Справа № 303/7556/23
Суддя: Курах Л. В.
Дата ухвалення: 2023-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №303/7556/23
2а/303/60/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2023 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області

у складі головуючого судді Курах Л.В.

секретар судового засідання Немеш Г.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення,-

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7467751 від 05.08.2023 року, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.122 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 510 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05 серпня 2023 року працівником Управління патрульної поліції в Закарпатській області, інспектором старшим лейтенантом поліції Капітан В.С. УПП 6 ат. 4 рота, було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7467751. У вказаній постанові встановлено, що 05 серпня 2023 року о 23:32:54 год позивач керував транспортним засобом без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушила п.19.1а Правил дорожнього руху (далі ПДР). Винним себе у скоєнні правопорушення не визнає, оскільки постанова винесена з порушенням норм права, є незаконною, а саме: дана справа була розглянута з винесенням постанови 05.08.2023 року, тобто, в той же день після виявлення правопорушення; в оскаржуваній постанові не наведено жодного доказу його вини у скоєнні даного правопорушення; розмір накладеного адміністративного стягнення визначено суб`єктом владних повноважень у вигляді конкретної грошової суми 510,00 гривень, що не передбачено положеннями Кодексу України про адміністративні правопорушення; відповідно до оскаржуваної постанови порушено п.19.1а ПДР, за що передбачена відповідальність за ч.1 ст.121 КУпАП, а не як зазначено у постанові ч.2 ст.122 КУпАП.

Позивач вважає, що оскаржувана постанова винесена з порушенням вимог законодавства. У зв`язку із чим, просить скасувати зазначену постанову.

Ухвалою від 16.08.2023 року призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

31 серпня 2023 року відповідач Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції подали відзив на позов, з яким не погоджуються з наступних підстав. 05 серпня 2023 року о 23:32 год. під час несення служби в м.Мукачево по вул.Олександра Духновича, 66 було помічено транспортний засіб «ЗАЗ 110557» номерний знак « НОМЕР_1 », водій якого керував без ввімкненого ближнього світла фар у темну пору доби, чим порушив вимоги п.19.1.а ПДР України, а саме: користування зовнішніми світловими приладами у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкненні такі світлові пристрої: на всіх механічних транспортних засобах фари ближнього (дальнього) світла та скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.2 ст.122 КУпАП. Поліцейським при винесені постанови на ОСОБА_1 надано оцінку всім обставинам справи, враховано докази, які вказують, що позивачем вчинено вказані в постанові адміністративні правопорушення та накладено стягнення з дотриманням норм чинного законодавства. Вказують, що згідно статті 283 КУпАП в змісті постанови не передбачено вказувати доведення вини позивача. Зазначають, що згідно п.10 Розділу ІІІ Наказу МВС від 07.11.2015 року №1395 «Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставинах справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю». Щодо вимоги представника позивача про застосування неправильної статті КУпАП вказують, що позивач не заявив про відсутність включеного світла фар через технічну несправність транспортного засобу та додаткових клопотань не заявляв тому ця вимога є безпідставною. Щодо суми штрафу зазначає, що вона визначається в грошовому еквіваленті відповідно до суми неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Просять відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 за безпідставністю.

Разом з відзивом відповідач Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції подали заяву про поновлення строків на подачу відзиву. За правилами частини п`ятої статті 162 КАС України, відзив подається в строк, встановлений судом, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Дана ухвала суду отримана відповідачем 17.08.2023 року, тому вважається таким, що подане у строк.

18.09.2023 року позивачем подано до суду відповідь на відзив, у якій просить поновити строк для подачі, оскільки станом на 18.09.2023 відзив на позов від відповідача позивачем не отримано, також відповідачем 1 не надано суду доказів надсилання відзиву на позов відповідачу 2. Представник позивача ознайомився з відзивом 12.09.2023 року, отримав фотокопію відзиву, а також додані до нього відеоматеріали. Надані відеозаписи не спростовують доводи щодо не роз`яснення права щодо можливості користування юридичною допомогою. Крім того поза кадром залишились його детальні пояснення щодо технічної несправності зовнішніх світлових приладів. Однак мої пояснення не були взяті до уваги та до мене неправомірно застосовано санкцію статті правопорушення, яке я не вчиняв та передбачає більш сувору санкцію. У частинах першій, другій статті 258 Кодексу визначено випадки, коли протокол про вчинення адміністративного правопорушення не складається, а адміністративне стягнення накладається і стягується на місці вчинення правопорушення, якщо особа не оспорює допущеного нею правопорушення і адміністративного стягнення, що на неї накладається, а розмір штрафу не перевищує передбаченого у Кодексі неоподаткованого мінімуму доходів громадян. Разом з цим ч.2 ст.122 КУпАП відсутня у переліку у ч.1,2 ст.258 КУпАП серед випадків, коли протокол про адміністративне правопорушення не складається. Також зміст оскаржуваної постанови не містить інформації про технічний засіб, яким здійснено відеозапис та не містить порядок оскарження адміністративного стягнення. Строк розгляду даної справи не входить у перелік статей, розгляд яких проводиться у менший, ніж п`ятнадцятиденний строк закріплений у кодексі. Позивачу не було роз`яснено його права. Суд задовольняє клопотання позивача та поновляє строк подачі відповіді на відзив.

13.10.2023 року відповідач Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції подали заперечення, у якому вважає вимоги позивача безпідставними, а також такими, що не підлягають задоволенню, оскільки позивача ознайомлено зі змістом постанови, та запропоновано під підпис отримати її копію. Також запропоновано надати окремі пояснення з приводу події в цілому, з правами позивач був ознайомленний, що підтверджує наданий відеозапис. Вважають, що позивач був належним чином повідомлений про розгляд справи та дослідження доказів проводилось належним чином. Просять відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Судом встановлено, що 05 серпня 2023 року о 23 год. 32 хв. інспектором старшим лейтенантом поліції Капітан В.С. УПП 6 ат. 4 рота в Закарпатській області відносно ОСОБА_1 було винесено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7467751 від 05.08.2023 року, якою ОСОБА_1 було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 гривень.

Відповідно до вказаної постанови, 05 серпня 2023 року о 23 год. 32 хв. в м.Мукачево по вул.Олександра Духновича, 66, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом ЗАЗ 110557 номерний знак НОМЕР_1 без ввімкненого світла фар у темну пору доби, чим порушив п.19.1.а Правил дорожнього рухуУкраїни.

Вирішуючи питання про наявність в діях позивача ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Положеннями ч. 6 ст.55 Конституції України закріплено, що кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Згідно із ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» від 30.06.1993 № 3353-XII(далі - Закон № 3353-XII), учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону № 3353-XIIвстановлюютьПравила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Пунктом 1.9 Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Пунктом 19.1 (а) Правил дорожнього руху визначено, що у темну пору доби та в умовах недостатньої видимості незалежно від ступеня освітлення дороги, а також у тунелях на транспортному засобі, що рухається, повинні бути ввімкнені такі світлові пристрої на всіх механічних транспортних засобах фари ближнього (дальнього) світла.

Згідно з ч. 2 ст. 122 КУпАП, порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування підчас руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів підчас виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди, тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі тридцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Представником відповідача надано відеозаписи з камери реєстратора автомобіля патрульної поліції та бодікамери працівників патрульної поліції які зупинили ОСОБА_1 з яких чітко видно, що працівники патрульної поліції здійснюючи рух на перехресті вулиць Воз`єднання Олександра Духновича побачили як рухається автомобіль марки ЗАЗ 110557 без увімкненого ближнього світла фар, у зв`язку з чим вони розвернулися та зупинили вказане авто, в той же час на відеозаписах з бодікамери працівника патрульної поліції № 473452 водій з самого початку спілкування не заперечує щодо вчинення адміністративного правопорушення. Крім того, до початку розгляду справи працівником поліції роз`яснено йому його права та право на захист, у ОСОБА_1 були відсутні будь які клопотання, в тому числі і щодо звернення за отриманням правової допомоги, у зв`язку з чим відбувся розгляд справи, після якого ОСОБА_1 отримав копію постанови.

Щодо складання протоколу про адміністративне правопорушення.

В силу ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Законом України від 14 липня 2015 року N 596-VII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вдосконалення регулювання відносин у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху" внесено зміни до ст. 258 КУпАП, зі змісту яких вбачається, що у разі вчинення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, протокол про адміністративне правопорушення не складається навіть якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, а уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Таким чином, виявлене відповідачем адміністративне правопорушення не підлягає оформленню протоколом, а вирішення питання про притягнення водія до адміністративної відповідальності має відбуватись на місці його вчинення шляхом складання відповідної постанови, тобто за правилами ч. 4 ст. 258 КУпАП, що кореспондується з положеннями ч. 6 ст. 276 КУпАП.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини в справі "O'Halloran and Francis v. the United Kingdom" будь-хто, хто вирішив володіти чи керувати автомобілем, знав, що таким чином він піддає себе режиму регулювання, котрий застосовується, оскільки визнавалося, що володіння і користування автомобілем може потенційно завдати серйозної шкоди. Можна вважати, що ті, хто вирішив володіти та керувати автомобілями, погодилися на певну відповідальність та обов`язки.

Отже, водій при керуванні транспортним засобом зобов`язаний в першу чергу дотримуватись вимог ПДР України.

Варто зауважити, що згідно з п. 1.5 ПДР України дії або бездіяльність учасників дорожнього руху та інших осіб не повинні створювати небезпеку чи перешкоду для руху, загрожувати життю та здоров`ю громадян, завдавати матеріальних збитків.

Наведені доводи позивача не спростовують встановленого факту порушення ним Правил дорожнього руху та відповідно складу адміністративного правопорушення, дії відповідача відповідають законодавчо встановленій процедурі розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Відповідно до статті 293 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді скарги на постанову по справі про адміністративне правопорушення перевіряє законність і обґрунтованість винесеної постанови і приймає одне з таких рішень: 1) залишає постанову без зміни, а скаргу без задоволення; 2) скасовує постанову і надсилає справу на новий розгляд; 3) скасовує постанову і закриває справу; 4) змінює захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Стосовно того, що постанови не містить будь-яких доказів, отриманих в порядку, визначеному чинним законодавством України, щодо вчинення водієм адміністративного правопорушення суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення. Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Суд вважає, що оскаржувана постанова відповідає всім зазначеним вимогам.

Разом з тим, суд зазначає, що окремі недоліки оформлення оскаржуваної постанови не повинні сприйматися як безумовні підстави для висновку щодо протиправності оскаржуваної постанови і, як наслідок, про її скасування.

Якщо оскаржувану постанову прийнято відповідачем у межах його компетенції та з її змісту можна чітко встановити зміст цієї постанови (зокрема, порушення законодавства, за яке особа притягається до відповідальності) така постанова може бути визнана правомірною навіть у разі, коли не дотримано окремих елементів форми спірного рішення.

Недоліки оформлення оскаржуваної постанови не можуть бути самостійною підставою для визнання протиправним такого рішення за умови, якщо позивачем вчинено порушення вимог Правил дорожнього руху, оскільки при розгляді спорів перевага надається змісту документа порівняно з його зовнішньою формою.

Разом з тим, пункт 1 статті 247 КУпАП вказує на те, що обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно з ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення осіб, які беруть участь у справі, та інші обставини, які мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються судом такими засобами: письмовими,речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Відповідно до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа), встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показання ми технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки,засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст.31 Закону України "Про Національну поліцію" поліція може застосовувати такі превентивні заходи, окрім іншого, як застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 40 Закону України «Про національну поліцію», передбачено застосування технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.

Статтею 252 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Відповідно до вимог статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У даному випадку на підтвердження здійсненого позивачем правопорушення, представник відповідача надав до суду відео матеріал, який здійснювався з нагрудної камери поліцейського.

Згідно відеозапису із нагрудної камери працівника поліції ОСОБА_1 керував автомобілем марки ЗАЗ 110557 номерний знак НОМЕР_1 о 23 год. в м.Мукачево по вул.Олександра Духновича, 66, без ввімкнених фар ближнього світла, де він і був зупинений працівниками поліції.

Зі змісту спірної постанови вбачається, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом без увімкненого ближнього світла фар 05.08.2023 року о 23:32:54 год.

Частиною 1 статті 9 КУпАП, передбачено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

В силу ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Щодо посилань позивача на те, що працівником поліції не було вжито жодних дій щодо надання водію можливості реалізувати своє право на отримання правової допомоги, суд вважає безпідставним, оскільки як зафіксовано на відеозаписі з нагрудних камер відеоспостереження, працівник поліції роз`яснила позивачу передбачені законом права та обов`язки, у тому числі право користуватись юридичною допомогою адвоката, порядок оскарження постанови разом з тим, позивач не вчиняв жодних спроб скористатись такою допомогою.

Жодних інших клопотань, в тому числі і щодо відкладення розгляду справи, під час розгляду адміністративної справи, позивачем надано не було, а тому, твердження позивача про незаконність та необґрунтованість постанови про притягнення до адміністративної відповідальності, не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи.

Крім цього, постановою Мукачівського міськрайонного суду від 26.09.2023 по справі № 303/7543/23, позивача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. Так, у вказаній постанові судом встановлений факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, за що була винесена оскаржувана постанова.

Таким чином, судом встановлено, що позивачем ОСОБА_1 допущено порушення правил дорожнього руху в частині невиконання ним встановленого п. 19.1 Правил дорожнього руху обов`язку увімкнення ближнього світла на механічних транспортних засобах у темну пору доби.

Оцінюючи встановлене, суд дійшов висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, яке доведено належними та допустимими доказами. Відповідач під час винесення оскаржуваної постанови діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, а тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови.

Відповідно до ч. 1 ст. 143 КАС України, суд вирішує питання щодо судових витрат у рішенні, постанові або ухвалі.

Згідно з частиною першою статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено, відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати, йому не відшкодовуються.

На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 5, 9, 72, 73, 77, 78, 134, 139, 241-246, 250, 255, 268-272, 286, 295, 297 КАС України, суд,-

п о с т а н о в и в:

В позові ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про адміністративне правопорушення - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ).

Представник позивача: Баняс Володимир Володимирович (89600, вул.Недецеї Яноша, буд.29, офіс18, м.Мукачево, Закарпатська область).

Відповідач: Управління патрульної поліції в Закарпатській області Департаменту патрульної поліції (88006, м. Ужгород, вул. О.Кошового, 2, Закарпатська область).

Відповідач: Департамент патрульної поліції (03048, вул. Федора Ернста, 3, м. Київ, ).

Головуюча Л.В.Курах