Справа № 523/11417/23
Суддя: Середа І. В.
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/523/70/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" жовтня 2023 р. м. Одеса

Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючої судді - Середи І.В. ,

за участю секретаря -Щербан О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду №9 м. Одесі справу за позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ,

УСТАНОВИВ:

07 липня 2023 року до Суворовського районного суду м. Одеси надійшов позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови інспектора батальйону № 1 роти № 2 Управління патрульної поліції в Одеській області Департаменту патрульної поліції Дьоміним М.О. від 23 червня 2023 року серії ЕАС № 7214727 про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 340 грн.

В обгрунтування вимоги позивач вказав на те, що в його діях відсутній склад правопорушення постанову винесено без проведення розгляду справи. Так, швидкість його руху не була більшою орієнтовно 90 км/год, він рухався у лівій смузі, дозволена швидкість на такій ділянці становить 110 км/год. Позивач бачив на узбіччі дороги поліцейський автомобіль, біля якого перебував поліцейський і тримав в руках пристрій вимірювання швидкості. Після зупинки позивачу було повідомлено про рух зі швидкістю 90 км/год при дозволених 70 км/год і про встановлений знак 3.29, тоді як по дорозі знаків раніше не було і при русі по смугам, дублючих знаків також не було. Перевищення швидкості руху на 20 км/год рівно не утворює складу правопорушення за ч.1 ст.122 КУпАП. Також позивач вказав на те, що інспектор не мав права фіксувати швидкість , тримаючи пристрій у руках, оскільки це є порушенням ст.40 Закону "Про національну поліцію" і спотворює результати вимірювання.

13 липня 2023 року у справі відкрито провадження і призначено її до судового розгляду.

Представник відповідача подав до суду відзив на позов за змістом якого заперечує проти вимоги вказуючи на те, що подія була зафіксована належним доказом лазерним вимірювачем швидкості транспортних засобів LTI 20/20 TruCAM II № ТС000524 та підтверджено роздруківкою файлу та відеозаписом. Окремі неточності в постанові а саме зазначення дозволеної швидкості "70 км/год" замість "50 км/год" у графі 5, не спростовує порушення позивачем вимогг п.12.9 б) ПДР, є опискою, і не можуть бути підставою для скасування рішення. Крім того, вказував на те, що в зоні дороги якою рухався позивач облаштовано ступінчасте обмеження швидкості та встановлені дорожні знаки 3.29 "Обмеження максимальної швидкості" 90,70,50 км/год в листопаді 2017 року. Постанова є законною тому відсутні підстави для її скасування.

В судове засідання сторони не з`явилися були повідомлені належним чином на електронну поштe зазначену в заяві, заяв та клопотань не надходило.

Виходячи із вимог ст.265 КАС України неявка учасників не перешкоджає розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов не підлягвє здоволенню з огляду на таке.

Судом встанолено, що 23 червня 2023 року інспектор 1 батальйону 2 роти УПП в Одеській області Дьомін М.О. виніс постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в неавтоматичному режим серії ЕАС № 7214727 та наклав стягнення на ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 122 КУпАП у виді штрафу у розмірі 340 грн.

Як вбачається із змісту постанови 23.06.2023 р. о 10:27:16 водій ОСОБА_1 , керуючи транспотрним засобом «Ford Mustang», номерний знак НОМЕР_1 , рухався по автодорозі М-05 "Київ-Одеса",449 км, порушив вимогу д.з.3.29 "Обмеження максимальної швидкості" та рухався зі швидкістю 90 км/год при дозволеній швидкості не більше 70 км/год. Перевищив на 40 км/год. Швидкість вимірювалася за допомогою приладу TruCAM тс000524, чим порушив п. 8.4 ПДР. Місце розгляд справи Одеська, Біляївський, дорога М05 Одеса Київ 449.

Згідно листа Служби відновлення та розвитку інфраструктури в Одеській області від 04.09.2023 р. на автомобільній дорозі загального користування державного значення М-05 Київ-Одеса, км 442+000 праворуч у напрямку м.Одеса, та км463+500 ліворуч у напрямку м.Києва, на початку серпня 2021 року встановлено дорожні знаки 5.76 Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху" з табличкою 7.2.1. "Зона дії -21 км", а на км 449+415 біля с. Алтестове знаходиться аварійно небезпечний пішохідний перехід, облаштовано ступінчасте обмеження швидкості та встановленні дорожні знаки 3.29 "Обмеження максимальної швидкості" 90,70,50 км/год. Дорожні знаки були облаштовані у листопаді 2017 року.

