Справа № 480/10209/23
Суддя: М.М. Шаповал
Дата ухвалення: 2023-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 просить суд:
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до її пільгового стажу за списком № 2 період роботи на заводі ВАТ АК "Свема" з 21.09.1987 по 21.08.1992 на "посаді перфораторник плівок та фотопаперу відділення обробки виробництва технічних фотоплівок", "обробник кінофотоматеріалів відділення обробки виробництва технічних фотоплівок";
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити їй пенсію (зі зниженням пенсійного віку) з урахуванням зарахованого періоду роботи до пільгового списку № 2 з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, тобто з 16 вересня 2023 року, провести нарахування та здійснити виплату призначеної пенсії.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, що звернувшись до органу пенсійного фонду із заявою від 18.08.2023 про призначення пенсії на пільгових умовах з врахуванням стажу роботи на посадах, що передбачено списком № 2 по досягненню 56 річного віку, рішенням від 25.08.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Львівській області позивачці було відмовлено у призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю пільгового стажу. Зазначено, що страховий стаж складає 27 років 11 місяців 06 днів. До пільгового стажу не зараховано періоди з 21.09.1987 по 21.08.1992 згідно довідки № 23/51 від 17.08.2023, в зв`язку з невірним зазначенням розділу згідно Постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173.
Позивачка вважає, що не призначення їй пенсії по досягненню 56 річного віку позбавило її права на отримання соціального забезпечення у вигляді пенсії.
Ухвалою суду від 18.09.2023 відкрито провадження в даній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) та встановлено відповідачу 15-денний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Відповідачам копію ухвали про відкриття провадження у справі надіслано до електронного кабінету через систему "Електронний суд", документ доставлено до електронного кабінету 18.09.2023.
У встановлений судом строк відповідачі відзив не надали.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 18.08.2023 позивачка звернулась до територіального органу пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії на пільгових умовах з врахуванням стажу роботи на посадах, що передбачено списком № 2 по досягненню 56 річного віку .
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області № 137 від 25.08.2023 позивачці відмовлено у призначенні пенсії в зв`язку з відсутністю пільгового стажу. Зазначено, що страховий стаж складає 27 років 11 місяців 06 днів, пільговий стаж 0 04 роки 03 місяці 11 днів. До пільгового стажу не зараховано періоди з 21.09.1987 по 21.08.1992 згідно довідки № 23/51 від 17.08.2023, у зв`язку з невірним зазначенням розділу згідно Постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади, їх посадові особи повинні діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

У відповідності до абз. 1 ч. 1 ст. 26 Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

3 жовтня 2017 року Верховною Радою України було ухвалено Закон № 2148-VIII, що доповнив Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-ІV розділом XIV-1, який містить пункт 2 частини другої статті 114 такого змісту:

"На пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи; жінкам - на 1 рік за кожні 2 роки такої роботи".

За приписами статті 12 Закону № 1788-XII право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.

Натомість згідно з пунктом "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" № 1788-XII в редакції, чинній до внесення змін Законом № 213-VІІІ, на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць:

чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах;

жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Законом № 213-VІІІ, який набрав чинності з 1 квітня 2015 року, збільшено раніше передбачений пунктом "б" статті 13 Закону № 1788-ХІІ вік набуття права на пенсію на пільгових умовах, зокрема, жінкам з 50 років до 55 років.

Відповідно до пункту 1 резолютивної частини Рішення № 1-р/2020 визнані такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону № 1788-XII зі змінами, внесеними Законом № 213-VIII (пункт 1 рішення).

Згідно з пунктом 3 резолютивної частини зазначеного Рішення застосуванню підлягають стаття 13, частина друга статті 14, пункти "б" - "г" статті 54 Закону № 1788-XII в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII для осіб, які працювали до 1 квітня 2015 року на посадах, визначених у вказаних нормах, а саме: на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць, у тому числі жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які мають не менше половини стажу роботи із шкідливими і важкими умовами праці, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням віку, передбаченого статтею 12 цього Закону, на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи чоловікам і за кожні 2 роки такої роботи - жінкам.

