Справа № 380/25291/23
Суддя: Братичак Уляна Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про вжиття заходів забезпечення позову

02 листопада 2023 року

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючої судді Братичак У.В., розглянувши в письмовому провадженні, у м.Львові заяву ТОВ «ПРАЙД СОЛЮШНС Україна» про вжиття заходів забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ТОВ «ПРАЙД СОЛЮШНС Україна» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним і скасування розпорядження, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

ТОВ «ПРАЙД СОЛЮШНС УКРАЇНА» звернулося до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Львівській області, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Головного управління ДПС у Львівській області «Про анулювання ліцензій» №773-РЛ від 24.10.2023 в частині анулювання ліцензії на право оптової торгівлі тютюновими виробами ТОВ «ПРАЙД СОЛЮШНС УКРАЇНА» реєстраційний номер №00006, з терміном дії з 17.02.2023 по 17.02.2028;

- зобов?язати Головне управління ДПС у Львівській області видалити запис про анулювання ліцензії на право оптової торгівлі тютюновими виробами ТОВ «ПРАЙД СОЛЮШНС УКРАЇНА» реєстраційний номер №00006 з відповідного Ліцензійного реєстру.

Ухвалою судді від 01.11.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

До суду від позивача надійшла заява про вжиття заходів забезпечення позову (вх.№82909 від 31.10.2023), у якій просить суд зупинити дію розпорядження Головного управління ДПС у Львівській області «Про анулювання ліцензій» №773-РЛ від 24.10.2023 в частині анулювання ліцензії на право оптової торгівлі тютюновими виробами ТОВ «ПРАЙД СОЛЮШНС УКРАЇНА» реєстраційний номер №00006, до набрання рішенням суду законної сили.

В обґрунтування поданої заяви позивачем зазначено, що існує очевидна небезпека того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити поновлення його порушених прав та інтересів, оскільки основним видом діяльності підприємства є оптова торгівля тютюновими виробами.

У свою чергу, анулювання ліцензії призводить до зупинення господарської діяльності підприємства позивача, що тягне за собою такі наслідки як втрата прибутку від здійснення господарської діяльності, неможливість виплати заробітної плати персоналу, невідворотності вивільнення працівників, простою обладнання, яке потребує постійного обслуговування, а також зриває виконання договорів поставки тютюнових виробів, унаслідок чого буде вимушене покривати збитки контрагентам та сплачувати необґрунтовані штрафні санкції.

Вирішуючи подану заяву суд керується таким.

Відповідно до частин першої та другої статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Згідно з частиною першою статті 151 КАС України позов може бути забезпечено:

1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;

2) забороною відповідачу вчиняти певні дії;

3) встановленням обов`язку відповідача вчинити певні дії;

4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;

5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

Подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють згідно з ч. 4 ст. 150 КАС України дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони прав та інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

З урахуванням зазначених норм Кодексу адміністративного судочинства України, забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, визначених Кодексом адміністративного судочинства України заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача.

Виходячи з системного тлумачення зазначених положень вбачається, що застосування заходів забезпечення позову можливе лише у випадку існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі, або якщо захист цих прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат, а також наявність ознак, які свідчать про очевидність протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень. Водночас, небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача має бути очевидною.

При цьому, з огляду на приписи ст.151 Кодексу адміністративного судочинства України, небезпека заподіяння шкоди до вирішення справи по суті не є фактом, який підлягає встановленню, а є елементом аргументації або оціночною категорією.

Згідно з Рекомендаціями № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятій Комітетом Міністрів Ради Європи від 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами.

Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акту; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акту.

Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Згідно з приписами ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права.

При чому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у цій справі, ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту, але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Конституційний Суд України у п. 9 мотивувальної частини рішення від 30 січня 2003 року № 3-рп/2003 у справі № 1-12/2003 наголошує на тому, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Держава Україна несе обов`язок перед зацікавленими особами забезпечити ефективний засіб захисту порушених прав, зокрема - через належний спосіб захисту та відновлення порушеного права. Причому обраний судом спосіб захисту порушеного права має бути ефективним та забезпечити реальне відновлення порушеного права.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Аналогічна правова позиція міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі №826/8556/17, від 26 квітня 2019 року у справі №826/16334/18.

