Справа № 140/30557/23
Суддя: Денисюк Руслан Степанович
Дата ухвалення: 2023-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року ЛуцькСправа № 140/30557/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Денисюка Р.С., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся із позовом до Міністерства внутрішніх справ України (далі відповідач, МВС України) про визнання дій протиправними щодо не надання достовірної інформації по суті заяв і звернень та зобов`язання надати інформацію.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач неодноразово звертавсь до відповідача із зверненнями щодо надання інформації про те, чому колишні співробітники служби внутрішньої безпеки прирівняні до пенсіонерів МВС, а він до апарату Національної поліції у Волинській області.

Однак, на свої численні звернення достовірної інформації не отримав, що на його думку є порушенням вимог Закону України Про звернення громадян. Позивач вважає, що відповідачем допущено протиправні дії щодо надання недостовірної інформації на його звернення. З цих підстав просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 02.10.2023 відкрито провадження у справі та на підставі пункту 2 частини першої, частини другої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) ухвалено судовий розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) суддею одноособово, у строк не більше тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі

У відзиві на позовну заяву відповідач зазначив, що зі змісту звернень позивача до МВС у період 2022-2023 років вбачається, що він просив надати інформацію стосовно прирівнянню посади з якої його звільнено до апарату Національної поліції, а не ГУ Національної поліції у Волинській області, на які йому було надано вичерпні відповіді.

Звертає увагу на те, що питання, зазначені у зверненні позивача, були предметом судового розгляду у справі №140/3855/22 за позовом ОСОБА_1 до МВС України про зобов`язання МВС виготовити нову довідку про грошове забезпечення, яка б відповідала посаді начальника сектору апарату МВС України.

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 01.08.2022, яке набрало законної сили 25.11.2022 в задоволенні позову було відмовлено та визнано вказані вимоги не обґрунтованими. Вказує на те, що дане рішення не може бути переглянуте поза межами судових процедур та підлягає виконанню. На підставі наведеного, просить в задоволенні позову відмовити.

Дослідивши письмові докази та письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, суд встановив наступне.

Судом встановлено, що позивачем 28.02.2023, 14.04.2023, 30.08.2023 подані звернення, скарги з приводу надання інформації та усунення порушених прав з приводу прирівнянню посади з якої його звільнено до апарату Національної поліції, а не ГУ Національної поліції у Волинській області (а.с.4-6).

На вказані звернення та скарги МВС України позивачу надано відповіді від 13.03.2023 №Н-4857/49-5726-2023 (а.с.11), від 09.05.2023 №Н-8183/49-8231-2023 (а.с.10), від 13.09.2023 №Н-24711/49-22251-2023 (а.с. 7-9).

Крім того, ОСОБА_1 неодноразово направлялись подібні звернення, скарги у 2022 році, а саме 11.01.2022 (а.с.30-31), 15.03.2022 (а.с.32), 09.01.2022 (а.с. 34-35).

МВС України за №Н-2003/22 від 03.02.2022 (а.с.27-29), №Н-3688/49 від 11.04.2022 (а.с.33), №Н-585/49-2155 від 13.02.2022 (а.с.36-38) ОСОБА_1 направлено відповіді на його звернення.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає таке.

Преамбулою Закону України Про звернення громадян від 02.10.1996 № 393/96-ВР (далі Закон № 393/96-ВР) визначено, що цей Закон регулює питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права вносити в органи державної влади, об`єднання громадян відповідно до їх статуту пропозиції про поліпшення їх діяльності, викривати недоліки в роботі, оскаржувати дії посадових осіб, державних і громадських органів. Закон забезпечує громадянам України можливості для участі в управлінні державними і громадськими справами, для впливу на поліпшення роботи органів державної влади і місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, для відстоювання своїх прав і законних інтересів та відновлення їх у разі порушення.

Частиною 1 статті 1 даного Закону встановлено, що громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.

Відповідно до статті 4 Закону № 393/96-ВР до рішень, дій (бездіяльності), які можуть бути оскаржені, належать такі у сфері управлінської діяльності, внаслідок яких: порушено права і законні інтереси чи свободи громадянина (групи громадян); створено перешкоди для здійснення громадянином його прав і законних інтересів чи свобод; незаконно покладено на громадянина які-небудь обов`язки або його незаконно притягнуто до відповідальності.

Згідно з частинами 1, 6 - 8 статті 5 Закону, звернення адресуються органам державної влади і органам місцевого самоврядування, підприємствам, установам, організаціям незалежно від форми власності, об`єднанням громадян або посадовим особам, до повноважень яких належить вирішення порушених у зверненнях питань.

Письмове звернення надсилається поштою або передається громадянином до відповідного органу, установи особисто чи через уповноважену ним особу, повноваження якої оформлені відповідно до законодавства. Письмове звернення також може бути надіслане з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).

У зверненні має бути зазначено прізвище, ім`я, по батькові, місце проживання громадянина, викладено суть порушеного питання, зауваження, пропозиції, заяви чи скарги, прохання чи вимоги. Письмове звернення повинно бути підписано заявником (заявниками) із зазначенням дати. В електронному зверненні також має бути зазначено електронну поштову адресу, на яку заявнику може бути надіслано відповідь, або відомості про інші засоби зв`язку з ним. Застосування електронного цифрового підпису при надсиланні електронного звернення не вимагається.

Звернення, оформлене без дотримання зазначених вимог, повертається заявнику з відповідними роз`ясненнями не пізніш як через десять днів від дня його надходження, крім випадків, передбачених частиною першою статті 7 цього Закону.

Як встановлено частинами 1-2 статті 7 Закону № 393/96-ВР звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду.

