Справа № 380/2075/23
Суддя: Потабенко Варвара Анатоліївна
Дата ухвалення: 2023-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2023 рокусправа № 380/2075/23
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Потабенко В.А., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) (далі відповідач), у якому просить:

- визнати протиправним рішення об`єднаної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, згідно протоколу об`єднаної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 21.10.2021 № 6 про відмову в зарахуванні ОСОБА_1 із складом сім`ї 3 особи (син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилим приміщеннями для постійного проживання у м. Львові;

- зобов`язати Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України зарахувати ОСОБА_1 із складом сім`ї 3 особи (син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання у м. Львові з 07.10.2021.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що наказом Голови Державної прикордонної служби України від 29.05.2019 № 510-ОС полковника ОСОБА_1 , звільнено з військової служби в запас у зв`язку із закінченням строку контракту та наказом Голови Державної прикордонної служби України від 08.07.2019 № 705-ОС із 02.08.2019 виключено із списків особового складу, усіх видів забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби України. Вислуга років військової служби станом на 02.08.2019 становить більше 30 років, з яких календарна - 25 років 09 місяців, пільгова 04 роки 11 місяців. Відповідно до посвідчення серія НОМЕР_2 від 01.12.2014 позивач набув статусу учасника бойових дій з правом на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни - учасників бойових дій. Починаючи з липня 1995 року по серпень 2019 року проходив військову службу на курсантських та офіцерських посадах в органах Державної прикордонної служби України в різних регіонах України. За весь період проходження військової служби забезпечувався житловою площею. На підставі протоколу № 6 спільного рішення командування та житлової комісії прикордонних військ України від 29.10.2002 позивачу надавалось житлове приміщення для постійного користування у м. Києві (ордер на жиле приміщення №26564 серії Б від 08.01.2003) - однокімнатна квартира АДРЕСА_1 (загальна площа 40,3 кв.м, житлова - 17,2 кв.м). У травні 2008 року у зв`язку з народженням у лютому 2008 року сина, звернувся із відповідним рапортом до голови житлової комісії Державної прикордонної служби України щодо зарахування позивача та членів сім`ї (складом 3 особи) на квартирний облік по м. Києву на покращення житлових умов. За результатами розгляду поданих документів, з урахуванням того що на момент звернення ОСОБА_1 вже діяла норма абзацу 4 п. 1 ст. 12 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі Закон 2011), і вислуга років на день звернення становила менше 20 років, на підставі Протоколу № 33 спільного рішення Адміністрації та житлової комісії Державної прикордонної служби України від 09.09.2008 було зараховано до списків осіб на отримання службового житла зі складом сім`ї з особи. При цьому, рішення житлової комісії щодо виключення зі списків осіб на отримання службового житла не приймалось (відсутнє). У подальшому, після переміщення для проходження військової служби до Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, на підставі протоколу № 7 Львівської загальногарнізонної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 30.11.2017 надано «службову» однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 43,9 кв.м, житловою площею 17,6 кв.м, в якій зареєстровані та проживає позивач і члени сім`ї до теперішнього часу. З урахуванням наявності законних підстав для визнання позивача та членів сім`ї «особами, які потребують поліпшення житлових умов, наявності більше 20 років вислуги на військовій служби, а також незабезпечення позивача та членів сім`ї житлом для постійного проживання у межах норм встановлених законодавством протягом усього часу проходження військової служби, у вересні 2021 року позивач звернувся із відповідною заявою до Об`єднаної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про зарахування його та членів на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилим приміщенням для постійного проживання в м. Львові. Листом від 21.10.2021 №702/Х-273 за підписом Голови Об`єднаної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України було повідомлено, що за результатами розгляду моєї заяви від 06.09.2021 (№Х-273) у зарахуванні на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання у місті Львові із складом сім`ї 3 особи відмовлено. Обґрунтовуючи свою відмову Об`єднана житлова комісія Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України посилалася на абз. 1, п. 2, розділу І Інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом МВС України від 17.03.2021 №26, наступного змісту: військовослужбовці та члени їх сімей забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання від Держприкордонслужби один раз протягом усього часу проходження військової служби шляхом надання новозбудованого, вивільненого або придбаного житла; надання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення; виключення житла, у якому проживають військовослужбовці та члени їх сімей, із числа службового. В ході розгляду заяви, за інформацією Об`єднаної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, враховано також наявність незданої житлової площі однокімнатної квартири АДРЕСА_1 (загальна площа якої становить 40,3 кв.м, житлова -17,2 кв.м), у якій залишилися проживати колишня дружина та син. Позивач зазначає, що зарахування на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання не ставиться в залежність виключно від самого факту забезпечення таким приміщенням під час проходження військової служби. Враховуючи забезпеченість позивача та членів його сім`ї жилою площею нижче за мінімальний рівень забезпеченості громадян, відмова відповідача у зарахуванні позивача та членів сім`ї на квартирний облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов є протиправною.

Ухвалою від 08.02.2033 суддя залишила позовну заяву без руху.

Ухвалою від 27.02.2023 суддя відкрила провадження у справі та вирішила проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників сторін.

Відповідач позову не визнав. 14.03.2023 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 17119). Відповідач зазначив, що ОСОБА_1 наказом голови Державної прикордонної служби України від 29.05.2019 № 510-ОС звільнено з військової служби у запас у зв`язку із закінченням строї контракту та наказом Голови Державної прикордонної служби України від 08.07.2019 № 705-ОС із 02.08.2019 виключено із списків особового складу, усіх вид забезпечення Адміністрації Державної прикордонної служби України. Під час проходження військової служби в Західному регіональному управлінні Державної прикордонної служби України, на підставі протоколу № 7 Львівської загальногарнізонної житлової комісії Західного регіонального управління Держави прикордонної служби України від 30.11.2017 позивачу надано службову однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 43,9 кв. м, житловою площею 17,6 кв.м. на період виконання обов`язків військової служби у м. Львові. У вересні 2021 року ОСОБА_1 звернувся із відповідною заявою до Об`єднаної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України про зарахування його та членів сім`ї (син ОСОБА_2 , 2008 року народження; син ОСОБА_3 , 2017 року народження; донька ОСОБА_4 , 2020 року народження) на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилим приміщенням для постійного проживання в м. Львові. Рішенням Об`єднаної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, згідно Протоколу Об`єднаної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 21.10.2021 № 6 відмовлено в зарахуванні ОСОБА_1 із складом сім`ї 3 особи (син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) про зарахування на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання у м. Львові. Відповідач зазначає, що позивач не обґрунтував позовну вимогу щодо протиправності оскаржуваного рішення. Зазначає, що відповідно до протоколу №6 від 31.10.2022 спільного рішення командування та житлової комісії Прикордонних військ України ОСОБА_1 надано однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 для постійного проживання зі складом сім`ї одна особа. Відтак, станом на день звернення до суду позивач вважається таким, що забезпечений житлом у розумінні Закону України « Про соціальний захист військовослужбовців та членів їх сімей», оскільки отримав житло для постійного проживання будучи військовослужбовцем ДПС України. Відповідно до наказу начальника Західного регіонального управління від 16.04.2018 №155-ос полковника ОСОБА_1 переміщено для подальшого проходження служби із Західного регіонального управління до Адміністрації Державної прикордонної служби України. У зв`язку з цим, відповідно до рішення Львівської загальногарнізонної житлової комісії Західного регіонального управління від 30.07.2018 №7 позивача виключено зі списків осіб, що потребують отримання службових жилих приміщень. Станом на момент прийняття рішення Об`єднаною житловою комісією Західного регіонального управління приймати рішення стосовно військовослужбовця, який не проходить службу в Західному регіональному управління та не перебуває на обліку осіб, що потребують отримання службових приміщень у Західному регіональному управлінні не було. За таких обставин відповідач просив у задоволенні позову відмовити повністю.

