Справа № 480/10945/23
Суддя: Є.Д. Кравченко
Дата ухвалення: 2023-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до Сумського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі - відповідач), в якій просив скасувати постанову Ковпаківського районного відділу державної виконавч служби у місті Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відкриття виконавчого провадження № 72873769 від 26.09.2023 року.
В обгрунтування позовних вимог представник позивача зазначив, що 29.09.2023 через інтернет-банкінг АТ "Приватбанк" Остапенко Ю.І. дізнався про накладений арешт на його кошти та отримвав інформацію про відкриття виконавчого провадження.
Ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження, позивач встановив, що постанову про відкриття виконавчого провадження № 72873769 складено на підставі постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване в автоматичному режимі, стосовно особи, яка має реєстрацію місця проживання/перебування (місцезнаходження юридичної особи) на території України № 00011521 від 17.07.2023. Втім, представник позивача зазначає, що вказану постанову Державної служби України з безпеки на транспорті позивач не отримував та про зміст правопорушення не був обізнаний. При цьому, позивач скористався правом на оскарження та 05.10.2023 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовною заявою про визнання протиправною та скасування постанови Державної служби України з безпеки на транспорті. За наведених обставин, на переконання представника позивача, постанова про відкриття виконавчого провадження не набрала законної сили, отже і відсутні підстави для примусового виконання виконавчого документу, у зв`язку з чим постанова про відкриття виконавчого провадження підлягає скасуванню.
Ухвалою суду від 11.10.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, з урахуванням особливостей провадження у даній категорії справ, визначених ст. 287 КАС України, залучено до участі у справі Державну службу України з безпеки на транспорті, справу призначено до розгляду на 01 листопада 2023 року.
Також, вказаною ухвалою зобов`язано відповідача надати суду належним чином засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження № 72873769 та докази вручення позивачу оскаржуваної постанови.
30.10.2023 до суду від Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції надійшов відзив на позовну заяву та витребувані судом матеріали виконавчого провадження.
Враховуючи приписи, встановлені ч. 5 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління юстиції розглянуто заяву про примусове виконання постанови серії АА № 00011521 від 17.07.2023 та прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про стягнення витрат виконавчого провадження, про арешт коштів боржника у ВП № 72873769.
Вважає безпідставними доводи представника позивача, що постанова серії АА № 00011521 від 17.07.2023 не набрала законної сили, у зв`язку з тим, що позивач її не отримував від Департаменту державного нагляду (контролю) за безпекою на наземному транспорті. Зокрема, зазначив, що державний виконавець, виконуючи положення частини 5 статті 26 Закону України «Про виконавче провадження», здійснював перевірку відповідності постанови вимогам виконавчого документа, встановленим статтею 4 цього ж Закону, в тому числі в частині набрання нею законної сили. На момент відкриття виконавчого провадження № 72873769 постанова серія АА № 00011521 від 17.07.2023 містила положення про те, що вона набрала законної сили 25.08.2023.
Відповідач також звертає увагу суду на те, що позивачем не зазначено доводів та не надано відповідних доказів, які б підтверджували незаконність та необгрунтованість рішень/дій державного виконавця, встановлювали підстави для скасування постанови про відкриття виконавчого провадження № 72873769. Таким чином, на переконання представника, державний виконавець діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, відтак у задоволенні позовної заяви нлежить відмовити.
Позивач та представник позивача в судове засіданні не з`явилися, про час та місце розгляду даної справи повідомлені належним чином.
Представник відповідача заперечував проти позовних вимог з підстав, викладених у відзиві, та просив суд відмовити у їх задоволенні.
Ухвалою суду, занесеною в протокол судового засідання від 01.11.2023, оголошено перерву у судовому засіданні до 01.11.2023 17:30 год.
У судове засідання представники сторін у справі не прибули.
У відповідності до норм ч. 9 ст. 205 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта. Тому суд вважає можливим розгляд заяви здійснювати у відсутності представників сторін.
Відповідно до вимог ч. 13 ст. 10 та ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання у справі не здійснюється.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні в ній докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.
26.09.2023 державним виконавцем Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління юстиції розглянуто заяву про примусове виконання постанови серія АА № 00011521 від 17.07.2023 та прийнято:
- постанову про відкриття ВП № 72873769 (зв.бік а.с. 27-28);
- постанову про розмір мінімальних витрат ВП № 72873769 (зв.в бік а.с. 29-30);
- постанову про стягнення виконавчого збору ВП № 72873769 (зв. бік а.с. 30-31);
- постанову про арешт коштів боржника ВП № 72873769 (а.с. 32).
Вважаючи постанову про відкриття виконавчого провадження такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.
Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
Частиною 1 статті 18 Закону № 1404-VIII визначено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 3 Закону № 1404-VIII, примусовому виконанню підлягають рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, як постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.
Згідно частини 1 статті 4 Закону №1404-VIII, у виконавчому документі зазначаються:
1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала;
2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ;
3) повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи;
4) ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності);
реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків);
5) резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень;
6) дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню);
7) строк пред`явлення рішення до виконання.
У виконавчому документі можуть зазначатися інші дані (якщо вони відомі суду чи іншому органу (посадовій особі), що видав виконавчий документ), які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення, зокрема місце роботи боржника - фізичної особи, місцезнаходження майна боржника, реквізити рахунків стягувача і боржника, номери їх засобів зв`язку та адреси електронної пошти.
