Справа № 760/14724/22
Суддя: Митрофанова А. О.
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року Солом`янський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді Митрофанової А.О.,

при секретарі Костюк В.О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (участі) учасників справи адміністративний позов ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору інспектор батальйону №3 роти №4 Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Масюк Олександр Федорович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

В С Т А Н О В И В :

До Солом`янського районного суду міста Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі по тексту - позивач) до Департаменту патрульної поліції (далі по тексту - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору інспектор батальйону №3 роти №4 Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Масюк Олександр Федорович, в якій позивач просить:

- скасувати постанову серії ЕАР №5979147 від 04 жовтня 2022 року про накладення адміністративного стягнення, а провадження по справі про адміністративне правопорушення за ч. 4 ст. 126 КУпАП відносно ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.

В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що постановою серія ЕАР №5979147 від 04 жовтня 2023 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400,00 грн.

В оскаржуваній постанові, як вказує позивач, зазначено, що 04 жовтня 2023 року о 23 год. 13 хв. ОСОБА_1 за адресою: м. Київ, вул. Михайла Максимовича, 8, керував транспортним засобом «Hyundai Elantra», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування, чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху.

Позивач зазначив, що постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 17 червня 2022 року його визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік. Позивач вказав, що на вказану постанову суду він подав апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду. Посилався на те, що жодних доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом, патрульною поліцією не надано. Вважає, що в його діях відсутній склад адміністративного правопорушення.

За наведених підстав просив задовольнити позов, скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАР №5979147 від 04 жовтня 2022 року.

Вказані вище обставини стали підставою для звернення до суду з цією позовною заявою.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 жовтня 2022 року для розгляду справи №760/14724/22 визначено суддю Митрофанову А.О.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 25 жовтня 2022 року позовна заява ОСОБА_1 залишена без руху та останньому наданий строк для усунення недоліків.

01 лютого 2023 року на адресу суду надійшла заява представника позивача про усунення недоліків разом з позовною заявою в новій редакції, її копіями та копіями доданих до неї документів відповідно до кількості учасників справи.

Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 08 лютого 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

11 травня 2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача, заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, мотивуючи тим, постанова про накладення адміністративного стягнення серії ЕАР №5979147 від 04 жовтня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 126 КУпАП - винесена законно та обґрунтовано. Вказує, що працівниками Управління патрульної поліції в місті Києві як уповноваженими та відповідальними особами вірно винесено постанову, з дотриманням правил чинного законодавства. Крім того вказав, що відповідно до постанови Голосіївського районного суду міста Києва від 17 червня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000,00 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, вказана постанова 13 вересня 2022 року постановою Київського апеляційного суду залишена без змін.

На підставі вищевикладеного, представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Клопотань від позивача та відповідача про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін до суду не надійшло.

Оскільки розгляд справи відбувався в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались.

Відповідно до ч. 4 ст. 229 КАС України, судовий розгляд справи здійснювався за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження обставин в їх сукупності, суд виходить з наступного.

За приписами ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 9 КУпАП закріплено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Тобто, притягненню до адміністративної відповідальності особи обов`язково повинна передувати належна та вчинена у відповідності до вимог чинного законодавства поведінка суб`єкта владних повноважень, зокрема, поліцейського, а також встановлення останнім факту вчинення особою адміністративного правопорушення, відповідальність за вчення якого передбачена чинним законодавством.

Відповідно до ч. 4 ст. 126 КУпАП, керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами, - тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення, зокрема, правил дорожнього руху.

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Положеннями п. 4 розділа І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справи України від 07.11.2015 №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься в разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених, зокрема, ч.ч. 1, 2, 4 ст. 126 КУпАП.

Згідно із ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 2791 - 2798 цього Кодексу.

За правилами ч. 1 ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Судом встановлено, що постановою інспектора батальйону № 3 роти № 4 Управління патрульної поліції в м. Києві ДПП старшого лейтенанту поліції Масюк О.Ф. серії ЕАР №5979147 від 04 жовтня 2023 року ОСОБА_1 було притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 Кодексу України про адміністративні правопорушення та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20400,00 грн. за керування транспортним засобом, будучи позбавленим такого права керування.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що ОСОБА_1 04 жовтня 2023 року о 23 год. 34 хв. в м. Київ, вул. Михайла Максимовича, 8, керував транспортним засобом «Hyundai Elantra», державний номерний знак НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування, чим порушив п. 2.1 «а» Правил дорожнього руху України.

Постановою Голосіївського районного суду міста Києва (№752/30605/21) від 17.06.2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.

Відповідно до ч. 2 ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

Постановою Київського апеляційного суду від 13.09.2022 року постанову Голосіївського районного суду міста Києва (№752/30605/21) від 17.06.2022 року залишено без змін.

Вказані обставини послугували підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за частиною 4 статті 126 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 20 400 грн.

Не погоджуючись з таким рішенням відповідача та вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся з адміністративним позовом до суду.

Позивач зазначає, що дійсно постановою Голосіївського районного суду міста Києва (№752/30605/21) від 17.06.2022 року він був позбавлений права керування транспортними засобами строком на один рік за ч. 1 ст. 130 КУпАП, однак він скористався своїм правом на оскарження зазначеної постанови до суду апеляційної інстанції.

Позивач в своїй уточненій позовній заяві, яка направлена на адресу суду 30.01.2023 року засобами поштового зв`язку, зазначає, що постанова Голосіївського районного суду міста Києва (справа №752/30605/21) від 17.06.2022 року не набрала законної сили, оскільки станом на 13.10.2022 року постанова Київського апеляційного суду в Єдиному державному реєстрі судових рішень не опублікована.

Разом з тим, судом було досліджено зазначену інформацію в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням https://reestr.court.gov.ua/Review/106285613, справа №752/30605/21, з якого вбачається, що постанова Київського апеляційного суду від 13.09.2022 року зареєстрована 17.09.2022 року та оприлюднена 19.09.2022 року.

Частиною 4 ст. 78 КАС України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивач зазначає, що працівниками поліції не надано доказів, що 04.10.2022 року позивач керував транспортним засобом «Hyundai Elantra», державний номерний знак НОМЕР_1 .

Одні лише твердження позивача про те, що його незаконно було притягнуто до адміністративної відповідальності не можуть братись судом до уваги, оскільки будь-які докази на підтвердження вказаних фактів в матеріалах справи відсутні.

Крім того, позивач зазначає, що 08 жовтня 2021 року йому було видано тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами серії НОМЕР_2 , термін якого закінчувався 08 жовтня 2022 року.

Суд критично ставиться до зазначених тверджень позивача, вважає їх такими, що не відповідають обставинам справи, з огляду на наступне.

Питання допуску громадян до керування транспортними засобами врегульовано Положенням про порядок видачі посвідчення водія та допуску громадян до керування транспортними засобами, затвердженим постановою КМУ №340 від 08 травня 1993 року.

Пунктом 20 Положення визначено, що позбавлення водіїв права на керування транспортними засобами здійснюється відповідно до законодавства.

Рішення суду про позбавлення права на керування транспортними засобами протягом трьох робочих днів з моменту його отримання/винесення надсилається посадовою особою Національної поліції до територіального сервісного центру МВС за місцем проживання особи, зазначеним у цьому рішенні.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 24 КУпАП позбавлення спеціального права, наданого громадянинові, зокрема права керування транспортними засобами, є одним із видів адміністративних стягнень, яке застосовується на строк до трьох років за грубе або повторне порушення порядку користування цим правом або на строк до десяти років за систематичне порушення порядку користування цим правом.

Обов`язковість постанови у справі про адміністративне правопорушення регламентована ст. 298 КУпАП, відповідно до якої постанова про накладення адміністративного стягнення є обов`язковою для виконання державними і громадськими органами, підприємствами, установами, організаціями, посадовими особами і громадянами.

Порядок виконання постанов у справах про адміністративне правопорушення про позбавлення спеціального права визначений Главою 30 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 КУпАП постанова про позбавлення права керування транспортними засобами виконується посадовими особами органів Національної поліції.

Виконання постанови про позбавлення права керування транспортним засобом здійснюється шляхом вилучення посвідчення водія на строк позбавлення права керування транспортними засобами та внесення до єдиної інформаційної системи Міністерства внутрішніх справ України відомостей про позбавлення права керування транспортним засобом на строк, визначений постановою, та про вилучення посвідчення водія.