Таким чином, Рішенням № 1-р/2020 КСУ визнав неконституційними окремі положення Закону № 1788-ХІІ, у зв`язку із чим вони втратили чинність з дня ухвалення Рішення (пункт 2 резолютивної частини Рішення). Одночасно КСУ встановив, що підлягають застосуванню відповідні норми в редакції до внесення змін Законом № 213-VIII.

У зв`язку із цим на час виникнення спірних правовідносин Закон № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 встановлював право на пенсію за віком на пільгових умовах за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, для жінок після досягнення 50 років (за наявності стажу роботи та інших умов, визначених в рішенні КСУ).

Отже, на час виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між нормами Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020 з одного боку, та Законом № 1058-ІV - з іншого в частині віку набуття права на пенсію на пільгових умовах. Перший із цих законів визначав такий вік у 50 років, тоді як другий - у 55 років.

Оскільки норми названих законів регулюють одне і те ж коло відносин, вони явно суперечать один одному. У зв`язку з цим Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.11.2021 при перегляді зразкової справи № 360/3611/20 дійшла висновку, що таке регулювання порушує вимогу "якості закону", передбачену Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року, та не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади у майнові права заявника (див. пункт 56 рішення Європейського суду з прав людини від 14 жовтня 2010 року у справі "Щокін проти України").

При цьому, Велика Палата Верховного Суду також послалась на правовий висновок, сформульований нею раніше у постанові від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16-а (провадження № 11-1207апп19, пункт 56), згідно з яким у разі існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

Отже, застосуванню підлягають саме норми Закону № 1788-ХІІ з урахуванням Рішення № 1-р/2020, а не Закону № 1058-ІV.

З матеріалів справи вбачається, що на день звернення позивачки із заявою щодо призначення пенсії за віком 18.08.2023, вік позивачки становив 56 років

Отже позивачка станом на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії досягла встановленого п.1 ч.2 ст. 114 Закону № 1058-VI віку.

Відмовляючи позивачці у призначенні пенсії за віком, відповідачем оскаржуваним рішенням від 25.08.2023 зараховано до загального страхового стажу - 27 років 11 місяців 06 днів, а до пільгового стажу за Списком № 2 - 04 роки 03 місяці 11 днів. Підставою відмови у зарахуванні пільгового стажу вказано невірне зазначення розділу згідно Постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 № 1173 у довідці № 23/51 від 17.08.2023.

Так, суд зазначає, що згідно з абзацом першим частини другої статті 24 Закону № 1058-ІV, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 24 Закону № 1058-ІV, періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом. Пільговий порядок обчислення стажу роботи, передбачений законодавством, що діяло раніше, за період з 1 січня 2004 року застосовується виключно в частині визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах та за вислугу років.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон №1788-XII) визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Разом з тим, відповідно до п. 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. № 637, в тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5).

З аналізу зазначених норм законодавства вбачається, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення,

Відповідно до п. 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18.11.2005 при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умови праці після 21.08.1992.

Інструкцією про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 20 липня 1993 року № 58 зазначено, що у графі 3 розділу "Відомості про роботу" трудової книжки робиться запис, що підтверджує право на пенсію, на підставі наказу, виданого за результатами атестації робочих місць (має відповідати найменуванню Списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, що дають право на пільгове пенсійне забезпечення). Показники, зазначені у цих Списках, обов`язково повинні бути підтверджені в карті оцінки умов праці робочого місця за результатами атестації і можуть записуватися в дужках.

У відповідності до трудової книжки позивачки серії НОМЕР_1 записів, які зроблені Шосткінським виробничим об`єднанням "Свема", а саме: запис № 4 прийнята учнем фасувальника відділення обробки цеху виготовлення магнітних стрічок (наказ № 8/1978 від 27.08.87); запис № 5 від 21.09.1987 - переведена перфораторником плівок і фотопаперу відділення обробки кіно фотоплівок виробництва технічних фотоплівок (наказ № 9/602 від 16.09.1987); запис № 6 від 01.03.1988, у зв`язку із переходом на нові умови оплати праці, рахувати по професії обробник кінофотоматеріалів відділення обробки виробництва технічних фотоплівок (наказ № 192/16 від 24.02.1988); запис № 7 від 21.01.1994, обробник кінофотоматеріалів відділення обробки виробництва технічних фотоплівок, пільговий пенсійний список № 2, розділ X, підр. А, п.5 (наказ № 28 від 21.01.1994); запис № 8 від 02.12.1996, звільнена за ст. 40 п.1 КЗпП України у зв`язку із скороченням штату працівників (наказ № 12/1411 від 02.12.1996).

