Справа № 320/13524/23
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2023-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2023 року Київ справа № 320/13524/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Басая О.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, в якому просить:

- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області щодо обчислення ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначеного за 2014, 2015, 2016 роки;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 з 19.01.2023 перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням під час обчислення пенсії показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком (2019, 2020, 2021 роки) у розмірі 10 846,37 грн.

В обґрунтування позову позивачем зазначено, що з 26.01.2022 його переведено на пенсію згідно Закону № 1058-IV, обчислення розміру якої відбулося з урахуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за 2014,2015 та 2016 роки. Вказав, що звернувся до відповідача із заявою щодо надання роз`яснення підстав нарахування пенсії без застосування показника середньої заробітної плати по Україні за 2019-2021 роки, на що отримав відповідь про відсутність підстав для застосування вказаного показника, оскільки при переведенні з одного виду на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата за періоди страхового стажу, зазначеного в ст.40 зазначеного Закону із застосуванням середньої заробітної плати, який враховувався під час призначення попереднього виду пенсії. Такі дії вважає протиправними, тому звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою суду від 27 квітня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи (у письмовому провадженні).

Відповідач, на виконання вимог ухвали суду про відкриття провадження, до суду направив відзив на позов, у якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог. В обґрунтування відзиву вказує, що з 26.01.2022 позивача переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, обчислену відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Визначення заробітної плати для обчислення пенсії із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії застосовуються лише при призначенні пенсій. Застосування для обчислення пенсії показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019-2021 роки у зв`язку з переходом на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058, чинним законодавством не передбачено.

Розглянувши позовну заяву, відзив на позов, докази наявні в матеріалах справи та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , з 09.02.2013 перебуває на обліку в органі Пенсійного фонду України у зв`язку з призначенням пенсії за вислугу років відповідно до закону України "Про пенсійне забезпечення".

Набувши пенсійного віку та маючи необхідний загальний стаж, 26.01.2022 позивач звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) .

За вказаною заявою позивача переведено з пенсії за вислугу років на пенсію за віком, при цьому, перерахунок пенсії здійснено з урахуванням середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014-2016 роки .

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області, у якій просив роз`яснити застосування при обчисленні пенсії показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки замість 2019, 2020, 2021 роки, що передують року призначення пенсії згідно Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Листом № 1000-0202-8/21958 від 14.02.2023 відповідач повідомив позивача про те, що середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії застосовується виключно при призначенні пенсії та залишаються під час переведення з виду на вид, а тому оскільки позивачу 02.09.2013 вже була призначена пенсія за вислугу років, для застосування показника середньої заробітної плати за 2019-2021 роки при переведенні з пенсії за вислугу років на пенсію за віком відсутні підстави.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо обчислення розміру пенсії без застосування показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019, 2020, 2021 роки, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи, зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

Згідно ст.44 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості й в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Приписами ст.10 Закону № 1058-IV закріплено, що особі, яка має одночасне право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

За правилами ч.1 ст.45 Закону № 1058-IV встановлено, що:

1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку;

2) пенсія по інвалідності призначається з дня встановлення інвалідності, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня встановлення інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається з дня, що настає за днем смерті годувальника, якщо звернення про призначення такого виду пенсії надійшло протягом 12 місяців з дня смерті годувальника.

В силу вимог ч.2 ст.45 Закону № 1058-IV встановлено, що пенсія призначається довічно або на період, протягом якого пенсіонер має право на виплату пенсії відповідно до цього Закону.

Згідно з вимогами ч.3 ст.45 Закону № 1058-IV, переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в ч.1 ст.40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

З аналізу викладених вище норм чинного пенсійного законодавства суд приходить до висновку, що правила, які регулюють переведення з одного виду пенсії на інший поширюються виключно на ті три види пенсій, які призначаються за правилами Закону № 1058-IV, тобто пенсії за віком, пенсії по інвалідності та пенсії у зв`язку з втратою годувальника.

В тому ж випадку, коли особа одержує пенсію, призначену за нормами іншого законодавства, зокрема, в даному випадку згідно з Законом України "Про пенсійне забезпечення", то призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону № 1058-IV, зроблене після настання віку, що дає їй на це право, не може розглядатися як переведення з одного виду пенсії на інший, в той час, як мова не йде про різні види виплат в одній солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним судом України у постанові від 31.03.2015 у справі № 21-612а14.