Згідно зі ст. 317-1 КУпАП особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

З точки зору ст. 265-1 КУпАП тимчасове вилучення посвідчення водія є заходом забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення, яке застосовується поліцейським у разі наявності підстав вважати, що водієм вчинено порушення, за яке відповідно до цього Кодексу може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами, до набрання законної сили постановою у справі про адміністративне правопорушення.

Процедура тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення регламентована Порядком тимчасового вилучення посвідчення водія на транспортний засіб та його повернення, затвердженим постановою КМУ № 1086 від 17 грудня 2008 року.

Відповідно до п.п. 3, 5 Порядку посвідчення водія тимчасово вилучається за наявності підстав вважати, що водієм вчинено правопорушення, передбачене Кодексом України про адміністративні правопорушення, за яке може бути накладено адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортним засобом.

Особа вважається позбавленою права керування транспортним засобом після набрання законної сили рішенням суду про позбавлення цього права.

До винесення судом постанови у справі про адміністративне правопорушення та набрання нею законної сили поліцейський видає водієві тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом строком не більше ніж на три місяці з дати вилучення посвідчення.

Форма зазначеного тимчасового дозволу затверджується МВС.

З матеріалів справи вбачається, що тимчасовий дозвіл на право керування транспортними засобами ОСОБА_1 надано 08.10.2021 року, який в подальшому було продовжено, однак враховуючи, що 13.09.2022 року набрала законної сили постанова Голосіївського районного суду міста Києва від 17 червня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього штраф у розмірі 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, 04.10.2022 року він не мав права керувати транспортним засобом.

Посилання позивача на порушення відповідачем його права на правову допомогу, а також порядок розгляду справи, судом оцінюється критично з огляду на таке.

Конституційний Суд України у своєму рішенні від 26 травня 2015 року №5-рп/2015 вказав, що скорочене провадження у справах про зазначені адміністративні правопорушення передбачає, зокрема, фіксацію адміністративного правопорушення і накладання адміністративного стягнення на правопорушника безпосередньо на місці його вчинення.

Положеннями КпАП України, що стосуються розгляду справи про адміністративне правопорушення, у цьому випадку передбачено спеціальну, спрощену процедуру притягнення особи до адміністративної відповідальності - винесення постанови на місці вчинення правопорушення. Тобто, провадження у справі про адміністративне правопорушення у порядку та за правилами, встановленими розділом ІV КпАП України, не здійснювалося. Оскаржувана постанова складена за місцем вчинення правопорушення, що відповідає приписам ч. 4 ст. 258 КпАП України.

У розрізі наведеного суд зауважує, що Європейський суд з прав людини в п. 32 справи "Максименко проти України" обґрунтував необхідність забезпечення юридичної допомоги у випадку, коли інтереси правосуддя вимагають, щоб цій особі була надана така допомога. Інтереси правосуддя вимагають забезпечення обов`язкового представництва у випадку, коли йдеться про позбавлення особи свободи.

Санкція ст. 126 КпАП України не передбачає застосування адміністративного арешту. Таким чином відсутність захисника при складанні оскаржуваної постанови не суперечить інтересам правосуддя, оскільки позивач реалізував право на оскарження постанови про адміністративне правопорушення, відтак подальший захист прав і свобод особи може бути забезпечено в суді при оскарженні дій та рішень суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Аналізуючи позовні вимог, суд зазначає, що передбачений частиною другою статті 77 КАС України покладений на відповідача обов`язок доказування не є абсолютним і, згідно з частиною першою вказаної норми, позивач також повинен довести ті обставини, на які він посилається.

Згідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Суд встановив відсутність належних, допустимих та переконливих доказів, які б свідчили про відсутність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 126 КУпАП.

З урахуванням викладеного, суд прийшов висновку про те, що відповідач, приймаючи оскаржувану постанову, діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог, у зв`язку з їх необґрунтованістю.

Згідно із ст. 139 КАС України, сплачений судовий збір покладається на позивача і не підлягає стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 2, 6, 9, 73, 77, 79, 132, 139, 159, 205, 211, 217, 227, 228, 241, 246, 250, 255, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору інспектор батальйону №3 роти №4 Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції старший лейтенант поліції Масюк Олександр Федорович про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.О. Митрофанова