Справа № 120/12301/23
Суддя: Мультян Марина Бондівна
Дата ухвалення: 2023-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

03 листопада 2023 р. Справа № 120/12301/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Мультян М.Б., розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

В обґрунтування позовних вимог вказує на протиправність рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №50 від 09.06.2023 про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки надані довідки і сама трудова книжка є достатніми доказами для зарахування відповідних періодів роботи.

Ухвалою суду від 16.08.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

29.09.2023 Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області подало відзив на позовну заяву, згідно якого у задоволенні позову просить відмовити. Зазначає, що враховуючи вік позивача на момент звернення необхідний страховий стаж становить 39 років 05 місяців 26 днів, пільговий стаж становить 10 років 8 місяців 15 днів. Згідно рішення головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №50 від 09.06.2023 до страхового та до пільгового стажу позивача зараховано всі періоди його роботи. Дата з якої позивач матиме право на призначення пенсії 05.04.2024. Крім того відповідач зазначив про дискреційні повноваження органів Пенсійного фонду про обчислення страхового та пільгового стажу, і як наслідок вирішення питання про призначення пенсії.

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області також 10.10.2023 подало відзив на позовну заяву, згідно якого у задоволенні позову просить відмовити. Вказує, що позивачу відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу. Зокрема зазначено, що період трудової діяльності позивача з 02.08.1992 по 01.08.1999 не зараховано до пільгового стажу, оскільки відсутні накази про атестацію та результати проведення атестації робочих місць.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини.

31.05.2023 ОСОБА_1 звернувся до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

За принципом екстериторіальності, заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах здійснював Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області №50 від 09.06.2023 ОСОБА_1 відмовлено у призначені пенсії за віком на пільгових умовах. Зокрема зазначено, що необхідний страховий стаж визначений пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону 1058 становить 30 років. Страховий стаж заявника 39 років 5 місяців 26 днів. Необхідний пільговий стаж на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2 визначений пунктом 2 статті 114 Закону №1058 становить 12 років 6 місяців. Пільговий стаж позивача становить 10 років 8 місяців 15 днів.

У оскаржуваному рішенні зазначено, що до пільгового стажу зараховано всі періоди роботи.

Проте позивач зазначає, що за посадою машиніста холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки, яка передбачена Списком №2, працював більше 17 років, які не зараховані йому до пільгового стажу для призначення пенсії.

Вважаючи такі дії пенсійних органів та рішення №50 від 09.06.2023 протиправними, ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, та визначаючись щодо заявлених позовних вимог, суд керується та виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

З аналізу частини третьої статті 23 Загальної Декларації прав людини, статті 23 Європейської Соціальної хартії та частини третьої статті 46 Конституції України вбачається, що кожна особа похилого віку має право на справедливу і задовільну винагороду, соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-IV).

Статтею 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 4 Закону Закон №1058-IV передбачено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Положеннями статті 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частин 1, 3 статті 44 Закону №1058-IV, заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема, пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Частиною 5 статті 45 Закону передбачено, що документи про призначення (перерахунок) пенсії розглядає територіальний орган Пенсійного фонду та не пізніше 10 днів з дня їх надходження приймає рішення про призначення (перерахунок) або про відмову в призначенні (перерахунку) пенсії.

Згідно частиною 1 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV, на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

З аналізу вищенаведених норм вбачається, що умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах є досягнення особою відповідного віку та наявність необхідного страхового та пільгового стажу роботи на певних посадах.

Згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Пунктами 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України "Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній" № 637 від 12.08.1993 року (далі - Порядок № 637), передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Пунктом 20 Порядку № 637 передбачено, що уточнюючі довідки підприємств або організацій для підтвердження спеціального трудового стажу, приймаються у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років.

Зі змісту зазначених правових приписів вбачається, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Тобто, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої, або ж необхідних записів у ній, які визначають право на пільгове пенсійне забезпечення.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 20.02.2018 у справі № 234/13910/17, від 07.03.2018 у справі № 233/2084/17, від 04.03.2020 у справі № 367/945/17 та від 27.04.2020 у справі № 367/4230/17.

При цьому, варто зауважити, що законодавством України встановлено пріоритетність записів у трудовій книжці перед відомостями у первинних документах.

Повертаючись до фактичних обставин у справі, суд зазначає, що позивачу відмовлено у призначені за віком на пільгових умовах з підстав відсутності необхідного пільгового стажу роботи по Списку №2.

