Справа № 380/13426/23
Суддя: Гулкевич Ірена Зіновіївна
Дата ухвалення: 2023-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2023 рокусправа № 380/13426/23
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Гулкевич І.З., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області. Позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зазначені у листі №56333/01-16 від 09.05.2023 щодо відмови у призначенні пенсії відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із зменшенням пенсійного віку встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити пенсію ОСОБА_1 з 02.05.2023 відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи із зменшенням пенсійного віку встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Мотивуючи позовні вимоги, позивач стверджує, що вона має право на призначення пенсії за віком із зниженням пенсійного віку відповідно до пункту 1 частини 1 статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи проте відповідачем протиправно прийнято рішення про відмову у призначенні йому пенсії за віком.

Ухвалою суду від 28.06.2023 провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та проведення судового засідання, за наявними матеріалами та відповідачу запропоновано надати суду відзив на позовну заяву у п`ятнадцятиденний строк, з дня отримання цієї ухвали.

Відповідач-1 подав відзив на позовну заяву, у якому повністю заперечує проти задоволення позову. Зазначає, що позивачкою не надано належних документів для призначення пенсії за віком відповідно до статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, а відтак Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області правомірно відмовлено у призначенні такої пенсії.

Відповідач-2 подав відзив на позовну заяву, у якому повністю заперечує проти задоволення позову. Зазначає, що позивач не має права на призначення пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до пункту 1 частини 1 статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, оскільки згідно наданих документів не можливо підтвердити її участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.

Позивачем подано відповіді на відзиви, в яких зазначає, що первинними документами, в яких зазначено періоди роботи ОСОБА_1 в населеному пункті Поліське Київської області підтверджується участь останньої у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС.

Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

20.09.2021 позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України В Івано-Франківській області №49 від 27.09.2021 у призначенні пенсії позивачу відмовлено, оскільки посвідчення учасника ЧАЕС серія НОМЕР_1 від 11.10.1991 не містить відмітки про перереєстрацію, що передбачено Постановою №501 від 25.08.1992 Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи (зміни від 20.01.1997 №51). Довідка №197 від 30.09.1992 не відповідає формі 122, яка затверджена постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях №122 від 09.03.1988.

Вказане вищезазначене рішення позивачем не оскаржувалось.

02.05.2023 позивач повторно звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про призначення пенсії за віком ст. 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

До заяви позивачем подано: копію довідки про присвоєння ідентифікаційного номеру, копію паспорта, трудову книжку, копію диплому про навчання, копію посвідчення постраждалого від ЧАЕС, копію свідоцтва про народження дитини, копію свідоцтва про шлюб, документи про стаж.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №49 від 09.05.2023 у призначенні пенсії позивачу за заявою від 02.05.2023 відмовлено, оскільки зауваження викладені у відмові від 27.09.2021 лишились без змін.

Позивач не погодився з таким рішенням, звернувся до суду за захистом своїх прав.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними. Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV).

Згідно з частиною 1 статті 9 Закон № 1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини першої статті 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення визначає Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 №796-ХІІ (далі Закон №796-ХІІ).

Відповідно до статті 55 Закону №796-ХІІ особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу, зокрема для учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, які працювали у зоні відчуження з моменту аварії до 1 липня 1986 року незалежно від кількості робочих днів, а з 1 липня 1986 року по 31 грудня 1986 року - не менше 5 календарних днів - на 10 років.

Відповідно до ч.3 статті 65 Закону № 96-XII посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та Потерпілий від Чорнобильської катастрофи є документами, що підтверджують статус громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та надають право користування пільгами, встановленими цим Законом.

Відповідно до п. 2.1 Порядку № 22-1, при призначенні пенсії за віком із застосуванням норм статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи, які засвідчують особливий статус особи: посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС та довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС; посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи та довідка про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видана органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями).

Щодо наданої позивачем копії посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, суд зазначає наступне.

Відповідно п.7 Постанови Ради Міністрів Української PCP і Української республіканської ради професійних спілок від 02.07.1990 №148 Про заходи щодо поліпшення медичного обслуговування і соціального забезпечення осіб, які брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильської АЕС, установлено, що особам, зазначеним у пунктах 1, 4, 5 і 6 вказаної постанови (зокрема, особам, які брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС), видається Посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, яке є документом, що підтверджує право на встановлені пільги, та нагрудний знак.

01 квітня 1991 року постановою Верховної Ради Української PCP від 28.02.1991 №797-ХІІ 01.04.1991 був введений в дію Закон Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи. Статтею 14 вказаного Закону визначено категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, для встановлення пільг і компенсацій.

11.10.1991 позивачу було видано посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС в 1986 році (без визначення категорії) серії НОМЕР_1 .

Після проголошення незалежності України, згідно постанови Верховної Ради України від 01.07.1992 №2533-12 в Закон України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи були внесені зміни в частині першій статті 14, яка визначає категорії осіб, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Також постановою Верховної Ради України від 01.07.1992 №2533-12 доручено Кабінету Міністрів України до 20 липня 1992 року розробити та затвердити Положення про порядок видачі посвідчень українського зразка.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1992 №501 затверджений Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, згідно п.4 якого доручено Міністерству у справах захисту населення від наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, Раді Міністрів Республіки Крим, обласним, Київській і Севастопольській міським державним адміністраціям забезпечити у тримісячний строк видачу посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 5 цього Порядку встановлено, що посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, видані відповідно до постанови Ради Міністрів УPCP і Укрпрофради від 2 липня 1990 р. №148 Про заходи щодо поліпшення медичного обслуговування і соціального забезпечення осіб, які брали участь у роботах по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, дійсні до 31 грудня 1992 року.