Пунктом 1.1 ПДР України визначено, що ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.9 ПДР України передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з п.8.4.ПДР Дорожні знаки (додаток 1) поділяються на групи:

а) попереджувальні знаки. Інформують водіїв про наближення до небезпечної ділянки дороги і характер небезпеки. Під час руху по цій ділянці необхідно вжити заходів для безпечного проїзду;

б) знаки пріоритету. Встановлюють черговість проїзду перехресть, перехрещень проїзних частин або вузьких ділянок дороги;

в) заборонні знаки. Запроваджують або скасовують певні обмеження в русі;

г) наказові знаки. Показують обов`язкові напрямки руху або дозволяють деяким категоріям учасників рух по проїзній частині чи окремих її ділянках, а також запроваджують або скасовують деякі обмеження;

ґ) інформаційно-вказівні знаки. Запроваджують або скасовують певний режим руху, а також інформують учасників дорожнього руху про розташування населених пунктів, різних об`єктів, територій, де діють спеціальні правила;

д) знаки сервісу. Інформують учасників дорожнього руху про розташування об`єктів обслуговування;

е) таблички до дорожніх знаків. Уточнюють або обмежують дію знаків, разом з якими вони встановлені.

Відповідно до п. 12.9 «б» ПДР, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4, 12.5, 12.6 та 12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29 Знак 3.29 «Обмеження максимальної швидкості, 3.31 Знак 3.31 «Зона обмеження максимальної швидкості» або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Пунктом 12.4 ПДР України передбачає, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Частина 1 ст. 122 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Пунктом 1 ст. 247 КУпАП встановлено, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події та складу адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення які стосуються правил дорожнього руху, зокрема ч. 1, 2, третя і 5 статті 122.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За приписами ч. 1 ст. 8 Закону України від 02.07.2015 року № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон № 580-VIII) поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону № 580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Окрім того, ч. 2 ст. 283 КУпАП визначено загальні вимоги до постанови про накладення адміністративного стягнення, яка має містити інформацію щодо особи правопорушника та обставин скоєння нею правопорушення.

Частиною 3 ст. 283 КУпАП встановлюють, що постанова у справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених ч. 2 цієї статті, має містити також відомості, зокрема відомості про технічний засіб, яким здійснено фото- або відеозапис.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно з ст. 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Згідно зстаттею 252 КУпАПпосадова особа оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В силу положень статті 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають, в тому числі, справи про порушення правил дорожнього руху, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту (ч.ч.1-3, 5-6 ст.121, ст.ст.121-1, 121-2, ч.1-3 ст.122, ч.1 ст.123, ст.ст.124-1-126,) тощо. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до вимог частини третьої статті 254 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього кодексу.

Частина 2 статті 258 КУпАП надає право Національній поліції не складати протокол про вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

В свою чергу, відповідно до Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України "Про національну поліцію", з метою встановлення нормативно-правового регулювання здійснення проваджень уповноваженими особами Національної поліції України у справах про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, Наказом МВС України від 07.11.2015 № 1395, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 10.11.2015 за № 1408/27853, затверджено Інструкцію з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі.

Вказана Інструкція визначає процедуру оформлення поліцейськими патрульної поліції матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі (пункт 1 розділ І Інструкції №1395).

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції № 1395 у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою і другою статті 121-3, частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1, 125, частинами першою, другою і четвертою статті 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128 - 129, частиною першою статті 132-1, частинами третьою, шостою, восьмою, дев`ятою, десятою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 152-1 КУпАП.

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення. (п.1 р. III Інструкції № 1395)

Постанова по справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою, шостою, восьмою, десятою і одинадцятою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою і другою статті 121-3, частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 122, частиною першою статті 123, статтями 124-1, 125, частинами першою, другою і четвертою статті 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128 - 129, частиною першою статті 132-1, частинами третьою, шостою, восьмою, дев`ятою, десятою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140, частинами шостою, сьомою і восьмою статті 152-1 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення (п.2 р. III Інструкції №1395), що відповідає положенням ст.276 КУпАП, за правилами частини 1 якої справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Відповідно до пункту 1 розділу IV Інструкції № 1395 розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

При цьому, слід зазначити, що за приписами закону про адміністративні правопорушення розгляд справі і накладення штрафу інспекторами поліції фактично відбувається в спрощеному порядку, підстави для відкладення таких контролюючих функцій не передбачено.

Отже, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності за порушення правил у сфері дорожнього руху, має спростувати виявлене правопорушення на місці його вчинення, в іншому випадку правомірність дій водія доводиться у судовому порядку шляхом подання позову про скасування відповідного рішення суб`єкта владних повноважень, з можливістю скористатись правовою допомогою.