Забороняється відмова в прийнятті та розгляді звернення з посиланням на політичні погляди, партійну належність, стать, вік, віросповідання, національність громадянина, незнання мови звернення.

Відповідно до частини 1 статті 15 даного Закону органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).

Згідно з частиною 1 статті 19 даного Закону органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення; у разі визнання заяви чи скарги необґрунтованою роз`яснити порядок оскарження прийнятого за нею рішення; не допускати безпідставної передачі розгляду заяв чи скарг іншим органам;

Як встановлено частиною 1 статті 20 Закону № 393/96-ВР звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.

Судом встановлено, що всі звернення та скарги ОСОБА_1 , подані ним до МВС України у період 2022-2023 років стосувалися прирівнянню посади з якої його звільнено на пенсію до апарату Національної поліції України, а не ГУ Національної поліції у Волинській області. Вказана обставина впливає на визначення розміру пенсії позивача.

На всі подані звернення та скарги позивача, у встановлені Законом України «Про звернення громадян» строки, надано відповіді.

Роз`яснено ОСОБА_1 , що на момент його звільнення з органів внутрішніх справ регіональні підрозділи внутрішньої безпеки (у тому числі відділ внутрішньої безпеки з оперативного обслуговування органів і підрозділів внутрішніх справ у Волинській області не входили до структури центрального апарату МВС України, ні до апаратів ГУМВС, УМВС, а функціонували в структурі підпорядкованих Міністерству і безпосередньо підпорядковувались Управлінню внутрішньої безпеки і розслідувань Головного управління по боротьбі з організованою злочинністю МВС України.

Проаналізувавши зміст поставлених у зверненнях та скаргах питань та зміст відповідей на ці питання надані протягом 2022-2023 років, суд вважає, що МВС України звернення ОСОБА_1 у повному обсязі розглянуто та письмові відповіді на них є вичерпними, як того вимагають положення статей 15, 19 Закону; відповіді надані у строки, визначені статтею 20 Закону.

Що стосується звернень позивача, то вони розглянуті відповідачем відповідно до ч.2 ст.8 № 393/96-ВР, якою встановлено, що не розглядаються повторні звернення одним і тим же органом від одного і того ж громадянина з одного і того ж питання, якщо перше вирішено по суті, а також ті звернення, терміни розгляду яких передбачено статтею 17 цього Закону, та звернення осіб, визнаних судом недієздатними.

Враховуючи вищенаведене суд вважає, що в даному випадку відповідачем належним чином розглянуті звернення та скарги ОСОБА_1 , і його права за захистом яких він звернувся в межах Закону України «Про звернення громадян», відповідачем порушені не були. А відтак підстав для задоволення позову немає.

Суд зазначає, що із змісту позовної заяви ОСОБА_1 вбачається, що він фактично оспорює не протиправність дій відповідача з приводу розгляду його звернень та скарг направлених ним відповідно до Закону України «Про звернення громадян», а в даному випадку незгідний із тим, що МВС України трактує норми законодавства таким чином, що посада, яку він займав до звільнення не відносилась до центрального апарату МВС України, шо впливає на його права в частині визначення розміру пенсії.

З даного приводу суд зазначає, що це питання не може бути вирішено, і цим обставинам не може бути надана оцінка судом в межах спірних правовідносин при розгляді спору про дотримання відповідачем вимог Закону України «Про звернення громадян». Вказане повинно вирішуватись в іншому порядку.

ОСОБА_2 у 2022 році звернувся з позовом до Міністерства внутрішніх справ України про зобов`язання Міністерства внутрішніх справ України віднести до посади начальника сектору апарату МВС України посаду начальника 2-го відділення відділу внутрішньої безпеки з оперативного обслуговування органів і підрозділів внутрішніх справ у Волинській області УВБ і розслідувань ГУБОЗ МВС України (справа №140/3855/22).

Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 01.08.2022, яке залишено без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду 25.11.2022, в задоволенні позову ОСОБА_1 було відмовлено.

При розгляді даної справи суди, в тому числі дійшли висновку про те, що посада позивача, яку він займав до звільнення не належала до центрального апарату МВС.

Тобто питання, які неодноразово порушував позивач у своїх зверненням є вирішеними в межах розгляду справи №140/3855/22 та їм надана правова оцінка.

Відповідно до ст.ст. 14, 370 КАС України судові рішення які набрали законної сили є обов`язковими для виконання всіма органами державної влади, місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними та юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Також процесуальним законодавством визначено порядок оскарження даних рішень, їх перегляд за виключними та нововиявленими обставинами.

Враховуючи зазначене та норми чинного процесуального законодавства суд констатує, що обставини встановлені у рішенні, яке набрало законної сили, можуть бути переглянуті лише у випадках визначених законом, а не в межах розгляду іншої справи, зокрема при наданні судом оцінки дотримання відповідачем норм Закону України «Про звернення громадян».

Згідно частини першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

На думку суду, відповідачем належними та допустимими доказами доведено правомірність своїх дій, відповідач діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені чинним законодавством України, а тому позовні вимоги позивача є необґрунтованими та безпідставними, в зв`язку з чим у задоволенні позову необхідно відмовити повністю.

Водночас, суд не приймає до уваги твердження представника відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду з цим позовом, оскільки предметом позову у цій справі є дії щодо розгляду відповідачем звернень позивача, які подані ним і в 2023 році.

Із цим позовом позивач звернувся до суду 25.09.2023, тобто у межах строку звернення до суду, встановленого статтею 122 КАС України.

Керуючись статтями 241, 242, 243, 245, 246, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Міністерства внутрішніх справ України про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Р.С. Денисюк