Постановою Кабінету Міністрів України від 31.12.1992 №739 Про продовження строку видачі посвідчень громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи дію посвідчень учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, виданих відповідно до постанови Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 02.07.90 №148, продовжено до 28 лютого 1993 року замість 31 грудня 1992 року, як це передбачено пунктом 5 постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.92 №501. Також цією постановою продовжено строк видачі посвідчень, передбачених пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 25.08.92 №501, громадянам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, до 31 грудня 1993 року.

Отже, додане позивачем до заяви про призначення пенсії посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році втратило дію після 28 лютого 1993 року та вважається недійсним.

Порядок № 501 втратив чинність на підставі постанови Кабінету Міністрів України №51 від 20.01.1997 Про затвердження Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, якою були затверджені нові зразки посвідчень, що видаються особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 04 лютого 1997 року №135 Про перевірку правильності видачі посвідчень Учасник ліквідації наслідків на аварії на Чорнобильській АЕС встановлено, що Міністерством з питань надзвичайних ситуацій та у справах захисту населення від наслідків Чорнобильської катастрофи, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, обласними, Київською та Севастопольською міськими державними адміністраціями у посвідченнях, щодо правильності видачі яких немає сумнівів, на правій сторінці по діагоналі зліва направо ставиться штамп червоного кольору Перереєстровано і на вільному місці сторінки робиться запис про дату перереєстрації за підписом заступника керівника, який скріплюється печаткою.

У разі коли документи, згідно з якими було видано посвідчення, не дають змоги підтвердити статус учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, посвідчення підлягає вилученню за рішенням органу, яким це посвідчення видано.

Кабінетом Міністрів України у зв`язку із закінченням перевірки правильності видачі посвідчень Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС 07.05.1998 прийнято постанову №620 Про внесення доповнень до Порядку видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, якою установлено, що посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 1, 2, 3 серії А) без відмітки про перереєстрацію з 1 жовтня 1998 р. вважаються недійсними.

Посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (категорії 1, 2, 3 серії А) без відмітки про перереєстрацію, з тимчасовими вкладками затвердженого цією постановою зразка для осіб, які не отримали станом на 1 жовтня 1998 р. відповідної довідки у Державному галузевому архіві Міністерства оборони, вважаються чинними до 1 травня 1999 року.

З 25.07.2018 набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян від 11.07.2018 №551, якою затверджено Порядок видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян (далі - Порядок № 551).

Пунктом 7 постанови Кабінету Міністрів України від 11.07.2018 №551 визначено обов`язок, зокрема, обласних державних адміністрацій провести до 01.01.2019 (у зв`язку з внесеними згодом змінами - до 01.01.2022) заміну посвідчень у зв`язку із затвердженням нових зразків посвідчень.

Абзацом другим пункту 4 Порядку №551 встановлено, що посвідчення Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 19__ році (категорія 2) серії А без відмітки про перереєстрацію, передбачену абзацом першим пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 04 лютого 1997 року №135 Про перевірку правильності видачі посвідчень Учасник ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС (Офіційний вісник України, 1997 р., число 6, с. 68), видані до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 11 липня 2018 року №551 Деякі питання видачі посвідчень особам, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, та іншим категоріям громадян, вважаються недійсними.

Надане позивачем пенсійному органу посвідчення учасника ліквідації наслідків на аварії на Чорнобильській АЕС не містить відмітки про перереєстрацію.

Отже, посвідчення позивача на дату подання заяви про призначення пенсії є недійсним, оскільки не містить відмітки про перереєстрацію.

За таких обставин відсутні підстави для висновку про неправомірність відмови відповідача в призначенні позивачу пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до частини 1 статті 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи на підставі доданого до заяви від 11 жовтня 1991 року Удостоверения участника ликвидации последствий аварии на Чернобыльской АЭС в 1986 г. серії НОМЕР_1 , безвідмітки про перереєстрацію.

Аналогічна правова позиція викладена у п.19 постанови Верховного Суду від 09 січня 2020 року по справі № 295/1120/17.

Крім того, довідка 3197 від 30.09.1992 видана Комбінатом громадського харчування не відповідає формі 122, яка затверджена постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях №122 від 09.03.1988.

Відповідно до частини першої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, перевіривши обґрунтованість доводів сторін та оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що відповідач довів правомірність вчинених дій.

Натомість, факт наявності у позивача порушеного права не знайшов свого підтвердження під час розгляду справи.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до частини першої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно з частиною першою статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа, у разі задоволення позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень.

Проте у цій справі суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позову, у зв`язку з чим відсутні підстави для відшкодування судових витрат, понесених позивачем.

Керуючись ст. ст. 242-246, 250, 257-262 КАС України, суд, -

вирішив:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене, згідно зі ст. 295 КАС України, протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили, згідно зі ст. 255 КАС України, після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяГулкевич Ірена Зіновіївна