Справа № 280/5646/23
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

06 листопада 2023 року Справа № 280/5646/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу

за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 )

до Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (46001, м.Тернопіль, Майдан Волі, буд. 3, )

Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158-б, м. Запоріжжя, 69057, )

Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (10003, м. Житомир, вул. Ольжича, буд. 7, )

про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

20.07.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі відповідач), в якій позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Тернопільській області у не проведенні перерахунку та виплаті пенсії за віком ОСОБА_1 згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи 11 з врахуванням п.2 ст.56 вказаного Закону із збільшенням її розміру на 1% заробітку, за кожен рік починаючи з 2014 2023;

зобов`язати Головне управління пенсійного фонду України в Тернопільській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію за віком згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з врахуванням п.2 ст.56 вказаного Закону в редакції чинній на момент призначення пенсії за віком 21.05.2014 року, тобто до внесення змін до закону 11.10.2017, без умови призначення пенсії на підставі частини 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із збільшенням її розміру на 1% заробітку, за кожен рік з врахуванням індивідуального коефіцієнту заробітку 4,34261 та проведених виплат з моменту звернення з заявою про призначення пенсії та в подальшому проводити перерахунки, з врахуванням висновків суду.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач протиправно відмовив йому у перерахуванні пенсії за віком відповідно до ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". На думку відповідача стосовно позивача не можуть бути застосовані положення ст.56 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи". Позивач не погоджується з такою позицією відповідача, у зв`язку із чим звернувся з даним позовом до суду.

Відповідачем 1 подано до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що оскільки позивачу пенсію призначено за ч.1, а не ч.2 ст.27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», то у позивача відсутнє право на застосування стосовно нього п.2 ст.56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи». Просив у задоволенні позову відмовити.

Відповідачем 2 подано до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не вчиняло жодних протиправних дій чи бездіяльності стосовно не проведення перерахунку пенсії позивача та ніяким чином не порушувало його права на пенсійне забезпечення, оскільки заяву позивача від 21.06.2023 було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області за принципом екстериторіальності.

Відповідачем 3 подано до суду відзив на адміністративний позов, в якому зазначено, що оскільки позивач не виявив бажання перейти на пенсію за віком на умовах частини 2 ст. 27 Закону № 1058-ІУ, а залишилася на пенсії за віком на умовах ч. 1 ст. 27 Закону № 1058-ІУ, тому в Управління відсутні підстави виплати збільшення пенсії, передбачену ч. 2 ст. 56 Закону № 796-ХІІ у редакції до внесення змін Законом № 2148-УІІІ від 03.10.2017.

Ухвалою суду від 21.07.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, залучено до участі в справі в якості співвідповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Відповідачу запропоновано у 15-денний строк з дня отримання ухвали надати відзив на позовну заяву.

Від представника позивача до суду надійшла заява про зміну предмету позову. В обґрунтування заяви позивач зазначає, що 08.06.2023 позивач звернувся із заявою про перерахунок пенсії на підставі ч.2 ст. 56 Закону № 796 до органу ПФУ через портал Пенсійного фонду України у своєму кабінеті та додатково 21.06.2023 із заявою про збільшення заробітку за спеціальним законом та отримав відповідь Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області на заяву від 21.06.2023 року, а саме рішення від 27.06.2023 № 48 про відмову у перерахунку пенсії відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Не погоджуючись з таким рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, позивач просить суд:

визнати протиправними дії Головного управління пенсійного фонду України в Житомирській області у не проведенні перерахунку та виплаті пенсії за віком ОСОБА_1 згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з врахуванням п.2 ст.56 вказаного Закону із збільшенням її розміру на 1 % заробітку, за кожен рік починаючи з 2014 2023;

зобов`язати Головне управління пенсійного фонду-України в Житомирській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсію за віком згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з врахуванням п.2 ст.56 вказаного Закону в редакції чинній на момент призначення пенсії за віком 21.05.2014 року, тобто до внесення змін до закону 11.10.2017, без умови призначення пенсії на підставі частини 2 статті 27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із збільшенням її розміру на 1% заробітку, за кожен рік з врахуванням індивідуального коефіцієнту заробітку 4,34261 та проведених виплат з моменту звернення з заявою про призначення пенсії та в подальшому проводити перерахунки, з врахуванням висновків суду.

Ухвалою суду від 06.09.2023 прийнято до розгляду заяву про уточнення позовних вимог та розглядати справу з урахуванням уточнених позовних вимог. Залучено до участі у справі №280/5646/23 в якості другого відповідача - Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (10003, м. Житомир, вул. Ольжича, буд. 7, ).

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд, оцінивши повідомлені позивачем обставини та наявні у справі докази у їх сукупності, встановив наявність достатніх підстав для прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», призначену з врахуванням статті 55 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

21.06.2023 через портал Пенсійного фонду України звернувся із заявою щодо перерахунку пенсії (збільшення заробітної плати) відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058.

За принципом екстериторіальності заяву позивача від 21.06.2023 було розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області.

За наслідками розгляду вказаної заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області було винесено рішення від 27.06.2023 № 48 про відмову у здійсненні перерахунку пенсії позивача у зв`язку з ненаданням останнім повного пакету документів для об`єктивного розгляду заяви у відповідності до вимог Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1.

Позивач не погоджуючись діями відповідача щодо не здійснення перерахунку його пенсії з врахуванням доплати за понад нормований час у відповідності до вимог ст. 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Законом України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі - Закон №796-XII) визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

Частиною 2 статті 56 Закону №796-XII в редакції до 11.10.2017 встановлено, що право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку.

Відповідно до частини 2 статті 56 Закону №796-XII (в редакції з 11.10.2017) право на пенсію в повному розмірі мають громадяни, віднесені до категорій 1, 2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку, а громадянам, які відпрацювали за списком № 1, чоловіки - 10 років і більше, жінки - 7 років 6 місяців і більше - не вище 85 процентів заробітку, у разі призначення пенсії на умовах частини 2 статті 27 закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з частиною 2 статті 27 Закону №1058-IV за бажанням застрахованої особи частина розміру пенсії за віком за період страхового стажу, набутого до дня набрання чинності цим Законом, може бути визначена відповідно до раніше діючого законодавства, а частина розміру пенсії за період страхового стажу, набутого після набрання чинності цим Законом, - відповідно до цього Закону.

Нормами частини 2 статті 56 Закону №796-XII, яка діяла до 11.10.2017 так і в редакції після 11.10.2017, визначене право громадян на пенсію в повному розмірі, які віднесені до категорій 1,2, 3, 4, за умови стажу роботи не менш як: чоловіки - 20 років, жінки - 15 років, із збільшенням пенсії на один процент заробітку за кожний рік роботи понад встановлений цим пунктом стаж, але не вище 75 процентів заробітку. При цьому, редакція зазначеної норми до 11.10.2017 передбачала пільгове нарахування понаднормового стажу без умови призначення пенсії на умовах частини 2 статті 27 Закону №1058-IV.

Так, пенсія позивачу була призначена до внесення змін до закону, які передбачили наведену умову (тобто до 11.10.2017 року), а тому попередня редакція цієї статті передбачала пільгове обчислення понаднормативного стажу без обов`язкової умови призначення пенсії на підставі ч. 2 статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Крім того, у Законі України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсії» №2148-VIII від 03.10.2017 року відсутнє застереження про те, що зміни, які вносяться до пункту 2 статті 56 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», поширюються на обчислення розміру пенсії особам, яким така пенсія призначена до набрання чинності цими змінами.

Таким чином, з огляду на викладені обставини справи, суд приходить до висновку, що позивач має право на пенсію за віком, згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з врахуванням п.2 ст.56 вказаного Закону в редакції чинній на момент призначення пенсії за віком 12.02.2014, тобто до внесення змін до закону 11.10.2017 року, без умови призначення пенсії на підставі ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із збільшенням її розміру на 1% заробітку, за кожен рік з урахуванням індивідуального коефіцієнту заробітку 4,34261.

При цьому суд не може вирішувати спір на майбутнє, тому позовна вимога щодо «в подальшому проводити перерахунки» є не обґрунтованою та передчасною.

Суд зазначає, що позивач перебуває на обліку Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, а тому слід зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з врахуванням п.2 ст.56 вказаного Закону в редакції чинній на момент призначення пенсії за віком 12.02.2014, тобто до внесення змін до закону 11.10.2017 року, без умови призначення пенсії на підставі ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із збільшенням її розміру на 1% заробітку, за кожен рік з урахуванням індивідуального коефіцієнту заробітку 4,34261, з урахуванням проведених виплат з моменту звернення з заявою про призначення пенсії, з врахуванням висновків суду.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

З урахуванням з`ясованих обставин, досліджених матеріалів справи суд приходить до висновку, що позовна заява позивача підлягає частковому задоволенню. Доводи позивача та відповідача частково не приймаються судом до уваги виходячи з вище зазначеного.

Щодо відшкодування витрат на правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн., суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відповідно до ч.1 ст.132 КАС України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема на професійну правничу допомогу (п.1 ч.3 ст.132 КАС України).

Разом з тим, суд зазначає, що відповідно до розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст.134 КАС України).

Суд зазначає, що відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Так, у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «East/West Alliance Limited» проти України»», оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі «Ботацці проти Італії» (Bottazzi v. Italy), № 34884/97).

Суд також зазначив, що підприємство-заявник уклало договір з юридичною фірмою щодо її гонорару, який можна порівняти з угодою про умовний адвокатський гонорар. Така угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою (рішення у справі «Ятрідіс проти Греції» (Iatridis v. Greece), № 31107/96).

В даному випадку, зважаючи на предмет спору, незначну складність адміністративної справи, суд дійшов висновку, що витрати на правничу допомогу підлягають стягненню у розмірі 2000,00 грн.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що на користь позивача підлягають відшкодуванню витрати на правничу допомогу в розмірі 2000,00 грн., які стягується, відповідно до статті 139 КАС України, на його користь за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем по справі.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (46001, м.Тернопіль, Майдан Волі, буд. 3, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (пр. Соборний, буд. 158-б, м. Запоріжжя, 69057, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (10003, м. Житомир, вул. Ольжича, буд. 7, ) задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 за віком, згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з врахуванням п.2 ст.56 вказаного Закону із збільшенням її розміру на 1% заробітку, за кожен рік з врахуванням індивідуального коефіцієнту заробітку 4,34261.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії за віком, згідно Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи" з врахуванням п.2 ст.56 вказаного Закону в редакції чинній на момент призначення пенсії за віком 12.02.2014, тобто до внесення змін до закону 11.10.2017 року, без умови призначення пенсії на підставі ч.2 ст.27 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із збільшенням її розміру на 1% заробітку, за кожен рік з врахуванням індивідуального коефіцієнту заробітку 4,34261, з врахуванням проведених виплат з моменту звернення з заявою про призначення пенсії, з врахуванням висновків суду.

В іншій частині позовних вимог -відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) витрати на професійну правничу допомогу адвоката у сумі 2000,00 грн. (дві тисячі гривень 00 коп.) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (10003, м. Житомир, вул. Ольжича, буд. 7, ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 06.11.2023.

Суддя О.В. Конишева