Також, суд вважає за необхідне звернути увагу, що у постановах від 10.04.2019 у справі № 211/1898/17 та від 10.07.2018 у справі № 520/6808/17 Верховний Суд зауважив, що ч.3 ст.45 Закону № 1058-ІV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-ІV.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами, позивачу з 02.09.2013 було призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення", який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, ніж ті, що визначені Законом № 1058-ІV.

Отже, виходячи з аналізу вищевикладеного в сукупності та за наявності практики Верховного Суду, суд приходить до висновку, що у даному випадку переведення з 26.01.2022 позивача на пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІV не можна розцінювати як переведення з одного виду пенсії у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування на інший у тій же системі, тобто, суд зазначає, що позивачу було призначено іншу пенсію за іншим Законом, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду, висловленій у постановах від 14.02.2018 у справі № 465/5246/17, від 23.10.2018 у справі № 334/2653/17, від 13.12.2018 у справі № 185/860/17, від 06.02.2019 у справі № 333/1856/17 та постанові Великої Палати Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 876/5312/17 вбачається, що якщо особа отримувала пенсію за іншим Законом, звертається за призначенням пенсії згідно із Законом № 1058-ІV, показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом № 1058-ІV.

З огляду на наведене, суд вважає, що призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-ІV позивачу було здійснено вперше.

Відтак, починаючи з 26.01.2022 пенсійний орган повинен був призначити позивачу пенсію, виходячи із середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019, 2020 та 2021 роки, тобто показник середньої заробітної плати має враховуватись за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії за Законом № 1058-ІV.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про визнання протиправними дій щодо обчислення ОСОБА_1 пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, визначеного за 2014, 2015, 2016 роки та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області здійснити ОСОБА_1 з 26.01.2022 перерахунок та виплату пенсії за віком із застосуванням під час обчислення пенсії показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії за віком (2019, 2020, 2021 роки) є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до копій наданих до справи матеріалів пенсійної справи встановлено, що пенсію відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" йому призначено з 26.01.2022, а тому підсумовуючи викладене, позивач має право на перерахунок та виплату пенсії із застосуванням показника середньої заробітної плати по Україні за 2019, 2020, 2021 саме з 26.01.2022.

Вимога про зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з урахуванням для обчислення пенсії середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому в Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019, 2020, 2021 роки в сумі 10 846,37 грн в обраний позивачем спосіб не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Суд зазначає, що предметом позову у цій справі є питання правомірності призначення позивачу пенсії за віком у відповідності до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, а не грошове вираження вказаного показника.

Крім того, слід відмітити, що захисту адміністративним судом підлягають порушені права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин. Отже, обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.

Відтак, захист порушених прав, свобод та інтересів особи є похідним, тобто передбачає наявність встановленого факту їх порушень, при цьому суд не здійснює превентивного захисту.

У даній правовій ситуації, пенсія за віком у відповідності до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії, тобто за 2019-2021 роки, позивачу не була нарахована та виплачена.

Отже, питання розміру грошового вираження вказаного показника, відповідачем не вирішувалось, тому позовні вимоги про зобов`язання останнього здійснити призначення та виплату пенсії позивачу із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні у сумі 10 846,37 грн. є передчасними, у зв`язку із чим, не підлягають задоволенню.

Аналогічна правова позиція викладена у Постановах Другого адміністративного апеляційного суду у справах № 520/9674/21 від 22.08.2021, № 520/16825/21 від 28.10.2021 та у справі № 520/17814/21 від 23.06.2022 року.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до вимог ст.ст.139-143 КАС України, судові витрати позивача у вигляді 805,20 грн сплаченого судового збору підлягають відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (місцезнаходження: м. Фастів, вул. Саєнко Андрія, буд. № 10, ) щодо застосування показника середньої заробітної плати по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2014, 2015, 2016 роки при обчисленні пенсії за віком ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ).

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Київській області (місцезнаходження: м. Фастів, вул. Саєнко Андрія, буд. № 10, ) здійснити з 26.01.2022 перерахунок та виплату ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) призначеної пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", з урахуванням для обчислення пенсії середньої заробітної плати (доходу) у середньому на одну застраховану особу в цілому по Україні, з якої сплачено страхові внески за 2019, 2020, 2021 роки, з урахуванням виплачених сум.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (місцезнаходження: м. Фастів, вул. Саєнко Андрія, буд. № 10, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 805,20 грн (вісімсот п`ять гривень двадцять копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Басай О.В.