Так, у рішенні зазначено, що до пільгового стажу роботи позивача зараховано всі періоди.

Разом із тим, позивач не погоджується з таким висновком Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та зазначає, що за посадою машиніста холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки, яка передбачена Списком №2, працював більше 17 років, які не зараховані йому до пільгового стажу для призначення пенсії.

В свою чергу, Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у відзиві на позовну заяву зазначило, що період трудової діяльності позивача з 02.08.1992 по 01.08.1999 не зараховано до пільгового стажу, оскільки відсутні накази про атестацію та результати проведення атестації робочих місць.

Відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 НОМЕР_1 , позивач в період з 18.05.1990 по 31.08.2010 працював на Вапнярському молокозаводі (ВАТ «Вапнярський молокозавод») на посадах:

з 18.05.1990 - машиніста холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки ІІІ розряду;

з 22.03.2002 старшим машиністом компресорного цеху V розряду;

з 01.02.2008 начальником компресорного цеху.

Відповідно акту №0200-1103-1/6160 від 06.07.2023 та довідки ТДВ «Вапнярський молокозавод» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відстуності трудової книжки або відповідних записів у ній від 16.02.2023 №2 встановлено, що ОСОБА_1 працював повний робочий день на ТДВ «Вапнярський молокозавод», виконував обслуговування аміачно-холодильних установок за посадою машиніста холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки, яка передбачена Списком №2 у період з 18.05.1990 по 31.01.2008, що загалом складає 17 років 8 місяців 16 днів.

Суд зазначає, що в періоди роботи позивача, посада машиніста холодильних установок, що обслуговують аміачно-холодильні установки (код 341) була передбачена Списком №2 розділ XXXII Постанови Ради Міністрів СРСР від 22.08.1956 року, Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників з шкідливими та важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах розділ ХХХІІІ Постанови КМУ від 11.03.1994 №162, та Списком №2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах» від 16.01.2003 року №36.

Пунктом 10 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637.

Із матеріалів справи, зокрема, копії трудової книжки позивача вбачається, що записи у трудовій книжці позивача виконані чітко, зрозуміло, та в повному обсязі містять інформацію про періоди роботи та займану посаду, реквізити відповідних наказів, на підставі яких вони внесені.

Отже наявний трудовий стаж позивача на посаді, яка відносяться до Списку № 2 підтверджено як і записами в трудовій книжці, яка є основним документом, так і довідкою ТДВ «Вапнярський молокозавод» про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відстуності трудової книжки або відповідних записів у ній від 16.02.2023 №2.

Проте оскаржуваним рішенням підтверджено лише 10 років 8 місяців 15 днів пільгового стажу роботи. Крім того зазначено, що весь пільговий період роботи позивача зараховано.

Втім, аналізуючи матеріали справи та враховуючи пояснення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, суд погоджується з позицією позивача щодо неповного зарахування йому до пільгового стажу за Списком №2 періоду роботи на Вапнярському молокозаводі з 18.05.1990 по 31.01.2008.

При цьому слід звернути увагу на те, що пенсійним органом в оскаржуваному рішенні №50 від 09.06.2023 не надано оцінку підставам для його незарахування.

На переконання суду, при розгляді заяви ОСОБА_1 від 31.05.2023 пенсійний орган мав би надати оцінку обставинам, чи має позивач право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та на підставі таких даних прийняти обґрунтоване рішення про призначення пільгової пенсії або відмовити у її призначенні із посиланням на конкретні обставини.

В контексті наведеного слід звернути увагу на приписи пункту 4.2 Порядку № 22-1, згідно з якими при прийманні документів працівник сервісного центру:

- ідентифікує заявника (його представника);

- надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

- реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

- уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

- з`ясовує наявність у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

- повідомляє про необхідність дооформления документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

- сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

- надсилає запити про витребування з відповідних інформаційних систем необхідних відомостей, передбачених пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;

- повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал;

- видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

- повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних системах та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповіді органу, який веде відповідний інформаційний реєстр.

Відтак пенсійний орган при прийнятті документів для призначення пенсії наділений широкими повноваженнями, реалізація яких дозволяє встановити вид пенсії, за призначенням якої звернулася особа.

Проте пенсійний орган не скористався наданими йому повноваженнями, що встановлені пунктом 4.2 Порядку № 22-1, та поверхово розглянув подану ОСОБА_1 заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Таким чином, в порушення пунктів 4.2 та 4.7 Порядку № 22-1 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області неповно та без урахування всіх обставин, що мають значення для правильного прийняття рішення, проведено розгляд поданої позивачем заяви про призначення пенсії.