21.03.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив (вх. № 18927). Позивач зазначає, що факт проходження військової служби, звільнення з неї, а також перебування на обліках осіб, які потребують поліпшення житлових умов, сторонам відомі та жодним чином не впливають на предмет спору, що також фактично визнається і самим відповідачем та підтверджується змістом протоколу засідання Об`єднаної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 21.10.2021 № 6. З урахуванням того, що у серпні 2019 року позивач звільнений з військової служби у запас, залишився проживати разом із членами сім`ї в службовій однокімнатній квартирі АДРЕСА_2 , яка була надана на підставі протоколу № 7 Львівської загальногарнізонної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 30.11.2017, виникли підстави для звернення до Об`єднаної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України з відповідною заявою про зарахування членів сім`ї на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання у м. Львові. Позивач зазначає, що однією з обов`язкових умов для зарахування на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов, є їх забезпеченість за період проходження ними військової служби жилою площею нижче норм, встановлених законодавством. Зокрема, після отримання військовослужбовцем житла для постійного користування у період проходження ним військової служби, у разі збільшення кількості членів його сім`ї та при умові, що надана (наявна) жила площа є нижчою за норми, встановлені законодавством, у військовослужбовця та членів його сім`ї, згідно чинного законодавства України виникає право на поліпшення житлових умов із взяттям на відповідний облік.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Оскільки відсутні клопотання будь-якої зі сторін про розгляд справи у судовому засіданні з викликом сторін, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов до наступних висновків.

Суд встановив, що на підставі витягу з протоколу № 5 спільного рішення командування та житлової комісії Прикордонних військ України від 26.09.2002 поставлено на квартирний облік у загальну чергу на покращення житлових умов ст. лейтенанта ОСОБА_1 .

Відповідно до витягу з протоколу № 6 спільного рішення командування та житлової комісії Прикордонних військ України від 29.10.2002 надано житлове приміщення у м. Києві, зокрема однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 військовослужбовцю в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_5 одному, із зняттям його з квартирного обліку.

08.01.2003 Шевченківською районною державною адміністрацією у м. Києві видано позивачу ордер на житлове приміщення № 26564 серії ОСОБА_6 на право на зайняття жилого приміщення жилою площею 17,33 кв. м, яке складається з однієї кімнати в ізольованій квартирі за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідно до витягу з протоколу № 33 спільного рішення Адміністрації та житлової комісії Державної прикордонної служби України від 09.09.2008 майора ОСОБА_1 зі складом сім`ї 3 особи (він, дружина ОСОБА_7 , син ОСОБА_8 ) зараховано до списків на отримання службового житла.

У подальшому, відповідно до витягу з протоколу засідання Львівської загальногарнізонної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України від 30.11.2017 надано «службову» однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , загальною площею 43,9 кв.м, житловою площею 17,6 кв. м (із усіма комунальними умовами), перебуваючому у списку осіб, що потребують отримання службових жилих приміщень з 2017 року, учаснику бойових дій, військовослужбовцю регіонального центру оперативно-технічних заходів Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України полковнику ОСОБА_1 на склад сім`ї одна особа, на час виконання обов`язків військової служби у м. Львові.

Виконавчим комітетом Львівської міської ради видано ордер на службове житлове приміщення № 0000737 від 12.04.2018, житлової площею 17,6 кв. м.

06.09.2021 позивач звернувся із рапортом до голови Львівської загальногарнізонної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, у якому просив розглянути на засіданні житлової комісії питання щодо зарахування його на квартирний облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання у м. Львові зі складом сім`ї 3 особи (син: ОСОБА_2 , 2008 р.н.; ОСОБА_3 , 2017 р.н.; донька ОСОБА_4 , 2020 р.н.) у першочерговому порядку.

