Справа № 278/682/21
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року м. Житомир справа №278/682/21

категорія 112030000

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Житомирського районного суду Житомирської області суду з позовом до Головного управління ДПС у Житомирській області (далі - відповідач), в якому просить:

- визнати протиправним податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Житомирській області від 22.02.2021 № про стягнення з нього штрафу за порушення термінів подачі податкових декларацій за загальну суму 1700,00 грн;

- зобов`язати Головне управління ДПС у Житомирській області переглянути рішення про стягнення з нього штрафу на суму 1700,00 грн, обмежившись попередженням у відповідності до ст. 164-1 КУпАП.

На обґрунтування заявлених позовних вимог та протиправності оскаржуваного податкового повідомлення-рішення від 22.02.2021 №, ОСОБА_1 зазначив, що отримавши 28.01.2021 акт про результати камеральної перевірки своєчасності подання податкової звітності №1121/06-30-24-06/ НОМЕР_1 , він 04.02.2021 на нього подав своє заперечення (скаргу) на висновки перевірки про порушення ним граничних строків подачі податкових декларацій платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за І півріччя 2018 року, ІІІ квартали 2018 року та І квартал 2019 року. Однак, протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання заперечення (скарги), передбачених п. 56.8 ст. 58 ПК України, вмотивованого рішення за наслідками її розгляду він не отримав. Відтак, позивач вказує, що з огляду на правові норми абз. 2 п.56.9 ст. 56 ПК України, його скарга вважається повністю задоволеною. Крім того, позивач зазначає, що враховуючи те, що декларації ним все-таки були подані, але з незначним пропуском граничної дати їх подання, відповідач згідно ст. 164-1 КУпАП повинен був застосувати до нього такий захід адміністративної відповідальності, як попередження, а не накладати на нього штраф.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області від 11 березня 2021 року адміністративну справу №278/682/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення передано за підсудністю на розгляд до Житомирського окружного адміністративного суду.

Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею для розгляду адміністративної справи №278/682/21 було визначено суддю Черняхович Ірину Едуардівну.

Ухвалою судді провадження в адміністративній справі №278/682/21 за позовом ОСОБА_1 було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Головне управління ДПС у Житомирській області подало до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечувало проти заявлених позовних вимог у зв`язку з їх безпідставністю. Аргументуючи свою позицію управління зазначило, що під час камеральної перевірки податкової звітності було встановлено та зафіксовано в складеному за її результатами акті від 28.01.2021 №1121/06-30-24-06/ НОМЕР_2 , що згідно інформаційних баз АІС "Податковий блок" фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 були несвоєчасно подані податкові декларації про майновий стан і доходи за І квартал 2018 року, за 2018 рік, та податкові декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за І півріччя 2018 року, за ІІІ квартал 2018 року та за І квартал 2019 року, що є порушенням пп. 49.18.2 та пп.49.18.5 п.49.18 ст. 49, а також п.294.1 ст.294 та п.296.2 ст. 296 ПК України. У зв`язку з цим, за результатами камеральної перевірки відносно фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 було винесено податкові повідомлення-рішення від 22.02.2021 № та від 22.02.2021 №6, якими до нього на підставі п. 120.1 ст. 120 ПК України застосовано штрафні санкції в розмірі 680 грн та 1020 грн відповідно. З огляду на вказане, управління вважає, що висновки акту перевірки щодо встановлених порушень є обґрунтованими, а зазначені податкові повідомлення-рішення - правомірними.

Щодо доводів позивача про несвоєчасний розгляд його звернення, Головне управління ДПС у Житомирській області у відзиві повідомило, що 11 лютого 2021 року до управління надійшло звернення ОСОБА_1 від 02.02.2021. Оскільки вказане звернення не було запереченням на акт камеральної перевірки від 28.01.2021 №1121/06-30-24-06/ НОМЕР_2 , а було заявою-проханням, то розглядалась відповідно до Закону України "Про звернення громадян". Відповідно до строків, встановлених вищезазначеним законом, позивачу 25.02.2021 було надано відповідь на його звернення, яка згідно поштового повідомлення про вручення отримана ним 02.03.2021.

Враховуючи вищезазначені обставини, Головне управління ДПС у Житомирській області просило відмовити ОСОБА_1 у задоволенні його позовних вимог.

Відповідно до норм ст.ст. 257, 262 КАС України дана адміністративна справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи.