Так, згідно з інформацією, яка міститься в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, основним видом діяльності ТОВ «ПРАЙД СОЛЮШНС УКРАЇНА» є оптова торгівля тютюновими виробами, у зв`язку з чим останнім було отримано ліцензію на право оптової торгівлі тютюновими виробами з реєстраційним номером №00006, терміном дії з 17.02.2023 по 17.02.2028.

Зазначену ліцензію було анульовано згідно з розпорядженням Головного управління ДПС у Львівській області №773-РЛ від 24.10.2023, яке оскаржено позивачем до суду та є предметом розгляду у цій справі.

Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального на території України, визначено Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 №481/95-ВР (далі - Закон № 481/95-ВР).

Анулювання ліцензії - позбавлення суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) права на провадження діяльності, зазначеної в ліцензії (стаття 1 Закону № 481/95-ВР).

Ліцензія анулюється та вважається недійсною з моменту одержання суб`єктом господарювання (у тому числі іноземним суб`єктом господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) письмового розпорядження про її анулювання (стаття 3 Закону № 481/95-ВР).

Відповідно до абз. 5 ч. 2 ст. 17 Закону №481/95-ВР до суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі оптової (включаючи імпорт та експорт) і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, алкогольними напоями та тютюновими виробами без наявності ліцензій - 200 відсотків вартості отриманої партії товару, але не менше 17000 гривень.

Відтак, без наявності дозвільних документів, а саме ліцензії передбачено адміністративне стягнення в розмірі 200 відсотків вартості партії товару, але не менше 17000 гривень.

Суд встановив, що між позивачем та його контрагентами ТОВ «АУРІН ПЛЮС», ТОВ «ЕВОПОЛІС», ТОВ «МОРАН СЕРВІС», ТОВ «МТК ОБДЖЕКТ», ТОВ «БРЕЙН СІСТЕМ» укладено договори поставки тютюнових виробів №18/10-ПР від 18.10.2023, №11/10-ПР від 11.10.2023, №02/08-ПР від 02.08.2023, №23/03-ПР від 23.03.2023, №03/08-ПР від 03.08.2023.

Окрім цього, на виконання умов договору поставки №18/10-ПР від 18.10.2023, позивачем та ТОВ «АУРІН ПЛЮС» погоджено специфікацію №01 від 18.10.2023, у якій узгодили найменування, асортимент та кількість товару, що є предметом договору. Строки поставки товару до 26.10.2023.

Водночас, вказаний товар, за твердженням позивача досі чекає поставку, у зв`язку з анулюванням ліцензії. При цьому, у відповідності до п. 6.4 договору поставки тютюнових виробів №18/10-ПР від 18.10.2023 за кожне порушення строку або кількості поставки Товару, Постачальник сплачує Покупцю штраф у розмірі 150% від загальної вартості Товару.

Таким чином, оскільки оптова торгівля тютюновими виробами, що є основним видом діяльності позивача, можлива лише за наявності відповідних ліценцій, оскаржуване розпорядження Головного управління ДПС у Львівській області «Про анулювання ліцензій» №773-РЛ від 24.10.2023, фактично зупиняє господарську діяльність позивача, що очевидно потягне за собою такі наслідки як: втрата прибутку від здійснення господарської діяльності; неможливість виплати заробітної плати персоналу, введення простою на товаристві в рамках Кодексу законів про працю, не можливість виконання зобов`язань за договорами поставки тютюнових виробів, штрафні санкції, втрата ділової репутації, тощо.

При цьому позивач належним чином довів, що має чинні зобов`язання за договорами поставки тютюнових виробів, які не можливо виконати у зв`язку з анулюванням ліцензії.