Разом із тим відповідно до частини 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони зокрема обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За наведених вище обставин рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 09.06.2023 №50 належить скасувати з огляду на його необґрунтованість.

Разом із тим у позові йдеться про необхідність зобов`язання відповідача призначити і виплачувати позивачеві пенсію за віком на пільгових умовах згідно з пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону №1058, починаючи з 31.05.2023.

Однак вище уже йшлося про те, що пенсійним органом не розглянуто заяву ОСОБА_1 повно, всебічно та обґрунтовано, оскільки пенсійним органом в повній мірі не надано оцінку періоду роботи позивача на Вапнярському молокозаводі з 18.05.1990 по 31.01.2008.

Відтак з огляду на ненадання Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області в оскаржуваному рішенні оцінки всім обставинам справи, у суду відсутні й підстави для зобов`язання відповідача призначити позивачеві відповідну пенсію.

Тут слід врахувати те, що суд не може перебирати на себе функції органу Пенсійного фонду і вирішувати питання про призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 без попереднього розгляду такої заяви пенсійним органом, адже завданням адміністративного суду є здійснення судового контролю за правомірністю прийнятого суб`єктом владних повноважень рішення, а не первинний його розгляд.

Окремо суд також враховує пояснення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області щодо незарахування періоду трудової діяльності позивача з 02.08.1992 по 01.08.1999, з огляду на відсутність наказу про атестацію та результати проведення атестації робочого місця та зазначає, що обов`язок щодо проведення атестації робочих місць законодавцем покладено на керівників підприємств.

Суд звертає увагу, що 19.02.2020 року Велика Палата Верховного Суду прийняла постанову у справі №520/15025/16-а, в якій зазначила, що з метою дотримання завдань адміністративного судочинства та забезпечення конституційних гарантій осіб на пенсійне забезпечення Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне відступити від висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 10.09.2013 у справі № 21-183а13, від 25.11.2014 у справі № 21-519а14, від 10.03.2015, від 17.03.2015 у справах № 21-51а15 та № 21-585а14, від 14.04.2015 року у справі № 21-383а14, від 02.12.2015 у справі № 21-1329а15, від 10.02.2016 у справі № 21-5432а15 та від 12.04.2016 у справі № 21-6501а15 щодо відсутності підстав для призначення пенсії на пільгових умовах з огляду на відсутність результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

У справі № 520/15025/16-а Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

За таких обставин з метою захисту порушених прав та інтересів позивача слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 31.05.2023 відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти обґрунтоване рішення або про призначення позивачеві такої пенсії, або про відмову в її призначенні, із урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині цього рішення.

Поряд із цим, оскаржуваний лист №0200-0307-8/658826 від 13.06.2023 не є рішенням про відмову у задоволенні заяви позивача від 31.05.2023, а носить інформаційний характер. Таким чином, лист Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області №0200-0307-8/658826 від 13.06.2023 не підлягає скасуванню, адже не створює для позивача будь - яких правових наслідків та не порушує його прав на пенсійне забезпечення.

Відповідно до частини 1 статті 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (частина 1 статті 90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовній вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Водночас при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог (частина 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України).

Відтак з огляду на те, що позивачем при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір в розмірі 1073,60 гривень, а тому на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача слід стягнути 536,80 гривень.

Визначаючись з приводу розміру судових витрат, які належить стягнути на користь позивача, суд зважає на те, що позивач звернувся до суду з позовними вимогами, які співвідносяться між собою як основна та похідна, сплативши при цьому судовий збір в розмірі 1073,60 гривень як за звернення до суду з позовом з однією немайновою вимогою.

А тому, задовольняючи позов частково, суд вважає, що половина від суми сплаченого судового збору і є пропорційною до розміру задоволених позовних вимог та підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, адже останнім винесено оскаржуване рішення.

Керуючись ст.ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 09.06.2023 №50.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 31.05.2023, відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та прийняти обґрунтоване рішення або про призначення позивачеві такої пенсії, або про відмову в її призначенні, із урахуванням висновків суду, викладених у мотивувальній частині цього рішення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області витрати, пов`язані з оплатою судового збору, в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, )

Головне управління Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, Дніпропетровська область, )

Суддя Мультян Марина Бондівна