й конкретизоване у законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб факт порушення був обґрунтованим. Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті, і є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.

Враховуючи вищезазначене, судовому захисту підлягають лише порушені права, свободи і інтереси фізичних або права і інтереси юридичних осіб, а не можливість їх порушення в майбутньому.

Згідно зі ст.55 Закону № 2262-ХІІ нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але своєчасно не отримав з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більш як за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми недоотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії.

Нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.

Між тим, ця норма не містять приписів, які б визначали спосіб дій органу Пенсійного фонду щодо виплати суми пенсії, що утворилася з вини органу Пенсійного фонду, зокрема, внаслідок перерахунку за рішенням суду.

Отже, спосіб виконання дій, які має вчинити суб`єкт владних повноважень за рішенням суду, не визначений у спірних відносинах нормативно.

Враховуючи викладене, належним виконанням судового рішення в частині зобов`язання ГУПФУ в Харківській області здійснити виплату заборгованості з виплати спірної доплати буде вважатися як перерахування присудженої суми одним платежем, так і кількома платежами, а повним виконанням рішення суду буде сплата відповідачем всієї недоплаченої різниці.

Слід вказати, що порушення прав позивача шляхом виплати підвищення до пенсії не в повному обсязі з 01.07.2021 відбулося не одноразово, а кожного місяця під час виплати пенсії.

Так, колегія суддів звертає увагу на те, що законні сподівання позивача полягають в тому, що він буде отримувати пенсію з урахуванням повного обсягу підвищення, а не в тому, що йому буде однократно виплачена сума пенсії наперед за певний період.

Отже, в даному випадку відсутні підстави вважати, що законні сподівання позивача підлягають захисту шляхом зобов`язання відповідача здійснити виплату заборгованості з виплати спірної доплати у найближчий виплатний період, протягом 30 днів з дня набрання рішенням суду законної сили, отже, позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Відповідно до частин першої та другої статті 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У відповідності до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Вищенаведеним ознакам рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2023 по справі № 520/12229/22 не відповідає.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Суд враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).

Суд, у цій справі, також враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (п. 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому, зазначений Висновок, крім іншого, акцентує увагу на тому, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Враховуючи вищезазначені положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору по даній справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи сторін, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Враховуючи, вищенаведене, колегія суддів вважає, що висновки суду першої інстанції не відповідають встановленим обставинам по справі, в той час як доводи апеляційної скарги спростовують позицію суду, викладену в оскаржуваному судовому рішенні, підтверджують допущення судом першої інстанції порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з прийняттям постанови про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ч. 4 ст. 229, ч. 4 ст. 241, ст.ст.243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 326-329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.05.2023 по справі № 520/12229/22 - скасувати.

Прийняти постанову якою адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області щодо не нарахування у належному розмірі та не виплати ОСОБА_1 щомісячної доплати до пенсії на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», у розмірі 2000 грн, починаючи з 01.07.2022.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (61022, м. Харків, пл. Свободи, 5, Держпром, 3 під., 2 пов., ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) з 01.07.2021 щомісячної доплати до пенсії в сумі 2000,00 грн згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 № 713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

В іншій частині у задоволенні позову - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя Т.С. Перцова
Судді В.Б. Русанова С.П. Жигилій