Довідкою про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній, яка видана ВАТ АК "Свема" 17.08.2023 № 23/51 за період роботи з 21.09.1987 по 21.08.1992 на "посаді перфораторник плівок та фотопаперу відділення обробки виробництва технічних фотоплівок", "обробник кінофотоматеріалів відділення обробки виробництва технічних фотоплівок" - підтверджується зайнятість повний робочий день у роботах виробництва технічних фотоплівок, що передбачена Списком № 2 розділом X.

Наказом про результати атестації робочих місць за умовами праці № 28 від 21.01.1994 на АППО "Свема" вперше була проведена атестація робочих місць та професій у відповідності до постанови КМУ від 01.08.1992 № 442.

Дослідивши зазначені документи, суд дійшов висновку, що вказаними доказами підтверджується зайнятість позивачки повний робочий день на роботах з особливо шкідливими та особливо важкими умовами праці за професією, що передбачена списком № 2 за вказані спірні періоди.

Відповідно до статті 62 Закону України від 05 листопада 1991 року № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон № 1788-XII) основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 63 від 12 серпня 1993 року затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту Порядок).

Пунктом 1 Порядку передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Отже, додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Суд досліджуючи оскаржуване рішення не виявив жодних зауважень до змісту або форми трудової книжки позивачки, а тому приходить висновку, що ГУ ПФУ в Львівській області мав можливість обрахувати пільговий стаж роботи позивачки на підставі трудової книжки.

Проте, відповідачем не було обраховано пільговий стаж позивачки відповідно до трудової книжки, а тому суд приходить висновку, що висновки відповідача про не відповідність довідки № 23/51 від 17.08.2023 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 є необґрунтованими.

Враховуючи, що відповідач, не зарахувавши спірний період роботи до стажу позивачки, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, не дотримався вимог Закону України "Про пенсійне забезпечення", такі дії не можуть відповідати приписам ч. 2 ст. 2 КАС України, а тому позовні вимоги про визнання рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 25.08.2023 № 37 про відмову позивачці в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 у зв`язку із відсутністю пільгового стажу роботи та зобов`язання відповідача зарахувати позивачці до пільгового стажу за списком № 2 період роботи на заводі ВАТ АК "Свема" з 21.09.1987 по 21.08.1992 на "посаді перфораторник плівок та фотопаперу відділення обробки виробництва технічних фотоплівок", "обробник кінофотоматеріалів відділення обробки виробництва технічних фотоплівок" є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, суд з урахуванням ч. 2 ст. 9 КАС України вважає необхідним зобов`язати відповідача призначити пенсію позивачці не з 16.09.2023 (з дня, що настає за днем досягнення нею пенсійного віку), а з 18.08.2023 дня первинного звернення за її призначенням, що буде обґрунтованим способом захисту порушеного права позивачки.

Відповідно до ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України суд вважає за необхідне стягнути на користь позивачки за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Львівській області 1073,60 грн як відшкодування витрат на сплату судового збору.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області про визнання неправомірним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 25.08.2023 № 37 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2 у зв`язку із відсутністю пільгового стажу роботи - неправомірним та скасувати його.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу за списком № 2 період роботи на заводі ВАТ АК "Свема" з 21.09.1987 по 21.08.1992 на "посаді перфораторник плівок та фотопаперу відділення обробки виробництва технічних фотоплівок", "обробник кінофотоматеріалів відділення обробки виробництва технічних фотоплівок".

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області призначити ОСОБА_1 пенсію (зі зниженням пенсійного віку) з урахуванням зарахованого періоду роботи до пільгового списку № 2 з 18.08.2023 провести нарахування та здійснити виплату призначеної пенсії.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 1073,60 гривень.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал