Справа № 564/3212/23
Суддя: Олійник П. В.
Дата ухвалення: 2023-10-24 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 564/3212/23

24 жовтня 2023 року

Костопільський районний суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя Олійник П. В.

з участю секретаря Зберун К.Ф.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Костопіль справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 4 роти УПП у Волинській області капрала поліції Катеринюка Ігоря Вікторовича, Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови серії ЕАТ №7686084 від 07.09.2023 року про притягнення до адмінстративної відповідальності,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в Костопільський районний суд Рівненської області з позовом до інспектора 1 батальйону 4 роти УПП у Волинській області капрала поліції Катеринюка І. В., Головного управління Національної поліції у Волинській області , в якому просить суд, скасувати постанову інспектора роти №4 батальйону №1 Управління патрульної поліції у Волинській області серія ЕАТ №76860884 від 07.09.2023 року, якою позивача було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн. за ч.4 ст. 122 КУпАП.

Зазначену постанову вважає незаконною і такою, що підлягає скасуванню. При цьому покликається на те, що порушень Правил дорожнього руху не допускав, оскільки не керував транспортним засобом, докази його вини у вчиненні зазначених у постанові адміністративних правопорушень відсутні та у постанові про накладення на нього адміністративного стягнення не зазначені.

Вказує, що відповідачем при винесенні постанови не з`ясовано повно, всебічно та об`єктивно всіх обставин, що підлягають з`ясуванню при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зокрема чи було вчинене адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, не зазначено відповідних доказів.

В судове засідання позивач не з`явився, просив розгляд справи проводити у його відсутності, просив позов підтримав у повному обсязі.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, скерували до суду відзиви, згідно яких просили суд відмовити в задоволенні позову.

Враховуючи ч. 4 ст. 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до наступного висновку.

Судом встановленл, що 07 вересня 2023 року відносно позивача ОСОБА_1 , інспектором взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП у Волинській області ДПП капралом поліції Катеринюком Ігорем Вікторовичем було складено постанову про накладення адміністративного стягнення, по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАТ № 7686084 від 07.09.2023 року за ч. 4 ст.122 КУпАП.

Підставою для винесення даної постанови стало те, що під час вимірювання швидкості лазерним приладом Trucam LTI 20/20 ТС 008357 було виявлено факт порушення Правил дорожнього руху України, а саме: 07.09.2023 року о 13 год. 46 хв. на автомобільній дорозі Н-22 «Устилуг-Луцьк-Рівне», с. Дерно, 118 км. транспортний засіб NISSAN NAVARA, н.з. «MFI3 HYA» рухався в населеному пункті зі швидкістю 107 (сто сім) км/год., чим перевищив встановлене обмеження швидкості руху в населеному пункті на 57 (п`ятдесят сім) км/год.

Закон України «Про дорожній рух» регулює суспільні відносини у сфері дорожнього руху та його безпеки, визначає права, обов`язки і відповідальність суб`єктів - учасників дорожнього руху, міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, об`єднань, підприємств, установ і організацій незалежно від форм власності та господарювання (далі - міністерств, інших центральних органів виконавчої влади та об`єднань).

Відповідно до ст. 14 вказаного Закону учасниками дорожнього руху є особи, які використовують автомобільні дороги, вулиці, залізничні переїзди або інші місця, призначені для пересування людей та перевезення вантажів за допомогою транспортних засобів. До учасників дорожнього руху належать водії та пасажири транспортних засобів, пішоходи, велосипедисти, погоничі тварин.

Відповідно ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.9. ПДР України, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно п. 2.3. ПДР України згідно з підпунктом «б» якого для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Відповідно до п. 12.4. ПДР України, у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Відповідно до ч. 4 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі вісімдесяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо) неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За умовами ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Позивач зазначає, що відповідача відсутні докази факту керування транспортним засобом саме позивачем, не зазначено чи проводилась відеофіксація правопорушення, а також найменування носія, яким здійснювалась відеофіксація.

Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ст. 252 КУпАП та п. 10 «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі», поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

В той же час факт вчинення адміністративного правопорушення ОСОБА_1 підтверджується з долученими до відзиву доказами зокрема: відеозаписом _Ь2200_0907_133923, з технічного пристрою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 № ТС008357 від 07.09.2023; відеозаписом export-59536 з технічного приладу з портативного відеореєстратора інспектора взводу № 2 роти № 4 батальйону УПП у Волинській області ДПП Катеринюка І.В. від 07.09.2023.

Відповідно, до знімку Serin Ь2200 0907 133923 можна чітко встановити геолокацію, на якій проводилось вимірювання швидкісного режиму - автодорога Н-22 «Устилуг-Луцьк-Рівне». с. Дерно, 118 км, що свідчить про законність дій працівників поліції, адже дана автодорога на вказаній ділянці обладнана необхідними дорожніми знаками, а вимірювання швидкісного режиму здійснювалось в зоні дії дорожніх знаків «5.76».

З оглянутого відеозапису з технічного пристрою лазерного вимірювача швидкості TruCAM LTI 20/20 № ТС008357 слідує, що зафіксовані обставини не викликають обгрунтованого сумніву в тому, що саме даний транспортний засіб NISSAN NAVARA, н.з. «MFI3 НОМЕР_1 » дійсно перевищив встановлене обмеження швидкості в населеному пункті на 57 км/год. Із змісту відеозапису export-59536 технічного приладу з портативного відеореестратора інспектора Катеринюка І.В. можливо чітко та однозначно встановити час та місце вчинення розглядуваного правопорушення за ч. 4 ст. 122 КУпАП, а також особу, яка його вчинила, а саме ОСОБА_1 . Крім того, на відеозаписі з портативного відеореєстратора інспектора зафіксовано початок розгляду справи, оголошення особи, яка буде розглядати справу та проголошення ст. 63 Конституції України, ст. 268 КУпАП.

Таким чином, інспектором патрульної поліції правомірно винесено спірну постанову у справі про адміністративне правопорушення на місці його вчинення.

Крім того щодо позовних вимог позивача до Головного управління Національної поліції у Волинській області, суд зазначає наступне.

Національна поліція здійснює свої повноваження через центральний орган управління та утворені в установленому порядку територіальні (у тому числі міжрегіональні) органи в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, районах, містах, районах у містах.

Статтею 13 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції.

Відповідно до частини 1 статті 15 Закону України «Про Національну поліцію» територіальні органи поліції утворюються як юридичні особи публічного права в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, та як міжрегіональні територіальні органи (повноваження яких поширюються на декілька адміністративно-територіальних одиниць).

Постановою Кабінету Міністрів України від 16 вересня 2015 року № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ» було утворено як юридичну особу публічного права Департамент патрульної поліції як міжрегіональний територіальний орган Національної поліції.

Згідно з підпунктами 4, 7, 15, 16 пункту 1 розділу III «Функції Департаменту патрульної поліції» Положення про Департамент патрульної поліції, затвердженого наказом НПУ від 06.11.2015 № 73 (у редакції наказу НПУ від 14.08.2017 № 114), що знаходиться у відкритому доступі на офіційному веб-сайті Департаменту патрульної поліції, Департамент відповідно до покладених на нього завдань у випадках, передбачених законом здійснює провадження в справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за додержання Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі; розглядає звернення громадян з питань, що належать до компетенції Департаменту патрульної поліції.

При цьому право ініціювати питання щодо вибору відповідача у справі відповідно до вимог ч. 3 ст. 9, ч.ч. 3, 4 ст. 48 КАС України належить позивачу.

Відповідно до ч. 3 ст. 48 КАС України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду в постанові від 26.12.2019 по справі №724/716/16-а (провадження К/9901/12750/18) зазначив, що визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. При цьому обов`язком суду є встановлення належності відповідачів та їх заміна у разі необхідності. З цього слідує, що суд за результатами розгляду справи відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова винесена поліцейським інспектором 1 батальйону 4 роти УПП у Волинській області капралом поліції Катеринюком Ігорем Вікторовичем який є поліцейським Управління патрульної поліції у Волинській області.

УПП у Волинській області є територіальним (відокремленим) підрозділом Департаменту патрульної поліції та не підпорядковується ГУНП у Волинській області.

Таким чином, Департамент патрульної поліції є юридичною особою публічного права, має самостійний баланс, рахунки в органах Державної казначейської служби України.

Отже, у даному випадку позовні вимоги не можуть пред`являтись до ГУНП у Волинській області, оскільки відсутні правовідносини з позивачем та ГУНП не могло жодним чином впливати на права чи обов`язки позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 77 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 по справі №760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 по справі№536/583/17).

Згідно ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України передбачено, що при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку що у задоволенні позову слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 9, 14, 19, 72, 77, 90, 139, 245, 246, 250, 286 КАС України,, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до інспектора 1 батальйону 4 роти УПП у Волинській області капрала поліції Катеринюка Ігоря Вікторовича, Головного управління Національної поліції у Волинській області про скасування постанови серії ЕАТ №7686084 від 07.09.2023 року про притягнення до адмінстративної відповідальності - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного через Костопільський районний суд Рівненської області шляхом подачі апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 .

Відповідач 1: Інспектор 1 батальйону 4 роти УПП у Волинській області капрала поліції Катеринюк Ігор Вікторович , 43000, Волинська область, м. Луцьк, вул.Залізнична,15.

Відповідач 2:Головне управління Національної поліції у Волинській області, 43025, Волинська область, м. Луцьк, вул. Винниченка,11.

Повний текст рішення складено 30.10.2023 року.

СуддяП. В. Олійник