Справа № 525/963/23
Суддя: Прасол Я. В.
Дата ухвалення: 2023-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 525/963/23
Провадження №2-а/525/23/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02.11.2023 селище Велика Багачка

Великобагачанський районний суд Полтавської області в складі:

головуючої судді Прасол Я.В.,

секретаря судових засідань Хоменка М.М.,

з участю представника позивача адвоката Колоусова Я.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в селищі Велика Багачка Полтавської області в режимі відеоконференції адміністративний позов ОСОБА_1 , представник позивача адвокат Колоусов Ярослав Петрович, до Головного управління Національної поліції в Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення,

у с т а н о в и в:

18.09.2023 ОСОБА_1 через свого представника адвоката Колоусова Я.П. звернулася до Великобагачанського районного суду Полтавської області з адміністративним позовом до ГУНП в Полтавській області про визнання протиправною та скасування постанови про адміністративне правопорушення.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 29.08.2023 інспектором ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області Любченком В.В. було складено постанову серії БАД №328927 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено штраф у розмірі 340 грн.

Дана постанова була винесена у ході повторного розгляду справи про адміністративне правопорушення на підставі рішення Великобагачанського районного суду Полтавської області від 31.07.2023 у справі №525/732/23, яким було скасовано постанову серії ЕАС №7258609, а справу направлено на новий розгляд.

Постанову вважає незаконною та такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав.

Зазначає, що порушень ПДР вона не допускала, дійсно 30.06.2023 близько 21 год. 30 хв. керувала автомобілем «LAND ROVER EVOQUE» днз НОМЕР_1 по вул. Каштанова в селищі Велика Багачка. У якийсь момент почула звук вибуху із задньої частини автомобіля, а на панелі приборів засвітився сигнал несправності подушок безпеки, тому вона здійснила зупинку транспортного засобу, вважаючи, що продовжувати рух небезпечно. Позивач неодноразово повідомляла працівникам поліції, що здійснила аварійну зупинку транспортного засобу, але вони не взяли зазначеного до уваги.

Під час повторного розгляду справи про адміністративне правопорушення ОСОБА_1 не була повідомлена про день та час розгляду справи, оскільки повідомлення про те, що розгляд справи буде проводитися 29.08.2023 вона отримала лише 09.09.2023. Розгляд справи без її участі вважає порушенням свого права на захист.

З цих підстав позивач просила скасувати постанову серії БАД №328927 від 29.08.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладення штрафу у розмірі 340 грн., справу закрити за відсутності події та складу адміністративного правопорушення.

Представником позивача адвокатом Колоусовим Я.П. в інтересах позивача ОСОБА_1 під час звернення до суду також подавалася заява про поновлення строку на звернення до суду.

Ухвалою суду від 20.09.2023 відкрито спрощене провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи з урахуванням положень ст. 286 КАС України, поновлено позивачу ОСОБА_1 строк на оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності серії БАД №328927 від 29.08.2023 (а.с. 19).

25.09.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача ГУНП в Полтавській області, у якому відповідач просив позов ОСОБА_1 залишити без задоволення. В обґрунтування відзиву посилався на те, вина ОСОБА_1 у вчиненні інкримінованого їй адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП підтверджується матеріалами справи про адміністративне правопорушення, зокрема відеозаписом правопорушення, зафіксованого на боді-камеру патрульного поліцейського. Щодо неповідомлення ОСОБА_1 про день та час розгляду справи, посилається на те, що особі, яка притягається до адміністративної відповідальності та її захиснику адвокату Колоусову Я. неодноразово направлялися листи про запрошення до підрозділу поліції для розгляду вчиненого адміністративного правопорушення. Належне повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 про дату розгляду справи підтверджується відеозаписом телефонної розмови інспектора СРПП ВП №3 Миргородського РВП ГУНП Любченка В.В. з останньою.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Колоусов Я.П. підтримав повністю заявлені позовні вимоги з підстав, зазначених у позові, посилався на те, що під час повторного розгляду справи органом Національної поліції були порушені права позивача на захист, оскільки остання не була належним чином повідомлена про день, час та місце розгляду справи. Зазначає, що між ним та його довірителькою був укладений договір про надання правової допомоги в справі в порядку адміністративного судочинства №525/732/23, його повноваження закінчилися прийняттям остаточного рішення у справі. Потім він уклав договір з ОСОБА_1 на представництво її інтересів у даній справі. Інтересів ОСОБА_1 під час розгляду справи про адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 122 КУпАП він не захищав, тому поліція безпідставно направляла йому відповідні повідомлення. Відеозапис телефонної розмови вважав неналежним та недопустимим доказом у справі, оскільки оскаржувана постанова не містить на нього посилань, він не містить інформації про засіб фіксації, дату його створення та не ідентифікує осіб, учасників розмови.

Інші учасники судового розгляду у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Представник відповідача повторно у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, з клопотаннями про відкладення розгляду справу на адресу суду не звертався.

Суд заслухавши пояснення представника позивача адвоката Колоусова Я.П., дослідивши докази, оцінивши їх у сукупності та взаємозв`язку, приходить до висновку, що адміністративний позов ОСОБА_1 підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що відповідно до постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №328927 від 29.08.2023 ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 340 грн., внаслідок порушення нею вимог п. 8.4 В ПДР України. Згідно постанови, 30.06.2023 о 21 год. 45 хв. ОСОБА_1 керуючи автомобілем «LAND ROVER» днз НОМЕР_1 здійснила зупинку в зоні дії дорожнього знаку «Зупинку заборонено». Зі змісту постанови встановлено, що до постанови додається відеозапис з нагрудної камери №/48 від 30.06.2023 (а.с. 42).

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтується на конституційних принципах та правових презумпція, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.

Елементами верховенства права є принцип рівності і справедливості, правової визначеності, ясності і недвозначності правової норми, оскільки інше не може забезпечити її однакове застосування, не виключає необмеженості трактування у правозастосовній практиці. Принцип правової визначеності означає, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлених такими обмеженнями.

КУпАП закріплено низку гарантій забезпечення прав суб`єктів, які притягаються до адміністративної відповідальності. У сукупності з конституційними нормами ці гарантії створюють систему процесуальних механізмів захисту особи.

У наведених положеннях КУпАП визначено систему правових механізмів щодо забезпечення дотримання прав особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, на стадії розгляду уповноваженим органом (посадовою особою) справи про адміністративне правопорушення, зокрема, з метою забезпечення права на захист та запобіганню безпідставному притягненню такої особи до відповідальності.

Згідно зі ст. 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до ЗУ "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Так, згідно п. 8.4 В ПДР, заборонні знаки - запроваджують або скасовують певні обмеження в русі.

Частиною 1 статті 122 КУпАП передбачено адміністративну відповідальність за перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Положеннями статті 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про порушення правил дорожнього руху.

Статтею 248 КУпАП визначено, що розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється на засадах рівності перед законом і органом (посадовою особою), який розглядає справу, всіх громадян незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мови та інших обставин.

Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю (стаття 252 КУпАП).

Відповідно до ч. 1 ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, зокрема переглянувши відеозапис з нагрудної камери патрульного поліцейського №/48 від 30.06.2023, суд вважає недоведеними посилання сторони позивача на відсутність у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення.

Так, у матеріалах адміністративної справи наявні докази щодо події, яка мала місце 30.06.2023 за участі ОСОБА_1 , якими керувався відповідач при вирішенні питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення ч. 1 ст. 122 КУпАП.

Зокрема, відеозаписами, які долучені до відзиву на позов ( а.с. 51), які здійснені нагрудною камерою поліцейського №/48 від 30.06.2023, зафіксовано автомобіль марки «LAND ROVER EVOQUE» днз НОМЕР_1 , яким, як встановлено працівниками поліції, керувала ОСОБА_1 . Суд враховує, що інспектором поліції зафіксовано суть вчиненого порушення і задокументовано правопорушення, а саме, що зазначений вище транспортний засіб дійсно здійснив зупинку в зоні дії знаку 3.34.

Зі змісту частини 1 статті 73 КАС України слідує, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Оцінюючи доводи сторони позивача, щодо порушення її права на захист під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, суд приходить до наступних висновків.

Статтею 268 КУпАП визначені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Так, особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Повістка особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, вручається не пізніш як за три доби до дня розгляду справи в суді, в якій зазначаються дата і місце розгляду справи. Інші особи, які беруть участь у провадженні по справі про адміністративні правопорушення, повідомляються про день розгляду справи в той же строк (стаття 277-2 КУпАП).

Таким чином, про дату, час та місце розгляду справи про адміністративне правопорушення особа повідомляється не пізніше як за три доби до дати розгляду справи. У процесі розгляду справи особа, яка притягується до адміністративної відповідальності має право користуватися правами передбаченими статтею 268 КУпАП. Закріплюючи процесуальні гарантії прав особи, що притягається до адміністративної відповідальності, у тому числі й на участь у розгляді її справи, положення КУпАП містять й певні застереження, націлені на забезпечення належної реалізації компетентними органами (особами) наданих їм повноважень, зокрема передбачені щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, лише у випадку наявності даних, що підтверджують належне повідомлення такої особи про місце і час розгляду справи. При цьому, обов`язок повідомляти особу про місце і час розгляду справи не пізніше ніж за три дні до дати розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи. Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Повідомлення має на меті забезпечення участі особи у розгляді уповноваженим державним органом справи про адміністративне правопорушення.

Даний висновок узгоджується з правовою позицією, що міститься, зокрема, у постановах Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 742/3757/16-а, від 31.01.2019 у справі № 760/10803/15-а, від 19.09.2019 у справі № 686/21230/16-а, від 30.09.2019 у справі № 486/92/17.

Особі, до якої застосовується адміністративне стягнення, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже робить це право недієвим.

Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа. Такий обов`язок вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи за три дні до дати розгляду справи.

З`ясовуючи поінформованість особи про час та місце розгляду справи, суд також повинен зважати на поведінку особи, яка притягується до відповідальності. Ухилення від одержання повідомлення або інші недобросовісні дії, які свідчать про намагання уникнути участі в засіданні, не можуть бути підставою для скасування постанови.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 запрошувалася до підрозділу Національної поліції для розгляду справи про притягнення до адміністративної відповідальності на 08 год. 30 хв. 23.08.2023 ( а.с. 43) та на 08 год. 30 хв. 29.08.2023 ( а.с. 45). Повідомлення остання отримала 19.08.2023 та 09.09.2023, відповідно, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 50, 49). Таким чином, остання отримала повідомлення про місце, дату та час розгляду справи уже після винесення оскаржуваної постанови.

Листами ВП №3 Миргородського РВП ГУНП в Полтавській області на ім`я адвоката Колоусова Я. повідомлялося про розгляд справи щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності на вищевказані дати, з проханням повідомити ОСОБА_1 ( а.с. 44, 46, 47, 48). Проте матеріали справи не містять інформації про те, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення особа, яка притягається до адміністративної відповідальності користувалася послугами захисника адвоката Колоусова Я.П., відсутні будь які докази, які підтверджують повноваження останнього на захист інтересів ОСОБА_1 під час розгляду справи про притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП. Таким чином, зазначені листи не свідчать про належне повідомлення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності про місце, дату та час розгляду справи.

Суд вважає безпідставним посилання сторони відповідача на відеозапис телефонної розмови, як на належне повідомлення ОСОБА_1 про день та час розгляду справи, оскільки оскаржувана постанова не містить посилання на вказаний доказ, наданий суду відеозапис не містить інформації про дату його створення, про технічний засіб фіксації, файл відеозапису датований 28.09.2023, у той час, коли оскаржувана постанова прийнята 29.08.2023, що свідчить про неналежність даного доказу.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 9 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюється на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

За нормою ч. 2 ст. 73 КАС України, яка визначає поняття належності доказів, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У ч. 3 ст. 286 КАС України визначено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим у частині частини другої статті 2 КАС України не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за наявними критеріями.

Завдання адміністративного судочинства полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше було б порушено принцип розподілу влади.

Принцип розподілу влади заперечує надання адміністративному суду адміністративно - дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право, тому завданням адміністративного судочинства завжди є контроль легальності. Перевірка доцільності переступає компетенцію адміністративного суду і виходить за межі адміністративного судочинства.

З огляду на положення КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесенні до компетенції цього органу.

Ураховуючи те, що внаслідок недотримання відповідачем процедури провадження у справі про адміністративне правопорушення позивач не мала змоги належним чином і у повному обсязі реалізувати свої права, окрім іншого, подавати пояснення та заперечення у справі про адміністративне правопорушення, а також докази на підтвердження обставин своєї невинуватості, й такі документи відповідачем не досліджувались і не враховувались під час розгляду справи відносно ОСОБА_1 , суд приходить до переконання, що постанову серії БАД №328927 від 29.08.2023 слід скасувати, а справу передати на новий розгляд.

Аналогічні правові висновки містяться у постанові Верховного Суду від 12.05.2020 у справі № 490/236/16-а.

Ухвалюючи дане судове рішення, суд керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення Серявін та інші проти України) та Висновком № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі Серявін та інші проти України (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Позивач сплатила судовий збір відповідно до вимог Закону України "Про судовий збір" в розмірі 536, 80 грн., у матеріалах справи є докази на підтвердження понесення позивачем судових витрат, у зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог позивача, є підстави для стягнення з відповідача на користь позивача частини судових витрат понесених позивачем та компенсації їх за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Полтавській області.

Керуючись ст. 9, 77, 90, 139, 243-246, 255, 286 КАС України, суд,

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД №328927 за ч. 1 ст. 122 КУпАП відносно ОСОБА_1 скасувати та надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи).

В іншій частині заявлених позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати у розмірі 268 (двісті шістдесят вісім) гривень 40 копійок за рахунок бюджетних асигнувань юридичної особи Головного управління національної поліції в Полтавській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

На виконання п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України судом зазначається повне найменування сторін:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;

представник позивача: адвокат Колоусов Ярослав Петрович, адреса: вул. Ярослава Мудрого, 71, оф. 201, м. Суми, свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЧН №001027 від 26.02.2021;

відповідач: Головне управління Національної поліції в Полтавській області, , юридична адреса: вул. Пушкіна, 83, м. Полтава.

Суддя Я.В. Прасол