В розумінні ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом на підставі пояснень сторін, третіх осіб та їхніх представників, показань свідків, письмових і речових доказів, висновків експертів.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмету доказування.

Частиною 2 ст. 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 99 КАС України електронними доказами є інформація в електронній (цифровій) формі, що містить дані про обставини, що мають значення для справи, зокрема, електронні документи (текстові документи, графічні зображення, плани, фотографії, відео- та звукозаписи тощо), веб-сайти (сторінки), текстові, мультимедійні та голосові повідомлення, метадані, бази даних та інші дані в електронній формі. Такі дані можуть зберігатися, зокрема на портативних пристроях (картах пам`яті, мобільних телефонах тощо), серверах, системах резервного копіювання, інших місцях збереження даних в електронній формі (в тому числі в мережі Інтернет).

За нормами п.9 ч.1 ст.31 Закону України «Про національну поліцію» закріплено, що поліція може застосовувати такі превентивні заходи як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Згідно з нормами ч.1 ст. 40 Закону України «Про національну поліцію» поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень; спеціалізоване програмне забезпечення для здійснення аналітичної обробки фото- і відеоінформації, у тому числі для встановлення осіб та номерних знаків транспортних засобів. Технічні прилади та технічні засоби, передбачені пунктами 1 і 2 цієї частини, поліція може закріплювати на однострої, у/на безпілотних повітряних суднах, службових транспортних засобах, суднах чи інших плавучих засобах, у тому числі тих, що не мають кольорографічних схем, розпізнавальних знаків та написів, які свідчать про належність до поліції, а також монтувати/розміщувати їх по зовнішньому периметру доріг і будівель.

Згідно п.2 Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- кінозйомки, відеозапису, застосування працівниками поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, здійснюється з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення;2) охорони громадської безпеки та власності; 3) забезпечення безпеки осіб; 4) забезпечення публічної безпеки і порядку.

Посібник користувача щодо користування лазерним вимірювачем швидкості LTI 20/20 TruCAM II - це звід конкретних правил та вказівок, що у своїй сукупності встановлюють порядок і спосіб використання лазерного вимірювача швидкості LTI 20/20 TruCAM II. які розроблені безпосередньо виробником цього пристрою LaserTecnology, Inc, США.

Відповідно до «Посібника користувача по LTI 20/20 TruCAM II» (надалі - Посібник) вимірювач швидкості транспортних засобів лазерний LTT 20/20 ТгиСАМ II (далі ТгиСАМ II) призначений для вимірювання швидкості руху транспортних засобів в ручному або автоматичному режимах. Вимірювач відноситься до мобільних або ручних (залежно від ступеню участі оператора у процесі роботи вимірювача) дистанційних приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху.

Відповідно до розділу 4 Посібника на приладі ТгuСАМ передбачена можливість встановлення приладу для експлуатації для обох рук. Також відповідно до вищевказаної інструкції при використанні приладу «з руки» оптимальна відстань до цілі від 15 до 80 метрів.

Отже, відповідно до розділу 4 Посібника допускається використання приладу з рук. Такий метод використання не впливає на точність проведеної фіксації.

Відповідно до свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірюваної техніки № 22-01/26595, виданого ДП «Укрметртестстандарт» від 24.11.2022 року та чинного до 24.11.2023 року, лазерний вимірювач швидкості транспортних засобів LTI20/20 №ТС000524 працює також в ручному режимі, має визначену максимальну допустиму похибку при вимірюванні швидкості в ручному режимі +_ 2 км/год. в діапазоні від 2 км/год. до 200 км/год; +_1 % в діапазоні від 201 км/год. до 320 км/год. ДП «Укрметртестстандарт» в листі № 22-38/49 від 01.10.2019 року зазначив, що лазерний вимірювач TruCAM відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів (ТЗ), тобто конструктивно створений для утримання в руках під час вимірювання.

Крім того, відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про метрологію та метрологічну діяльність" сертифікати відповідності засобів вимірювальної техніки затвердженому типу, видані в установленому порядку до набрання чинності цим Законом, чинні протягом визначеного в них строку дії.

Відповідно до переліку засобів вимірювальної техніки, типи яких затверджені на підставі результатів державних приймальних та контрольних випробувань і міжнародних договорів України затверджений наказом Міністерства економічного розвитку і торгівлі України 05 квітня 2012 року № 437 вимірювач швидкості автотранспортних засобів лазерний LTI 20/20 TruCAM фірми Laser Technology, Inc., США, (номер за Державним реєстром засобів вимірювальної техніки) У3197-12 міжповірочний інтервал становить 1 рік.