Відповідно до витягу з протоколу засідання Об`єднаної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби від 21.10.2021 розглянуто рапорт позивача та відмовлено у зарахуванні на квартирний облік та включення до списків осіб, які користуються правом позачергого або першочергового одержання житлових приміщень у м. Львові. Підстави для відмови: наявність незданої житлової площі, однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , у якій залишились проживати дружина ОСОБА_7 та син ОСОБА_2 , що був заявлений для зарахування на квартирний облік у м. Львові.

Не погоджуючись з рішенням відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.

Частиною 2 ст. 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За положеннями ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціальної) - захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Стаття 31 Житлового кодексу України (найменування кодексу згідно Закону України «Про дерадянізацію законодавства України») (далі ЖК України) визначає, що громадяни, які потребують поліпшення житлових умов, мають право на одержання у користування жилого приміщення в будинках державного або громадського житлового фонду в порядку, передбаченому законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. Жилі приміщення надаються зазначеним громадянам, які постійно проживають у даному населеному пункті (якщо інше не встановлено законодавством Союзу РСР і Української РСР), як правило, у вигляді окремої квартири на сім`ю.

Статтею 34 ЖК України визначено підстави визнання громадян такими, що потребують поліпшення житлових умов, а також зазначено, що такі громадяни беруться на облік для одержання жилих приміщень у будинках державного і громадського житлового фонду.

Облік потребуючих поліпшення житлових умов громадян, які працюють на підприємствах, в установах, організаціях, що мають житловий фонд і ведуть житлове будівництво або беруть пайову участь у житловому будівництві, здійснюється за місцем роботи, а за їх бажанням - також і за місцем проживання (ч. 1 ст. 37 ЖК України).

Відповідно до ст. 39 ЖК України громадяни беруться на облік потребуючих поліпшення житлових умов: 1) за місцем проживання - виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів за участю громадської комісії з житлових питань, створюваної при виконавчому комітеті; 2) за місцем роботи - спільним рішенням адміністрації підприємства, установи, організації чи органу кооперативної або іншої громадської організації і відповідного профспілкового комітету. Таке рішення затверджується виконавчим комітетом районної, міської, районної в місті, селищної, сільської Ради народних депутатів.

Аналогічні положення містяться і в Правилах обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою ради Міністрів УРСР і Укрпрофради № 470 від 11.12.1984 (далі за текстом Правила № 470).

Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 № 2011-XII відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.

Соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом (ст. 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Згідно із ст. 1-2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовці користуються усіма правами і свободами людини та громадянина, гарантіями цих прав і свобод, закріпленими в Конституції України та законах України, з урахуванням особливостей, встановлених цим та іншими законами.

У зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України (ст. 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Пунктом 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.

Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті (абзац 4 п. 1 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Абзацом 1 п. 9 ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла. Військовослужбовці, які набули право на пенсію відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", залишаються на такому обліку та користуються правом позачергового одержання житла.

Як передбачено ч. 1 ст. 9 ЖК України, громадяни мають право на одержання у безстрокове користування у встановленому порядку жилого приміщення в будинках державного чи громадського житлового фонду, або на одержання за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення для категорій громадян, визначених законом, або в будинках житлово-будівельних кооперативів.

Відповідно до положень ст. ст. 9, 43 ЖК України громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік.

Згідно із ст. ст. 48, 49 ЖК України жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки. Понад норму жилої площі окремим категоріям громадян надається додаткова жила площа у вигляді кімнати або в розмірі десяти квадратних метрів.

Відповідно ст. 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» Кабінет Міністрів України постановою від 03.08.2006 № 1081 «Про затвердження Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» (далі - Порядок № 1081) затвердив порядок, який визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях (далі військові частини) після звільнення (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей.

Згідно з п. 3 Порядку № 1081 військовослужбовцям як мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надається житло для постійного проживання. Забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом для постійного проживання провадиться шляхом надання один раз протягом усього часу проходження військової служби житла новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб, надання кредиту для спорудження (купівлі) житла.

Житлові приміщення надаються військовослужбовцям у межах норм, встановлених законодавством.

Згідно п. 4 Порядку № 1081 центральні органи виконавчої влади, які здійснюють керівництво Збройними Силами, іншими утвореними відповідно до законів України військовими формуваннями, правоохоронні органи спеціального призначення, Держспецтрансслужба та Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військовослужбовцями, видають нормативно-правові акти з питань забезпечення військовослужбовців житлом.

На підставі п. 2 розділу II «Прикінцеві положення» Закону України «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» № 1865-IV від 24.06.2004 (далі - Закон № 1865-IV) військовослужбовці, що перебували на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, до набрання чинності цим Законом забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання відповідно до раніше встановленого законодавством порядку.

Абзац 4 п. 4 розділу II «Прикінцеві положення» Закону № 1865-IV покладає зобов`язання на Кабінет Міністрів України забезпечити перегляд і скасування міністерствами та іншими центральними органами виконавчої влади їх нормативно-правових актів, що суперечать цьому Закону.

Порядком № 1081 визначено алгоритм обліку військовослужбовців та членів їх сімей, які потребують поліпшення житлових умов, надання житлових приміщень для постійного проживання. Облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов, ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

Пункт 23 Порядку №1081 визначає, що для зарахування на облік військовослужбовець подає рапорт на ім`я безпосереднього командира (начальника).

Пунктом 24 Порядку №1081 встановлено, що військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини.

У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Датою зарахування на облік вважається день, коли житловою комісією військової частини винесено рішення про зарахування військовослужбовця на облік.

Військовослужбовці, зараховані на облік, заносяться до книги обліку осіб, що перебувають в черзі на одержання житла.

Військовослужбовці зараховуються на облік незалежно від тривалості проживання у даному населеному пункті.

Пунктом 32 Порядку № 1081 передбачено, що черговість надання житла визначається за часом зарахування на облік (включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлового приміщення).

З системного аналізу наведених норм видно, що військовослужбовці мають право на забезпечення їх та членів їх сімей жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення.

Для реалізації такими особами зазначеного права необхідним є їх перебування на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов. Облік військовослужбовців, які потребують поліпшення житлових умов ведеться у військових частинах та квартирно-експлуатаційних органах.

З метою вдосконалення забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями наказом Міністерства внутрішніх справ України № 26 від 18.01.2021 затверджено Інструкцію з організації забезпечення військовослужбовців Державної прикордонної служби України та членів їх сімей жилими приміщеннями (далі - Інструкція № 26).

Інструкція № 26 визначає механізм забезпечення жилими приміщеннями військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової служби) Державної прикордонної служби України (далі - Держприкордонслужба), а також осіб, звільнених у запас або відставку, що після звільнення продовжують перебувати на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання, в органах Держприкордонслужби (далі - військовослужбовці) та членів їх сімей, а також членів сімей військовослужбовців, які загинули (померли), пропали безвісти під час проходження військової служби, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання (далі - члени їх сімей).

Відповідно до п. 1 розділу I. Загальні положення Інструкції № 26 військовослужбовці та члени їх сімей забезпечуються жилими приміщеннями для постійного проживання від Держприкордонслужби один раз протягом усього часу проходження військової служби шляхом:

надання новозбудованого, вивільненого або придбаного житла;

надання грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення;

виключення житла, в якому проживають військовослужбовці та члени їх сімей, із числа службового.

Члени сім`ї військовослужбовця, які внесені в його особову і облікову справи у встановленому законодавством порядку, проживають та зареєстровані разом з ним, мають право на забезпечення житлом разом з військовослужбовцем.

Військовослужбовці та члени їх сімей, які проживають разом з ними (крім осіб, звільнених у запас або відставку, та членів їх сімей, а також військовослужбовців, які не здали житло за попередніми місцями служби), забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства.

Військовослужбовцям, що перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання та які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням виплачується грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Жилі приміщення для постійного проживання або грошова компенсація за належне для отримання жиле приміщення надаються військовослужбовцям та членам їх сімей один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними та членами їх сімей не було використано право на безоплатну приватизацію житла.

До отримання жилого приміщення для постійного проживання або грошової компенсації за належне для отримання жиле приміщення такі військовослужбовці забезпечуються службовим житлом у встановленому законодавством порядку.

Відповідно до п. 1 розділу V Інструкції № 26 облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання, зараховуються військовослужбовці, які не забезпечувалися постійним житлом згідно з встановленими законодавством нормами протягом усього часу проходження військової служби і мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей.

Військовослужбовці, звільнені в запас (відставку), які набули право на отримання житла для постійного проживання та залишилися проживати в наданих їм службових жилих приміщеннях або потребують відселення із закритих військових містечок, мають право на зарахування на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання, в органі Держприкордонслужби, рішенням керівника якого надавалося таке житло (або в якому житло перебуває на обліку).

Військовослужбовець, який забезпечений жилою площею в межах норми для відповідного населеного пункту, та члени його сім`ї не мають права на забезпечення житлом від Держприкордонслужби.

Відповідно до п. 7 розділу V Інструкції № 26 облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання, на облік не беруться військовослужбовці та члени їх сімей, які:

забезпечувалися під час проходження військової служби жилою площею для постійного проживання згідно з встановленими законодавством нормами;

мають у власності жилу площу, що відповідає нормам та вимогам законодавства для забезпечення громадян житлом у населеному пункті за місцем проходження військової служби та/або безпосередньо поблизу місця проходження військової служби (у прилеглому населеному пункті), що дає змогу щодня своєчасно прибувати до місця проходження військової служби;

в інших випадках, передбачених законодавством.

Згідно п. 8 Інструкції № 26 рішення житлової комісії (об`єднаної житлової комісії) затверджує керівник органу Держприкордонслужби, наказом якого утворена ця комісія. У рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, а також підстави включення до списків осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання в першочерговому або позачерговому порядку.

Рішення про зарахування на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання керівників органів Держприкордонслужби та членів їх сімей приймає житлова комісія Адміністрації Держприкордонслужби.

Відповідно до п. 1 розділу VI Інструкції № 26 надання жилих приміщень для постійного проживання, особи, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання, забезпечуються жилими приміщеннями по черзі, що визначається часом зарахування на облік (у загальному, першочерговому або позачерговому порядку), за рішенням житлової комісії (об`єднаної житлової комісії), яке затверджується керівником органу Держприкордонслужби, відповідно до наказу якого створена ця комісія. У рішенні житлової комісії зазначаються підстави для надання жилого приміщення, жила площа та склад сім`ї, на який воно надається, також зазначається номер у черзі. Відповідно до пункту 2, жилі приміщення, які надаються військовослужбовцям для постійного проживання, повинні відповідати установленим санітарним і технічним вимогам.

Жилі приміщення надаються військовослужбовцям та членам їх сімей не менше рівня середньої забезпеченості громадян жилою площею в цьому населеному пункті, визначеному у встановленому законодавством порядку, але не більше 13,65 квадратного метра жилої площі на одну особу за умови, що вони не використали право на безоплатну приватизацію житла.

Якщо військовослужбовець або члени його сім`ї використали право на безоплатну приватизацію житла не в повному обсязі, під час надання житла враховується жила площа, яка була ними приватизована.

Згідно з п. 3 цього ж розділу для прийняття рішення про надання жилих приміщень для постійного проживання житлова комісія органу Держприкордонслужби (об`єднана житлова комісія) розглядає документи облікових справ військовослужбовців.

Після розгляду документів облікової справи житлова комісія (об`єднана житлова комісія) приймає рішення про надання жилого приміщення для постійного проживання.

Рішення житлової комісії Адміністрації Держприкордонслужби оформлюється протоколом та затверджується Головою Держприкордонслужби.

Відповідно до п. 9 цього ж розділу, військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше та перебувають на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання, мають право на забезпечення постійним житлом шляхом виключення житла, у якому вони проживають, з числа службового в порядку черговості, у спосіб, визначений пунктами 3 6 цього розділу.

Ключовим у цій справі є незабезпеченість позивача та членів його сім`ї жилим приміщенням, з урахуванням мінімальних норм житлової площі, визначеної законодавством.

Суд встановив, відповідно до витягу з протоколу засідання Об`єднаної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби від 21.10.2021 розглянуто рапорт позивача та відмовлено у зарахуванні на квартирний облік та включення до списків осіб, які користуються правом позачергого або першочергового одержання житлових приміщень у м. Львові. Підстави для відмови: наявність незданої житлової площі, однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , у якій залишились проживати дружина ОСОБА_7 та син ОСОБА_2 , що був заявлений для зарахування на квартирний облік у м. Львові.

Відповідно до ст. 47 Житлового кодексу України, норма жилої площі встановлюється в розмірі 13,65 квадратного метра на одну особу.

Згідно з ст. 48 Житлового кодексу Української РСР жиле приміщення надається громадянам у межах норми жилої площі, але не менше розміру, який визначається Кабінетом Міністрів України і Федерацією професійних спілок України. При цьому враховується жила площа у жилому будинку (квартирі), що перебуває у приватній власності громадян, якщо ними не використані житлові чеки.

При передачі громадянам житла, яке перебуває у їх приватній власності, органу, який здійснює поліпшення житлових умов, вони мають право на одержання житла у межах встановленої норми жилої площі.

Громадяни, які одержали житло у державному фонді на цих умовах, мають право на його приватизацію відповідно до вимог чинного законодавства.

Суд встановив, що відповідно до витягу з протоколу № 6 спільного рішення командування та житлової комісії Прикордонних військ України від 29.10.2002 надано житлове приміщення у м. Києві, зокрема однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 військовослужбовцю в/ч НОМЕР_3 ОСОБА_1 одному, із зняттям його з квартирного обліку.

08.01.2003 Шевченківською районною державною адміністрацією у м. Києві видано позивачу ордер на житлове приміщення № 26564 серії Б на право на зайняття жилого приміщення жилою площею 17,33 кв. м, яке складається з однієї кімнати в ізольованій квартирі за адресою: АДРЕСА_3 .

Це житлове приміщення належить на праві спільної часткової власності колишній дружині позивача, ОСОБА_7 та сину ОСОБА_2 , що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Між тим суд встановив, що сам позивач та інші члени його сім`ї, зокрема діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 зареєстровані та проживають у службовій квартирі АДРЕСА_2 , загальною площею 43,9 кв.м, житловою площею 17,6 кв.м.

Позивач зазначає, що відповідно до змін п. 3 постанови виконавчого комітету Львівської обласної Ради народних депутатів та президії Львівської обласної ради профспілок від 07.01.1985 № 24 «Про порядок обліку та надання жилої площі у Львівській області», встановлено, що у м. Львові на квартирний облік приймаються громадяни, які потребують поліпшення житлових умов і займають житлову площу 7,5 кв.м. та менше на кожного члена сім`ї.

Отже, можна зробити висновок, що проживання позивача та членів його сім`ї у приміщенні не відповідає встановленим санітарним нормам для складу сім`ї з чотирьох осіб, а тому є всі підстави вважати, що позивач зі своєю сім`єю не забезпечений житловими умовами та потребує їх поліпшення, чим спростовується теза відповідача з цього приводу.

Суд повторює, що згідно п. 7 розділу V Інструкції № 26 на облік не беруться військовослужбовці та члени їх сімей, які забезпечувалися під час проходження військової служби жилою площею для постійного проживання згідно з встановленими законодавством нормами.

Доказів того, що позивач та члени його сім`ї були забезпечені житлом відповідно до встановлених законодавством норм, матеріали справи не містять.

Крім того, суд погоджується з доводами позивача що зарахування на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання не ставиться у залежність виключно від самого факту забезпечення таким приміщенням під час проходження військової служби. Визначальним чинником, який впливає на прийняття рішення про зарахування або ж відмову у зарахуванні на такий облік є забезпеченість особи під час проходження військової служби жилою площею для постійного проживання, згідно з встановленим законодавством нормами забезпечності жилими приміщеннями.

Оцінюючи витяг з протоколу засідання Об`єднаної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби від 21.10.2021 № 6, яким позивачу відмовлено у зарахуванні на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилим приміщенням його та членів його сім`ї зі складу 3 особи, суд враховує, що така обставина, як наявність незданої житлової площі, однокімнатної кв. АДРЕСА_1 , у якій залишилась проживати його дружина та син ОСОБА_2 , 2008 р.н., не може слугувати правовою підставою для відмови позивачу та членам його сім`ї бути зарахованими на облік, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання.

Виходячи з викладеного, суд констатує, що рішення Об`єднаної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, оформлене витягом з протоколу № 6 від 21.10.2021 про відмову у зарахуванні полковника запасу ОСОБА_1 на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання у м. Львові складом сім`ї три особи (син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) необхідно визнати протиправними та скасувати.

Суд звертає увагу, що саме такий спосіб захисту відповідає положенням п. 2 ч. 1 ст. 5 та п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України.

Відтак, позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про зобов`язання Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України зарахувати ОСОБА_1 із складом сім`ї 3 особи (син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання у м. Львові з 07.10.2021, суд зазначає таке.

Відповідно до абзацу 3 п. 2 розділу VI Інструкції № 26 якщо військовослужбовець або члени його сім`ї використали право на безоплатну приватизацію житла не в повному обсязі, під час надання житла враховується жила площа, яка була ними приватизована.

Окремо суд відмічає, що один з членів сім`ї позивача, зокрема син ОСОБА_2 , 2008 року народження, частково забезпечений житлом, зокрема у власності перебуває квартири, житлова площа якої становить 17,2 кв м. Підставою для державної реєстрації права власності слугувало свідоцтво про право власності від 27.07.2018, виданого Дарницькою районною у м. Києві державною адміністрацією, відділом з питань майна комунальної власності та приватизації державного житлового фонду, виданого згідно з наказом від 27.07.2018 № 57432.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Водночас, згідно п. 10 ч. 2 ст. 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

Отже, суд вважає за необхідне зобов`язати Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України зарахувати ОСОБА_1 із складом сім`ї 3 особи (син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання у м. Львові з 07.10.2021.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позовні вимоги необхідно задовольнити повністю.

Щодо судового збору, суд зазначає, що оскільки позивач звільнений від сплати судового збору і такий фактично не сплачувався, відсутні підстави для вирішення питання про відшкодування судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 8-10, 14, 72-79, 90, 139, 241-246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в :

адміністративний позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Об`єднаної житлової комісії Західного регіонального управління Державної прикордонної служби України, оформлене витягом з протоколу № 6 від 21.10.2021 про відмову у зарахуванні полковника запасу ОСОБА_1 на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання у м. Львові складом сім`ї три особи (син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ).

Зобов`язати Західне регіональне управління Державної прикордонної служби України (місцезнаходження: 79017, м. Львів, вул. Мечнікова, 16а; ) зарахувати ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_4 ; РНОКПП НОМЕР_4 ) із складом сім`ї 3 особи (син ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на облік осіб, які потребують поліпшення житлових умов шляхом забезпечення жилими приміщеннями для постійного проживання у м. Львові з 07.10.2021.

Судові витрати з сторін не стягувати.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 03.11.2023.

Суддя Потабенко Варвара Анатоліївна