Згідно з ч. 5 ст. 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що Головним управлінням ДПС У Житомирській області на підставі пп.19-1.1.1, пп.19-1.1.2 ст. 19-1, пп.20.1.1, пп.20.1.4 п. 20.1 ст. 20, пп.75.1.1 п.75.1 ст. 75 та з урахуванням вимог п. 86.2 ст. 86 Податкового кодексу України було проведено камеральну перевірку своєчасності подання звітності суб`єктом підприємницької діяльності - ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) за період з І кварталу 2018 року по І квартал 2019 року.

За наслідками проведеної перевірки Головним управлінням ДПС У Житомирській області був складений акт від 28.01.2021 №1121/06-30-24-06/ НОМЕР_1 , в якому зафіксовано, що ФОП ОСОБА_1 несвоєчасно подано податкові декларації про майновий стан і доходи за І квартал 2018 року та за весь 2018 рік, а також податкові декларації платника єдиного податку - фізичної особи підприємця за І півріччя 2018 року, за ІІІ квартали 2018 року та за І квартал 2019 року, чим порушено вимоги пп.49.18.2, пп.49.18.5 п.49.18 ст. 49 ПК України та п.294.1 ст.294, п.296.2 ст. 296 ПК України (а.с.41-42).

Зокрема було встановлено, що:

- податкова декларація про майновий стан за І квартал 2018 року, граничний строк подання якої 10.05.2018, фактично була подана 04.03.2019;

- податкова декларація про майновий стан за 2018 рік, граничний строк подання якої 11.02.2019, фактично була подана 04.03.2019;

- податкова декларація платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за І півріччя 2018 року, граничний строк подання якої 09.08.2018, фактично була подана 10.08.2018;

- податкова декларація платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за ІІІ квартали 2018 року, граничний строк подання якої 09.11.2018, фактично була подана 20.11.2018;

- податкова декларація платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за І квартал 2019 року, граничний строк подання якої 10.05.2019, фактично була подана 11.07.2019 (а.с.41-42).

На підставі зазначених в акті від 28.01.2021 №1121/06-30-24-06/ НОМЕР_1 висновків щодо порушення ФОП ОСОБА_1 граничних строків подання податкових декларацій, Головне управлінням ДПС у Житомирській області, керуючись пп. 54.3.3 п. 54.3 ст. 54 та ст. 120.1 ст. 120 ПК України, прийняло:

- податкове повідомлення - рішення від 22.02.2021 № (а.с.5 зворотній бік), яким застосувало до позивача штраф в розмірі 680,00 грн за порушення строків подання податкових декларацій про майновий стан і доходи за І квартал 2018 року та за весь 2018 рік,

- податкове повідомлення-рішення від 22.02.2021 № (а.с.5), яким застосувало до позивача штраф в розмірі 1020,00 грн за порушення строків подання податкових декларацій платника єдиного податку-фізичної особи підприємця за І півріччя 2018 року, за ІІІ квартали 2018 року та за І квартал 2019 року.

Вважаючи зазначені податкові повідомлення - рішення протиправним, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Згідно з частиною 1статті 67 Конституції України кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі -ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Підпунктами 16.1.2. та 16.1.3 пункту 16.1. статті 16 ПК України визначено обов`язок платника податків вести в установленому порядку облік доходів і витрат, складати звітність, що стосується обчислення і сплати податків та зборів; а також подавати до контролюючих органів у порядку, встановленому податковим та митним законодавством, декларації, звітність та інші документи, пов`язані з обчисленням і сплатою податків та зборів.

За визначенням, зазначеним в п. 46.1 ст. 46 ПК України, податкова декларація, розрахунок, звіт (далі - податкова декларація) - це документ, що подається платником податків контролюючим органам у строки, встановлені законом, на підставі якого здійснюється нарахування та/або сплата грошового зобов`язання, у тому числі податкового зобов`язання або відображаються обсяги операції (операцій), доходів (прибутків), щодо яких податковим та митним законодавством передбачено звільнення платника податку від обов`язку нарахування і сплати податку і збору, чи документ, що свідчить про суми доходу, нарахованого (виплаченого) на користь платників податків - фізичних осіб, суми утриманого та/або сплаченого податку, а також суми нарахованого єдиного внеску.

Податкова декларація складається за формою, затвердженою в порядку, визначеному положеннями пункту 46.5 статті 46 цього Кодексу та чинному на час її подання (п.48.1. ст. 48 ПК України).