Відповідно до статті 4 Закону № 1404-VIII виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо:
1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання);
2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання;
3) боржника визнано банкрутом;
4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;
5) юридичну особу - боржника припинено;
6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону;
Відповідно до частини 1, 3, 5 статті 26 Закону № 1404-VIII, виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.
У заяві про примусове виконання рішення стягувач має право зазначити відомості, що ідентифікують боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню рішення (рахунок боржника, місце роботи чи отримання ним інших доходів, конкретне майно боржника та його місцезнаходження тощо), рахунки в банківських установах для отримання ним коштів, стягнутих з боржника, а також зазначає суму, яка частково сплачена боржником за виконавчим документом, за наявності часткової сплати.
Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
В обгрунтування позовних вимог, представник позивача зокрема вказував, що постанова від 17.07.2023 серії АА № 00011521 про стягнення штрафу з ОСОБА_1 на користь держави не набрала законної сили, отже і відсутні підстави для примусового виконання виконавчого документу.
Оцінюючи вказаний довод, суд враховує, що приписами ст. 291 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) врегульовано питання набрання законної сили постановою адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення.
Так, відповідно до ч. 3 ст. 291 КУпАП постанова у справі про адміністративне правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті, зафіксоване за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення, або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення.
Абзацом 6, 7 статті 279-5 Кодексу України про адміністративні правопорушення визначено, що днем отримання постанови є дата, зазначена в поштовому повідомленні про вручення її особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, або повнолітньому члену сім`ї такої особи. У разі якщо особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, відмовляється від отримання постанови, днем отримання постанови є день проставлення в поштовому повідомленні відмітки про відмову від її отримання.
У разі невручення постанови адресату за зазначеною в Єдиному державному реєстрі транспортних засобів, Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань або Єдиному державному демографічному реєстрі адресою днем отримання постанови вважається день повернення поштового відправлення з позначкою про невручення до органу (підрозділу), уповноважена посадова особа якого винесла відповідну постанову.
У той же час, порядок виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті встановлено статтею 300-2 КУпАП, відповідно до якої у разі сплати особами, зазначеними у статті 14-3 цього Кодексу, штрафу протягом 10 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті така постанова вважається виконаною.
У разі несплати штрафу особами, зазначеними у частині першій цієї статті, постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті підлягає примусовому виконанню протягом 30 днів з дня набрання нею законної сили.
У разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері безпеки на автомобільному транспорті перебіг строків, визначених цією статтею, зупиняється до розгляду скарги.
Строки і порядок виконання постанови про накладення штрафу встановлено ст. 307 КУпАП, відповідно до ч. 1 якої штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Стаття 308 КУпАП регулює примусове виконання постанови про стягнення штрафу, відповідно до якої у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.
У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується: подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Аналіз вказаних приписів КУпАП вказує на те, закон встановлює десятиденний строк з дня набрання постановою про накладення штрафу для сплати штрафу, вказаний строк зупиняється у разі її оскарження - до розгляду скарги. При цьому, штраф має бути сплачений не пізніш як через десять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, у разі несплати штрафу у зазначений строк, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби, при цьому у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Матеріалами справи підтверджено, що Державна служба України з безпеки на транспорті із заявою про примусове виконання вказаної постанови звернулась 14.09.2023, тобто зі сплином більш ніж 10 днів та протягом 30 днів з дня набрання нею законної сили, тобто із дотриманням вимог статті 300-2 КУпАП.
Доводи представника позивача, в частині того, що позивач скористався правом на оскарження та 05.10.2023 звернувся до Ковпаківського районного суду м. Суми з позовною заявою про визнання протиправною та скасування постанови Державної служби України з безпеки на транспорті, отже і відсутні підстави для застосування подвійного розміру штрафу та примусового виконання постанови, суд вважає помилковими, оскільки у спірних правовідносинах оскарження постанови в судовому порядку відбулось поза межами десятиденного строку, встановленого ст. ст. 300-2, 307 КУпАП.
Так, відповідно до реєстраційної відмітки Ковпаківського районного суду м. Суми позовна заява про скасування постанови та закриття провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті подана до Ковпаківського районного суду м. Суми 05.10.2023 (а.с. 10).
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова державного виконавця Ковпаківького відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління юстиції про відкриття виконавчого провадження від 26.09.2023 № 72873769 винесена на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Законом України "Про виконавче провадження", відтак підстави для її скасування відсутні.
Згідно із частиною 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до вимог статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Однак, покладений на суб`єкта владних повноважень даною нормою тягар доказування правомірності свого рішення не звільняє позивача від обов`язку доказування своїх тверджень чи заперечень.
Тобто, ці норми одночасно покладають обов`язок на сторін доводити суду обґрунтованість своїх тверджень або заперечень.
Проте, позивачем не було надано належних та допустимих доказів на підтвердження обґрунтованості позовних вимог.
Водночас, в ході судового розгляду відповідачем було доведено мотивованість та обґрунтованість прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.09.2023 № 72873769.
За таких обставин, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення даного адміністративного позову.
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову, підстави для розподілу судових витрат відсутні.
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 287, 295 КАС України, суд, -
В И Р І Ш И В:
У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Ковпаківського відділу державної виконавчої служби у м. Суми Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, третя особа - Державна служба України з безпеки на транспорті про скасування постанови відмовити.
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Є.Д. Кравченко