Водночас, правомірність розпорядження Головного управління ДПС у Львівській області «Про анулювання ліцензій» №773-РЛ від 24.10.2023, в частині анулювання ліцензії на право оптової торгівлі тютюновими виробами ТзОВ «ПРАЙД СОЛЮШНС УКРАЇНА», досліджується судом в межах справи №380/25291/23 (в даному судовому провадженні).

З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що дія оскаржуваного розпорядження Головного управління ДПС у Львівській області «Про анулювання ліцензій» №773-РЛ від 24.10.2023 в частині анулювання ліцензії на право оптової торгівлі тютюновими виробами ТзОВ «ПРАЙД СОЛЮШНС УКРАЇНА» до прийняття судом рішення може істотно ускладнити поновлення порушених прав позивача у разі задоволення адміністративного позову. Водночас, у випадку безпідставності позовних вимог ТзОВ «ПРАЙД СОЛЮШНС УКРАЇНА», вжиття заходів забезпечення позову не перешкоджатиме анулюванню Ліцензії.

Обраний заявником спосіб забезпечення адміністративного позову відповідає його предмету та, водночас, вжиття таких заходів не зумовлює фактичного вирішення спору по суті, а спрямоване лише на збереження існуючого становища до розгляду справи по суті заявлених вимог.

Відповідно до ч.2 ст. 151 КАС України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.

Згідно з ч.6 ст. 154 КАС України в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову та підстави його обрання. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення.

Підсумовуючи вищевказане, суд дійшов висновку, що заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню, шляхом зупинення дії розпорядження Головного управління ДПС у Львівській області «Про анулювання ліцензій» №773-РЛ від 24.10.2023 в частині анулювання ліцензії на право оптової торгівлі тютюновими виробами ТзОВ «ПРАЙД СОЛЮШНС УКРАЇНА» реєстраційний номер №00006 до набрання рішенням суду у цій справі законної сили.

Суд вважає, що застосування такого заходу забезпечення позову є наданням тимчасового захисту можливо порушених прав позивача та відповідає завданням, засадам і принципам адміністративного судочинства.

Водночас, правомірність вжиття судами заходів забезпеченні позову у цій категорії справ вже була предметом розгляду Верховного Суду, який в постановах від 14.12.2021 у справі №240/16920/21, від 15.04.2022 у справі №440/6755/21, від 22.03.2023 у справі №380/8301/22, від 08.06.2023 у справі №160/1140/23, від 18.10.2023 у справі № зп/620/4/23 дійшов аналогічних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.156 КАС України ухвала суду про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 2, 77, 90, 150-154, 156, 248 КАС України, суд, -

п о с т а н о в и в :

заяву ТОВ «ПРАЙД СОЛЮШНС Україна» про вжиття заходів забезпечення позову в адміністративній справі за позовом ТОВ «ПРАЙД СОЛЮШНС Україна» до Головного управління ДПС у Львівській області про визнання протиправним і скасування розпорядження, зобов`язання вчинити дії задовольнити.

Зупинити дію розпорядження Головного управління ДПС у Львівській області «Про анулювання ліцензій» №773-РЛ від 24.10.2023, в частині анулювання ліцензії на право оптової торгівлі тютюновими виробами ТОВ «ПРАЙД СОЛЮШНС УКРАЇНА» реєстраційний номер №00006, до набрання рішенням суду у даній справі законної сили.

Примірник ухвали про забезпечення позову відповідно до ч.2 ст. 156 КАС України негайно надіслати заявнику, всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову і яких суд може ідентифікувати, а також, залежно від виду вжитих заходів, направити для негайного виконання державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала набирає законної сили в порядку та строки визначені ст.256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Суд відповідно до п.4 ч.2 ст. 149 КАС України може постановити ухвалу про стягнення в дохід Державного бюджету України з відповідної особи штраф у сумі від одного до десяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку невиконання ухвали про забезпечення позову.

Ухвала може бути оскаржена до суду апеляційної інстанції в порядку передбаченому ст.297 Кодексу адміністративного судочинства України та у строки, визначені ст.295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Братичак Уляна Володимирівна