Згідно з абзацом 3 пункту 46.5 статті 46 ПК України форма декларації про майновий стан і доходи (податкової декларації) встановлюється з урахуванням особливостей, визначених пунктом 179.9 статті 179 цього Кодексу.

Відповідно до пунктів 49.1. та 49.2 ст. 49 ПК України податкова декларація подається за звітний період в установлені цим Кодексом строки контролюючому органу, в якому перебуває на обліку платник податків.

Платник податків зобов`язаний за кожний встановлений цим Кодексом звітний період, в якому виникають об`єкти оподаткування, або у разі наявності показників, які підлягають декларуванню, відповідно до вимог цього Кодексу подавати податкові декларації щодо кожного окремого податку, платником якого він є. Цей абзац застосовується до всіх платників податків, в тому числі платників, які перебувають на спрощеній системі оподаткування обліку та звітності.

Підпунктами 49.18.2. та 49.18.5 пункту 49.18 статті 49 ПК України (в редакції чинній на момент спірних правовідносин) було передбачено, що податкові декларації, подаються за базовий звітний (податковий) період, що дорівнює:

- календарному кварталу або календарному півріччю (у тому числі в разі сплати квартальних або піврічних авансових внесків) - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) кварталу (півріччя);

- календарному року для платників податку на доходи фізичних осіб - підприємців - протягом 40 календарних днів, що настають за останнім календарним днем звітного (податкового) року.

В свою чергу, порядок складення звітності платниками єдиного податку визначений в статті 296 ПК України.

Пунктом 296.2. ст. 296 ПК України (в редакції чинній на момент спірних правовідносин) визначено, що платники єдиного податку першої та другої груп подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строк, встановлений для річного податкового (звітного) періоду, в якій відображаються обсяг отриманого доходу, щомісячні авансові внески, визначені пунктом 295.1 статті 295 цього Кодексу. Така податкова декларація подається, якщо платник єдиного податку не допустив перевищення протягом року обсягу доходу, визначеного у пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу, та/або самостійно не перейшов на сплату єдиного податку за ставками, встановленими для платників єдиного податку другої або третьої групи.

Платники єдиного податку першої та другої груп подають до контролюючого органу податкову декларацію у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду, у разі перевищення протягом року обсягу доходу, визначеного у пункті 291.4 статті 291 цього Кодексу, або самостійного прийняття рішення про перехід на сплату податку за ставками, встановленими для платників єдиного податку другої або третьої (фізичні особи - підприємці) груп, або відмови від застосування спрощеної системи оподаткування у зв`язку з переходом на сплату інших податків і зборів, визначених цим Кодексом (пп. 296.5.1. п. 296.5. ст. 296 ПК України).

В свою чергу, платники єдиного податку третьої групи згідно з п. 296.3. ст. 296 ПК України (в редакції, чинній на момент спірних правовідносин) подають до контролюючого органу податкову декларацію платника єдиного податку у строки, встановлені для квартального податкового (звітного) періоду.

При цьому, правові норми пп. 47.1.2 п.47.1 ст. 47 ПК України передбачають, що фізичні особи - платники податків та їх законні чи уповноважені представники у випадках, передбачених законом, несуть відповідальність за неподання, порушення порядку заповнення документів податкової звітності, порушення строків їх подання контролюючим органам, недостовірність інформації, наведеної у зазначених документах.

Відповідно до пп. 19-1.1.1. п.9-1.1. ст. 9-1 ПК України контролюючі органи, визначені підпунктом 41.1.1 пункту 41.1 статті 41 цього Кодексу, здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.

Згідно п. 75.1. ст. 75 ПК України контролюючі органи мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки.

Камеральні та документальні перевірки проводяться контролюючими органами в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до пп. 75.1.1. п. 75.1 ст. 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків).

Порядок проведення камеральної перевірки врегульований статтею 76 ПК України відповідно до якої, камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком.

Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Порядок оформлення результатів камеральної перевірки здійснюється відповідно до вимог статті 86 цього Кодексу.