Також, можливість використання виробу "TruCAM LTІ 20/20" виробництва Laser Technology Inc., США підтверджується наявністю виданого державною службою спеціального зв`язку та захисту інформації України експертного висновку.

Так, лазерний вимірювач швидкості TruCAM здійснює вимірювання процесу порушення швидкісного режиму, що дозволяє ідентифікувати транспортний засіб, номерний знак. Прилад автоматично визначає координати кожного вимірювання швидкості, розрізняє режими обмеження швидкості, встановлені для вантажних, легкових транспортних засобів, а також мотоциклів.

Для фіксації допустимих швидкісних режимів руху транспортних засобів на приладі встановлюється поріг допустимої швидкості руху. При цьому враховується похибка приладу ±2 км/год. Прилад дозволяє вимірювати швидкість на дистанціях від 15 м до 1200 м.

Правильність реалізації у приладі TruCAM зазначеного алгоритму підтверджено за результатами державної експертизи у сфері криптографічного захисту інформації.

Застосування алгоритму шифрування AES забезпечує контроль цілісності інформації не тільки в самому приладі TruCAM, але також в зашифрованих файлах, що скопійовані на будь-які інші електронні носії.

Зазначені властивості алгоритму унеможливлюють підробку змісту інформації про порушення правил дорожнього руху від моменту її фіксації приладом TruCAM.

Посилання позивача на те, що використання приладу ТruCam в ручному режимі суперечить ч.1 ст. 40 Закону України "Про національну поліцію", оскільки прилад мав бути закріплений, спростовуються інформацією ДП «Укрметртестстандарт», відповідно до якої лазерний вимірювач ТruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань. Крім основного, ручного режиму, вимірювач ТruCam також може бути встановлений на триногу для проведення вимірювань швидкості руху транспортного засобу в автоматичному режимі.

Зміст вказаної норми передбачає право поліції, може закріплювати технічні засоби, а може і не закріплювати, як в даному випадку з урахуванням технічної характеристики та можливостей даного приладу.

Також право поліції використовувати інформацію відеозапису в якості речового доказу наявності або відсутності факту правопорушення прямо передбачено статтею 40 Закону України "Про Національну поліцію" (редакція на час складення постанови).

З вказаних матеріалів фото та відеофіксації вбачається, що транспортний засіб «Ford Mustang», номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 рухався зі швидкістю 90 км/год по автодорозі М-05 "Київ-Одеса",449 км, на якій встановлені знаки обмеження швидкості. Швидкість виміряна лазерним вимірювачем швидкості LTI 20/20 TruCAM II № ТС000524.

Допущена в постанові описка не може бути підставою для скасування постанови, оскільки надані докази підтверджують наявність порушення Правил дорожнього руху.

Крім того, необхідно окремо зазначити на твердження позивача щодо можливості спотворення результатів вимірювання швидкості. Так поліцейським позивачу на місці було продемонстровано відео та фото з фіксацію перевищення швидкості на приладі TruCAM, жодних зауважень щодо невідповідності висновку поліцейського з наявним відео та фото не висловлено, тобто на екрані приладу не вибивало помилку. За технічними властивостями вказаного приладу, в разі проведення неправильних дій з роботою приладу на екрані виникає помилка і замір не здійснюється.

Отже, з урахуванням наведеного доводи позивача щодо відсутності доказів порушення позивачем ПДР є безпідставними, суд вважає, що докази, отримані за результатами використання лазерного вимірювача швидкості TruCam є належними доказами по справі.

Аналогічні висновки були висловлені апеляційними судами в постановах П`ятого апеляційного адміністративного суду у постановах від 22,08.2023 р справа №947/1449/23, від 27.04.2023 р справа №496/3562/22, від 31.07.2023 р справа №947/10347/23, від 20.07.2023 р справа №947/12877/23, від 06.04.2023 р справа №522/15390/22.

В матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що інспектор патрульної поліції при складанні постанови про притягнення позивачки до адміністративної відповідальності діяв не в спосіб, передбачений нормами КУпАП.

Отже, оцінивши надані докази в сукупності та враховуючи зазначені норми суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог та скасування постанови, оскільки вона відповідає вимогам закону, позивача було правомірно притягнуто до адміністративної відповідальності, а його позовні вимоги є необґрунтованими.

Керуючись ст.ст.2,5,9,77,90,255,268,286 КАС України,

ВИРІШИВ

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення ,

Рішення може бути оскаржено до П`ятого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 10-ти денний строк з дня складання рішення суду.

Рішення суду складено 23.10.2023р

Суддя