Справа № 580/2405/23
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/2405/23 Головуючий у 1 інстанції - Трофімова Л.В.
Суддя-доповідач - Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АТП ОЙЛ 2020» на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 у справі за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «АТП ОЙЛ 2020» до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області про визнання протиправним та скасування індивідуальних актів, -

В С Т А Н О В И В:

ТОВ «АТП ОЙЛ 2020» звернулося до суду першої інстанції з позовом, в якому просило:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (форма «Р») від 09.02.2023 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання ТОВ «АТП ОЙЛ 2020» за платежем податок на додану вартість у сумі 59 275,70 грн. (53 887,00 грн. - податкове зобов`язанням та 5 388,70 грн. - штрафні (фінансові) санкції (штрафи);

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення (форма «В4») від 09.02.2023 № , яким зменшено розмір від`ємного значення податку на додану вартість ТОВ «АТП ОЙЛ 2020» у сумі 42 412,00 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням ТОВ «АТП ОЙЛ 2020» звернулось із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга позивача підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що ТОВ «АТП ОЙЛ» є юридичною особою (код 43501731 згідно з витягом з ЄДР). Керівником ТОВ «АТП ОЙЛ» є Янакова Антоніна Олександрівна. Видами діяльності ТОВ «АТП ОЙЛ» за КВЕД є: 47.30 роздрібна торгівля пальним ( а.с. 14-15).

12.04.2022 між ТОВ «ОІЛ-ТРЕЙД 2018» та ТОВ «АТП ОЙЛ 2020» укладений договір постачання нафтопродуктів. Предметом договору є передача у власність покупця нафтопродуктів. Товар повинен бути поставлений покупцеві протягом 3-5 робочих днів після оплати покупцем отриманого рахунку постачальника, формою розрахуну є платіжне доручення (а.с. 47-50).

13.04.2022 ТОВ «АТП ОЙЛ 2020» перерахувало на рахунок постачальника кошти за дизельне паливо у сумі 1 471 999, 86 грн., 28.04.2023 - 22 080 грн., що підтверджується платіжною інструкцією № 528 та № 2885 (а.с. 55-56) та отримало нафтопродукти відповідно до товарно-транспортних накладних на відпуск нафтопродуктів від 15.04.2022 серії СН-1 № ТТН-000152 та серії СН-1 № ТТн-000149 (а.с. 52, 54).

19.09.2022 № 3887/23-00-04-03-4/43501731 ГУ ДПС у Черкаській області актом камеральної перевірки ТОВ «АТП ОЙЛ 2020» щодо перевірки показників податкової звітності з податку на додану вартість за квітень 2022 року зафіксовано, що платником сформовано податковий кредит на загальну суму ПДВ 250 237,48 грн. за відсутності реєстрації податкових накладних в ЄРПН від контрагентів-постачальників: ПАТ «Транснаціональна фінансовопромислова нафтова компанія «Укртатнафта» у сумі ПДВ 153 938,42 грн. та ТОВ «ОІЛ-ТРЕЙД 2018» у сумі ПДВ 96 299,06 грн.

У висновках акта зазначається про те, що завищено рядок 21 декларації з податку на додану вартість за квітень 2022 року у сумі 42 412 грн. та занижене значення - рядок 18 декларації з податку на додану вартість за квітень 2022 року (позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду, яке сплачується до державного бюджету) у сумі 207 825 грн. (а.с. 17-18)

07.10.2022 вих. № 1/3887/22 (отримано ГУ ДПС у Черкаській області 07.10.2022 вх. № 23527/6) ТОВ «АТП ОЙЛ 2020» направило заперечення на акт від 19.09.2022 № 3887/23-00-04-03-4/43501731 (а.с. 19-22).

03.02.2023 № 1455/6/23-00-04-03-10 ГУ ДПС у Черкаській області розглянуті заперечення ТОВ «ОІЛ-ТРЕЙД 2018» та залишені висновки акту камеральної перевірки від 19.09.2022 №3887/23-00-04-03-4/43501731 без змін ( а.с. 23-25).

30.01.2023 № 893/23-00-07-06-01/43501731 ГУ ДПС у Черкаській області актом про результати документальної позапланової перевірки ТОВ «АТП ОЙЛ 2020» встновлено, що завищений податковий кредит за квітень 2022 року у сумі 96 299 грн. (а.с. 26-35).

10.02.2023 вих. № 1/893/23 (отримано ГУ ДПС у Черкаській області 10.02.2022 вх. № 14674/6) ТОВ «АТП ОЙЛ 2020» направило заперечення на акт за результатами документальної позапланової виїзної перевірки від 30.01.2023 № 893/23-00--07-06-01/435011731 (а.с. 36-37).

22.02.2023 № 2575/6/23-00-04-03-10 ГУ ДПС у Черкаській області заперечення ТОВ «ОІЛ-ТРЕЙД 2018» залишені без розгляду - подані до ГУ ДПС з порушенням строків визначених пп. 86.7.4, п. 86 Кодексу № 2755 ( а.с. 38-39).

На підставі актів перевірки від 19.09.2022 № 3887/23-00-04-03-04/43501731 та від 30.01.2023 № 893/23-00-07-06-01/.02.2023 прийняте податкове повідомлення-рішення (форма Р) № 001101040 - встановлено порушення пункту 198.6 ст. 198 Кодексу № 2755 та застосовано штрафні санкції на підставі пункту 123.1 ст. 123 Кодексу № 2755 збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість 14060100 у сумі 59 275, 70 грн.

На підставі акта перевірки від 19.09.2022 № 3887/23-00-04-03-04/43501731 та від 30.01.2023 № 893/23-00-07-06-01/.02.2023 прийняте податкове повідомлення-рішення (форма В4) № - встановлено порушення пункту 198.6 ст. 198 Кодексу №2755 і зменшений розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість - 42 412 грн.

Вважаючи податкові повідомлення-рішення від 09.02.2023 № та від 09.02.2023 № протиправними, позивач звернувся з даним позовом до суду першої інстанції.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що відповідач при винесенні оскаржуваних податкових повідомлень-рішень діяв у межах наданих йому повноважень, у спосіб, визначений законодавством України, а тому підстави для їх скасування та задоволення позову відсутні.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що висновки акту перевірки, на підставі яких було прийнято оскаржувані податкові повідомлення-рішення, не відповідають нормам чинного законодавства, а тому спірні податкові повідомлення-рішення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, а позовні вимоги задоволенню.

Колегія суддів вважає доводи апелянта обґрунтованими та не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до вимог п. 44.1 ст. 44 Податкового кодексу України (далі - ПК України) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, регістрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Згідно пп. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно до вимог п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України, об`єктом оподаткування податком на прибуток є прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.

Відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України датою віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

На дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, кваліфікованого електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін (п. 201.1 ст. 201 ПК України).

Пунктом 201.10 статті 201 ПК України передбачено, що при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.

Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України суми податку, сплачені (нараховані) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, зазначені в податкових накладних/розрахунках коригування до таких податкових накладних, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням строку реєстрації, включаються до податкового кредиту за звітний податковий період, в якому зареєстровано податкові накладні/розрахунки коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних, але не пізніше ніж через 365 календарних днів з дати складення податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних.

Законом України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» № 2260-IX від 12.05.2022 внесено зміни до Податкового кодексу України у розділ XX «Перехідні положення».

Відповідно п. 32-2 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення ПК України тимчасово, за податкові періоди лютий, березень, квітень, травень 2022 року за операціями з придбання товарів/послуг, за якими в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальниками не зареєстровано податкові накладні та/або розрахунки коригування до них, платники податку:

- включають до складу податкового кредиту звітного (податкового) періоду суми податку на додану вартість, сплачені (нараховані) у складі вартості придбаних товарів/послуг, на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, складених (отриманих) платником податку за операціями з придбання товарів/послуг відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні";

- отримувачі послуг, що постачаються нерезидентами, місце постачання яких розташоване на митній території України, у разі нарахування таким отримувачем послуг податку на додану вартість у складі податкових зобов`язань, визначених у податковій декларації за відповідний звітний (податковий) період, такі платники податку мають право на віднесення таких сум податку до податкового кредиту відповідного звітного (податкового) періоду, на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, складених (отриманих) платником податку за операціями з придбання послуг, відповідно до Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні".

Відповідно 69.1. підрозділу 2 розділу XX "Перехідні положення" ПК України у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

Підпунктом 69.1-1. розділу XX "Перехідні положення" ПК України передбачено, що платники податку на додану вартість зобов`язані забезпечити у строки, встановлені підпунктом 69.1 цього пункту, реєстрацію податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, граничний термін реєстрації яких припадає на періоди, зазначені у підпункті 69.1 цього пункту, та уточнити (привести у відповідність) податковий кредит, задекларований платниками на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, з урахуванням даних податкових накладних та/або розрахунків коригування, зареєстрованих в Єдиному реєстрі податкових накладних".

06.09.2022 набрав чинності наказ Міністерства фінансів України «Про затвердження Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» Податкового кодексу України, та переліків документів на підтвердження», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25.08.2022 за № 967/38303.

Цей Порядок визначає процедуру підтвердження платниками податків можливості чи неможливості до припинення або скасування воєнного стану на території України, підтвердження платниками податків можливості чи неможливості своєчасного виконання податкового обов`язку щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 глави 2 розділу II Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо.

Дія цього Порядку поширюється на платників податків - фізичних осіб - резидентів України, зокрема самозайнятих осіб, юридичних осіб (резидентів і нерезидентів України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування, та на яких покладено обов`язок зі сплати податків та зборів, подання звітності, виконання інших обов`язків, передбачених Кодексом або іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.

Як вбачається з матеріалів справи, підставою прийняття оскаржуваних повідомлень-рішень стала відсутність реєстрації контрагентами позивача податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Згідно листа публічного акціонерного товариства «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» № 79/342 від 14.07.2022 щодо документального оформлення та податкового обліку господарських операцій, що адресований всім контрагентам товариства, останнє повідомило, що внаслідок неодноразових ракетних обстрілів виникла неможливість своєчасного виконання таких податкових обов`язків, як реєстрація податкових та акцизних накладних у відповідних реєстрах. З посиланням на положення абз. 1 п. 69.1. підрозділу ХХ «Інші перехідні положення» ПК України, ПАТ «Укртатнафта» гарантувало, що всі податкові та акцизні накладні будуть зареєстровані протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні згідно законодавства (а.с. 58).

Колегією суддів встановлено, що контрагентом позивача ТОВ «Оіл-Трейд 2018» оформлено лист № 775 від 14.07.2022 (а.с. 57), в якому доведено до відома своїх контрагентів, що всі податкові та акцизні накладні будуть зареєстровані товариством у встановленому законом порядку після виконання вказаних податкових зобов`язань постачальником (ПАТ «Укртатнафта»).

Колегія суддів звертає увагу, що ТОВ «АТП ОЙЛ 2020» надано документи та пояснення, що підтверджують неможливість контрагентів постачальників виконати своєчасно обов`язок щодо реєстрації податкових накладних.

Частиною 1 статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» передбачно, що підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.

ТОВ «АТП ОЙЛ 2020» на підтвердження правомірності формування податкового кредиту за квітень 2022 року від контрагентів постачальників надав первинні документи (а.с. 47-56): копію договору постачання нафтопродуктів від 12.04.2022 № 818, видаткові накладні, а також платіжні інструкції та товаро-транспортні накладні, що свідчать про здійснення господарської діяльності, яка відповідає основному виду діяльності позивача.

Таким чином, ТОВ «АТП ОЙЛ 2020» надано документи первинного обліку, що містять всі необхідні реквізити, отже, доведено факт реального виконання умов договорів поставки з контрагентами, що надає йому право на формування податкового кредиту відповідно до положень Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» № 2260-IX від 12.05.2022.

Враховуючи положення Закону України «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» № 2260-ІХ від 12.05.2022, листи контрагентів, ТОВ «АТП ОЙЛ 2020» правомірно сформовано податковий кредит на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, складених відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що в діях ТОВ «АТП ОЙЛ 2020» відсутні податкові порушення, які б призвели до заниження значення р. 18 декларації з податку на додану вартість за квітень 2022 року (позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного (податкового) періоду, яке сплачується до державного бюджету.

За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування податкових повідомлень-рішень від 09.02.2023 № , яким збільшено суму грошового зобов`язання ТОВ «АТП ОЙЛ 2020» за платежем податок на додану вартість у сумі 59 275,70 грн. (53 887,00 грн. - податкове зобов`язанням та 5 388,70 грн. - штрафні (фінансові) санкції (штрафи) та від 09.02.2023 № , яким зменшено розмір від`ємного значення податку на додану вартість ТОВ «АТП ОЙЛ 2020» у сумі 42 412, 00 грн., а також про наявність правових підстав для задоволення позову.

Щодо стягнення на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрат на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції в сумі 10 000, 00 грн. та витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції в сумі 5 000, 00 грн., колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

У свою чергу, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, законодавцем включено витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України).

Приписи ч. ч. 1, 2 ст. 134 КАС України визначають, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч. 3 ст. 134 КАС України для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

При цьому, в силу положень ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Згідно ч. 9 ст. 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору, значення справи для сторін.

При цьому, на переконання колегії суддів, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який, як вже було зазначено вище, включає у себе такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони. Крім того, врахування таких критеріїв не ставиться законодавцем у залежність від результату розгляду справи.

Позивачем на підтвердження повноважень та розміру витрат на правничу допомогу у сумі 15 000 грн. до матеріалів справи надано: ордер на надання правничої (правової) допомоги, договори про надання правничої допомоги, розрахунки сум судових витрат.

Колегія суддів враховує висновки Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду викладені у постанові від 14.11.2019 у справі № 826/15063/18, згідно яких: «…суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони, тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг».

Так, враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг, предмет спору, значення справи для позивача у порівнянні з розміром судових витрат, які він просить стягнути з відповідача, колегія суддів приходить до висновку, що справедливою та співмірною сумою, яка підлягає компенсації позивачу на професійну правничу допомогу є 7 500, 00 грн. (5 000, 00 грн. - за витрати на професійну правничу допомогу в суді першої інстанції та 2 500, 00 грн. - за витрати на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції).

Такий висновок повністю відповідає згаданим вище принципам обґрунтованості, співмірності та пропорційності, які повинні бути враховані судом при вирішенні питання про відшкодування витрат на правничу допомогу.

Надаючи оцінку всім доводам учасників справи, колегія суддів також враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».

Отже, враховуючи вищевикладне, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції прийняте рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Позивач надав до суду докази, що спростовують правомірність рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив його скасувати та ухвалити нове рішення, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Згідно з ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З наявних в матеріалах справи платіжних інструкцій вбачається, що позивачем сплачено судовий збір: за подачу адміністративного позову в сумі 4 294, 40 грн.; за подачу апеляційної скарги в розмірі 5 153, 28 грн., які слід стягнути з Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області за рахунок бюджетних асигнувань на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АТП ОЙЛ 2020».

Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 316, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «АТП ОЙЛ 2020» - задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «АТП ОЙЛ 2020» до Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області про визнання протиправним та скасування індивідуальних актів - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області від 09.02.2023 № (форма «Р»), яким збільшено суму грошового зобов`язання товариства з обмеженою відповідальністю «АТП ОЙЛ 2020» за платежем податок на додану вартість у сумі 59 275,70 грн. (53 887,00 грн. - податкове зобов`язанням та 5 388,70 грн. - штрафні (фінансові) санкції (штрафи);

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 09.02.2023 № (форма «В4»), яким зменшено розмір від`ємного значення податку на додану вартість товариства з обмеженою відповідальністю «АТП ОЙЛ 2020» у сумі 42 412, 00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області (вул. Хрещатик 235, м. Черкаси, 18002, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АТП ОЙЛ 2020» (вул. Луценка 12, м. Черкаси, 18007, ) судовий збір в сумі 9 447, 68 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області (вул. Хрещатик 235, м. Черкаси, 18002, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АТП ОЙЛ 2020» (вул. Луценка 12, м. Черкаси, 18007, ) понесені витрати на правничу (правову) допомогу в суді першої інстанції у розмірі 5 000, 00 грн.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Державної податкової служби у Черкаській області (вул. Хрещатик 235, м. Черкаси, 18002, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «АТП ОЙЛ 2020» (вул. Луценка 12, м. Черкаси, 18007, ) понесені витрати на правничу (правову) допомогу в суді апеляційної інстанції у розмірі 2 500, 00 грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.