Відповідно до п. 86.2. ст. 86 ПК України за результатами камеральної перевірки у разі встановлення порушень складається акт у двох примірниках, який підписується посадовими особами такого органу, які проводили перевірку, і після реєстрації у контролюючому органі вручається або надсилається для підписання протягом трьох робочих днів платнику податків у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Під час розгляду справи судом встановлено, що за результатами проведеної камеральної перевірки своєчасності подання звітності суб`єктом підприємницької діяльності - ФОП ОСОБА_1 Головним управлінням ДПС У Житомирській області був складений акт від 28.01.2021 №1121/06-30-24-06/ НОМЕР_1 , в якому зафіксовано, що ФОП ОСОБА_1 порушено вимоги пп.49.18.2, пп.49.18.5 п.49.18 ст. 49 ПК України та п.294.1 ст.294, п.296.2 ст. 296 ПК України, у зв`язку із несвоєчасним поданням ним податкові декларації про майновий стан і доходи за І квартал 2018 року та за весь 2018 рік, а також податкові декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця за І півріччя 2018 року, за ІІІ квартали 2018 року та за І квартал 2019 року (а.с.41-42).

Вказані порушення стали підставою для винесення Головним управління ДПС у Житомирській області податкового повідомлення - рішення від 22.02.2021 № про застосування до позивача штрафу в розмірі 680,00 грн за порушення строків подання податкових декларацій про майновий стан і доходи за І квартал 2018 року та за весь 2018 рік, та податкового повідомлення-рішення від 22.02.2021 № про застосування до позивача штрафу в розмірі 1020,00 грн за порушення строків подання податкових декларацій платника єдиного податку-фізичної особи підприємця за І півріччя 2018 року, за ІІІ квартали 2018 року та за І квартал 2019 року.

Суд зазначає, що звертаючись до суду із даним позовом про скасування податкових повідомлень - рішень від 22.02.2021 № та від 22.02.2021 № ОСОБА_1 не оскаржує правомірності проведеної відносно нього камеральної перевірки та не заперечує порушення ним граничних строків подання податкових декларації, про яке зазначено в акті від 28.01.2021 №1121/06-30-24-06/ НОМЕР_1 . З огляду на вказане, суд під час розгляду даної справи не надає правової оцінки вказаним обставинам та не перевіряє дотримання вимог податкового законодавства при проведенні камеральної перевірки своєчасності подання звітності позивачем та не встановлює наявності в діях позивача порушень, вказаних в акті, оскільки сам позивач ці порушення не оспорює.

Вказані в позовній заяві доводи ОСОБА_1 щодо протиправності податкових повідомлень - рішень від 22.02.2021 № та від 22.02.2021 № зводяться до того, що відповідач не розглянув в межах 20 календарних днів його заперечення (скаргу) на висновки перевірки, а тому позивач вважає, що згідно правових норм абз. 2 п. 56.9 ст. 56 ПК України його заперечення (скарга) вважається повністю задоволеною.

Надаючи правову оцінку вказаним доводам позивача, суд зазначає наступне.

З матеріалів справи вбачається, що акт №1121/06-30-24-06/ НОМЕР_1 за результатами камеральної перевірки своєчасності подання звітності суб`єктом підприємницької діяльності - ФОП ОСОБА_1 був складений Головним управління ДПС у Житомирській області 28.01.2021, а податкові повідомлення - рішення № та № про застосування до позивача штрафу в загальному розмірі 1700,00 грн за порушення вказані в цьому акті строків подання ним податкових декларацій були винесені 22.02.2021.

В свою чергу, заперечення (скарга) про яку вказує позивач, фактично має назву "заява-прохання" та було датоване 02.02.2021 і надіслане ним до Головного управління ДПС у Житомирській області 04.02.2021 (а.с.7).

Вказане свідчить, що з огляду на дату вищезазначеної "заяви-прохання" - 02.02.2021, вона не могла бути запереченням позивача на податкові повідомлення-рішення від 22.02.2021 № та №, оскільки на момент подачі позивачем цієї заяви податкові повідомлення-рішення від 22.02.2021 № та № ще не були прийняті. Фактично, "заява-прохання" від 02.02.2021 була подана позивачем до контролюючого органу після отримання ним акту камеральної перевірки від 28.01.2021 №1121/06-30-24-06/ НОМЕР_1 та ознайомлення з результатами цієї перевірки.

Разом з тим, правова норма абзацу 2 пункту 56.9 статті 56 ПК України, на яку посилається позивач, визначає наслідки недотримання контролюючим органів строків розгляду та надсилання платник податків рішення за скаргою такого платника, поданою на рішення, прийняте контролюючим органом, тобто на податкове повідомлення-рішення, а не на акт за результатами перевірки.

Зокрема, згідно з статтею 56 ПК України рішення, прийняті контролюючим органом, можуть бути оскаржені в адміністративному або судовому порядку.

У разі якщо платник податків вважає, що контролюючий орган неправильно визначив суму грошового зобов`язання або прийняв будь-яке інше рішення, що суперечить законодавству або виходить за межі повноважень контролюючого органу, встановлених цим Кодексом або іншими законами України, такий платник має право звернутися із скаргою про перегляд цього рішення до контролюючого органу вищого рівня (56.2. ст. 56 ПК України).

Скарга подається до контролюючого органу вищого рівня у письмовій або електронній формі засобами електронного зв`язку (за потреби - з належним чином засвідченими копіями документів, розрахунками та доказами, які платник податків вважає за потрібне надати з урахуванням вимог пункту 44.6 статті 44 цього Кодексу) протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання платником податків податкового повідомлення-рішення або іншого рішення контролюючого органу, що оскаржується (56.3. ст. 56 ПК України).

Платник податків одночасно з поданням скарги контролюючому органу вищого рівня зобов`язаний письмово або в електронній формі засобами електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу) повідомляти контролюючий орган, яким визначено суму грошового зобов`язання або прийнято інше рішення, про оскарження його податкового повідомлення-рішення або будь-якого іншого рішення (56.5. ст. 56 ПК України).

Контролюючий орган, який розглядає скаргу платника податків, зобов`язаний прийняти вмотивоване рішення та надіслати його протягом 20 календарних днів, наступних за днем отримання скарги, на адресу платника податків засобами поштового зв`язку (з повідомленням про вручення) чи електронного зв`язку (з дотриманням вимог, визначених пунктом 42.4 статті 42 цього Кодексу) або надати йому під розписку (56.8. ст.56 ПК України).

При цьому, згідно з п. 56.9. ст. 56 ПК України якщо вмотивоване рішення за скаргою платника податків не надсилається платнику податків протягом 20-денного строку або протягом строку, продовженого за рішенням керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, така скарга вважається повністю задоволеною на користь платника податків з дня, наступного за останнім днем зазначених строків.

Крім того, зі змісту статті 56 ПК України вбачається, що скарга на рішення контролюючого органу подається до контролюючого органу вищого рівня. В свою чергу, з матеріалів справи вбачається, що "заява-прохання" від 02.02.2021 бала адресована ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області, а не до контролюючого органу вищого рівня.

В сукупності вищезазначені обставини свідчать, що правові норми статті 56 ПК України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, а тому доводи позивача в цій частині суд вважає безпідставними та відхиляє.

Разом з тим, порядок подачі заперечень на висновки перевірки врегульований статтею 86 ПК України.

Згідно з пунктом 86.7. статті 86 ПК України у разі незгоди платника податків або його представників з висновками перевірки чи фактами і даними, викладеними в акті (довідці) перевірки (крім документальної позапланової перевірки, проведеної у порядку, встановленому підпунктом 78.1.5 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу), вони мають право подати свої заперечення та додаткові документи і пояснення, зокрема, але не виключно, документи, що підтверджують відсутність вини, наявність пом`якшуючих обставин або обставин, що звільняють від фінансової відповідальності відповідно до цього Кодексу, до контролюючого органу, який проводив перевірку платника податків, протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання акта (довідки).

Відповідно до підпункту 86.7.1 пункту 86.7 статті 86 ПК України акт перевірки, заперечення до акта перевірки та/або додаткові документи і пояснення, у разі їх подання платником податку у визначеному цим пунктом порядку (далі - матеріали перевірки), розглядаються комісією такого контролюючого органу з питань розгляду заперечень та пояснень до актів перевірок (далі - комісія з питань розгляду заперечень), яка є постійно діючим колегіальним органом контролюючого органу.

Розгляд матеріалів перевірки здійснюється комісією з питань розгляду заперечень контролюючого органу протягом 10 робочих днів, що настають за днем отримання заперечень до акта перевірки та/або додаткових документів і пояснень відповідно до цього пункту (днем завершення перевірки, проведеної у зв`язку з необхідністю з`ясування обставин, що не були досліджені під час перевірки та зазначені у запереченнях, додаткових документах та поясненнях), та платнику податків надсилається відповідь у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Зі змісту вищезазначених норм вбачається, що вони не передбачають повного задоволення поданого платником заперечення на акт перевірки у випадку не здійснення контролюючим органом розгляду вказаного заперечення в строк, передбачений підпунктом 86.7.1 пункту 86.7 статті 86 ПК України.

Крім того, дослідивши під час розгляду справи "заяву-прохання" від 02.02.2021, подану ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Житомирській області, суд встановив, що в ній позивач просив контролюючий орган утриматись від застосування до нього фінансових санкцій за несвоєчасне подання декларацій та обмежитись застосуванням попередження відповідно до ст. 164-1 КУпАП, та при цьому не вказував, що він не згоден з висновками перевірки про порушення ним граничних строків подання податкових декларацій. Зазначене свідчить, що за своїм змістом вказана заява від 02.02.2021 не є запереченнями на акт перевірки в розумінні пункту 86.7. статті 86 ПК України, а тому суд приходить до висновку, що вона обґрунтовано була розцінена відповідачем як звернення відповідно до Закону України "Про звернення громадян" та розглянена ним відповідно до вимог цього закону. Зокрема, з матеріалів справи вбачаться, що за наслідками розгляду поданої ОСОБА_1 "заяви-прохання" від 02.02.2021, Головне управління ДПС у Житомирській області надіслало йому лист від 25.02.2021 №2677/6/06-30-24-01-37 (а.с.45-46), який позивач отримав 02.03.2021, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.47).

В контексті вищезазначеного, суд приходить до висновку про безпідставність доводів позивача, обґрунтованих положеннями абз. 2 п. 56.9 ст. 56 ПК України.

Надаючи оцінку доводам позивача про необхідність застосування до нього за допущене порушення граничних строків подання декларацій такого виду відповідальності, як попередження, яке передбачене ст. 164-1 КУпАП, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 164-1 КУпАП України неподання або несвоєчасне подання громадянами декларацій про доходи чи включення до декларацій перекручених даних, неведення обліку або неналежне ведення обліку доходів і витрат, для яких законами України встановлено обов`язкову форму обліку, тягне за собою попередження або накладення штрафу у розмірі від трьох до восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Зміст вказаної правової норми свідчить, що визначеним у ній суб`єктом відповідальності за порушення, яке полягає у несвоєчасному поданні декларацій про доходи, є громадянин.

Разом з тим, в спірних правовідносинах декларації, щодо яких під час проведеної камеральної перевірки було виявлено порушення граничних строків їх подання, а саме: податкові декларації про майновий стан і доходи та податкові декларації платника єдиного податку-фізичної особи підприємця, є деклараціями, що подані ОСОБА_1 , як суб`єктом підприємницької діяльності - фізичною особою-підприємцем, а не деклараціями про доходи, які подаються громадянином.

В свою чергу, відповідальність платника податків за несвоєчасне подання податкової декларації визначена статтею 120 ПК України, відповідно до п. 120.1 якої неподання (крім випадків, якщо податкова декларація не подається відповідно до пункту 49.2 статті 49 цього Кодексу) або несвоєчасне подання платником податків або іншими особами, зобов`язаними нараховувати і сплачувати податки та збори, платежі, контроль за сплатою яких покладено на контролюючі органи, податкових декларацій (розрахунків), а також іншої звітності, обов`язок подання якої до контролюючих органів передбачено цим Кодексом, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 340 гривень, за кожне таке неподання або несвоєчасне подання.

З огляду на зазначене, суд приходить до висновку, що положення ч. 1 ст. 164-1 КУпАП України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин, а правові норми п. 120.1 ст. 120 ПУ України, яким врегульовано питання відповідальності платника податків за несвоєчасне подання податкової декларації, передбачають лише один вид відповідальності за таке порушення - накладення штрафу в розмірі 340 гривень.

У зв`язку з цим, доводи позивача про необхідність застосування до нього на підставі ст. 164-1 КУпАП такого виду відповідальності, за допущене порушення, як попередження, суд вважає безпідставними та відхиляє.

Згідно з частиною 1, 2 ст. 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Положеннями статті 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Відтак, суд повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи в їх сукупності, перевіривши їх наявними в матеріалах справи і дослідженими доказами, дійшов висновку про правомірність оскаржуваних податкових повідомлень-рішення від 22.02.2021 № та від 22.02.2021 №, у зв`язку з цим позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 242-246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м.Житомир, 10003; ) про визнання протиправним податкового повідомлення-рішення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович