Справа № 200/5151/23
Суддя: Циганенко А.І.
Дата ухвалення: 2023-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2023 року Справа№200/5151/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Циганенка А.І., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

16 вересня 2023 року з використанням підсистеми «Електронний суд» адвокат Сакун В.А., представник позивача ОСОБА_1 , подав до суду адміністративний позов до відповідача, Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області про відмову у призначенні пенсії від 04.05.2023 №50;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до пільгового стажу згідно з ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування» періоди роботи позивача з 01.11.2014 по 26.01.2015, з 18.03.2015 по 01.11.2017, з 16.11.2017 по 29.09.2019, з 05.10.2019 по 30.06.2022 на посаді помічника командира загону та повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 30.11.2022.

В обґрунтування позовних вимог адвокат зазначив, що 30.11.2022 позивач подав заяву про призначення пенсії за наявності пільгового стажу, як працівник підземний та працівник у воєнізованому гірничорятувальний загоні.

04.01.2023 відповідач прийняв рішення №50, яким відмовив позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах. Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 31.03.2023 у справі №200/575/23 рішення про відмову в призначенні пенсії було скасовано та зобов`язано відповідача зарахувати до страхового стажу позивача згідно з ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування період навчання у Донецькому політехнічному інституті на денний формі навчання з 01.09.1992 по 31.07.1997, періоди роботи з 02.10.1998 по 05.10.1998, з 06.09.1999 по 08.09.1999, з 18.12.2003 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.10.2014, з 02.11.2017 по 15.11.2017, з 30.09.2019 по 04.10.2019, з 08.08.2022 по 21.08.2022.

04.05.2023 рішенням №50 відповідач відмовив у призначенні пенсії у зв`язку із недостатністю стажу для дострокового виходу на пенсію: пільговий стаж становить: роботи за Списком №1 29 років 11 місяців 1 день; роботи підземні, професії за постановою № 202 (25) 22 роки 5 місяців 11 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Відповідач проігнорував уточнюючу довідку щодо характеру роботи №01/168 від 12.09.2023 і не зарахував до страхового стажу позивача за ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування періоди роботи з 01.11.2014 по 26.01.2015, з 18.03.2015 по 01.11.2017, з 16.11.2017 по 29.09.2019, з 05.10.2019 по 30.06.2022 на посаді помічника командиру загону у 10-му воєнізованому гірничорятувальний загоні ДВГРС України при обслуговуванні підприємств надкатегорійних по газу та небезпечних за раптовими викидами вугілля та газу.

На думку позивача, спірні період роботи підлягають включенню до страхового стажу, який дає право на пільгову пенсію згідно з ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області подало відзив, в якому позовні вимоги не визнало, просило відмовити в їх задоволенні повністю з таких підстав.

На виконання рішення суду від 31.03.2023 у справі №200/575/23 ОСОБА_1 зараховано до пільгового стажу згідно з ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування період навчання у Донецькому політехнічному інституті на денний формі навчання з 01.09.1992 по 31.07.1997, та періоди роботи з 02.10.1998 по 05.10.1998, з 06.09.1999 по 08.09.1999, з 18.12.2003 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.10.2014, з 02.11.2017 по 15.11.2017, з 30.09.2019 по 04.10.2019, з 08.08.2022 по 21.08.2022.

Періоди роботи з 01.11.2014 по 26.01.2015, з 18.03.2015 по 01.11.2017, з 16.11.2017 по 29.09.2019, з 05.10.2019 по 30.06.2022 зараховані до пільгового стажу роботи за Списком №1 згідно з довідкою від 30.11.2022 №01/166, яка видана Десятим воєнізованим гірничорятувальним загоном. До пільгового стажу роботи згідно з ч. 3 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вказані періоди не зараховані, оскільки посада «помічник командира загону» відсутня в переліку посад, який затверджений постановою Кабінетом Міністрів України від 31.03.1994 №202. Аналіз наявних в матеріалах електронної пенсійної справи документів показав, що пільговий стаж роботи позивача становить: по Списку №1 - 29 років 11 місяців 01 день; роботи підземні, професії за постановою №202 (25) - 22 роки 05 місяців 11 днів.

Вказаного пільгового стажу недостатньо для призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку згідно з ч. 3 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування позивач не досяг необхідного пенсійного віку.

Зважаючи на викладене вище, 04.05.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області прийнято рішення №50 про відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах незалежно від віку згідно з частиною 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, підтвердженого в установленому порядку.

25 вересня 2023 року позовна заява залишена без руху і позивачу наданий строк для усунення її недоліків.

04 жовтня 2023 року відкрито провадження у справі та її розгляд призначений за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

04 жовтня 2023 року у відповідача витребувані докази.

Дослідивши докази, письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти нього, суд встановив наступне.

30 листопада 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , подав заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

04 січня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області було прийнято рішення №50, яким ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пенсії на пільгових умовах згідно з частиною 3 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу роботи, підтвердженого в установленому законодавством порядку.

31 березня 2023 року рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/575/23 рішення про відмову в призначенні пенсії №50 від 04 січня 2023 року було скасовано та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Полтавській області зарахувати до пільгового стажу ОСОБА_1 згідно з частиною 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період навчання у Донецькому політехнічному інституті на денний формі навчання з 01.09.1992 по 31.07.1997, та періоди роботи з 02.10.1998 по 05.10.1998, з 06.09.1999 по 08.09.1999, з 18.12.2003 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.10.2014, з 02.11.2017 по 15.11.2017, з 30.09.2019 по 04.10.2019, з 08.08.2022 по 21.08.2022.

04 травня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Полтавській області прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії за віком №50, в якому зазначено, що воно прийнято на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31.03.2023 по справі № 200/575/23, повторно розглянуто заяву від 30.11.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків сформованих судом у даному рішенні.

На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 31.03.2023 по справі №200/575/23 зараховано до пільгового стажу згідно з ч. 3 ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» період навчання у Донецькому політехнічному інституті на денний формі навчання з 01.09.1992 по 31.07.1997, та періоди роботи з 02.10.1998 но 05.10.1998, з 06.09.1999 по 08.09.1999, з 18.122003 по 31.12.2003, з 01.01.2004 по 31.10.2014, з 02.11.2017 по 15.11.2017, з 30.09.2019 по 04.10.2019, з 08.08.2022 по 21.08.2022.

Аналіз наданих документів показує, шо пільговий стаж роботи становить: по Списку №1 - 29 років 11 місяців 01 день; роботи підземні, професії за постановою №202 (25) - 22 роки 05 місяців 11 днів, якого недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах незалежно від віку згідно частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В трудову книжку серії НОМЕР_1 , яка видана на ім`я ОСОБА_1 внесені такі записи:

ДЕСЯТИЙ ВОЄНІЗОВАНИЙ ГІРНИЧОРЯТУВАЛЬНИЙ ЗАГІН

№19 01.11.2014 прийнятий по переведенню з 1 ВГРЗ помічником командиру загону виробничо-профілактичної служби на умовах контракту, наказ №156/к від 31.10.2014;

№20 26.01.2015 звільнений за власним бажанням у зв`язку зі зміною місця проживання, ст. 39 КЗпП України, наказ №17/к від 26.01.2015;

ДЕСЯТИЙ ВОЄНІЗОВАНИЙ ГІРНИЧОРЯТУВАЛЬНИЙ ЗАГІН

№21 18.03.2015 прийнятий у виробничо-профілактичну службу помічником командира загону на умовах контракту, наказ №69/к від 18.03.2015;

№22 01.07.2022 переведений командиром взводу у виробничо-профілактичну службу на умовах контракту, наказ №150/к від 30.06.2022.

За інформацією, яка міститься в Реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування («Індивідуальні відомості про застраховану особу» форма ОК-7), страховий стаж ОСОБА_1 за періоди роботи з 01.11.2014 по 26.01.2015, з 18.03.2015 по 01.11.2017, з 16.11.2017 по 29.09.2019, з 05.10.2019 по 30.06.2022 в Десятому воєнізованому гірничорятувальному загоні () облікований за кодом ЗПЗ013А1.

Спірним у справі є питання про те, чи надає стаж роботи позивача в періоди з 01.11.2014 по 26.01.2015, з 18.03.2015 по 01.11.2017, з 16.11.2017 по 29.09.2019, з 05.10.2019 по 30.06.2022 у 10-му воєнізованому гірничорятувальному загоні ДВГРС України право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до частини 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При ухваленні рішення суд виходив з наступних мотивів та керувався такими положеннями законодавства.

Україна є […] правова держава (стаття 1 Конституції України).

Людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (стаття 3 Конституції України).

Згідно з частиною 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними (стаття 46 Конституції України).

Згідно з пунктом 6 частини 1 статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788-ХІІ) та Законом України від 09 липня 2003 року №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закону №1058-ІV).

Закон №1788-ХІІ був введений в дію з 01 січня 1992 року в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону; з 01 квітня 1992 року в повному обсязі.

01 січня 2004 року набув чинності Закон №1058-ІV.

Відповідно до частини 2 статі 24 Закону №1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Система персоніфікованого обліку була введена в дію 01 січня 2004 року на виконання Указу Президента України від 4 травня 1998 року №401 «Про заходи щодо впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі обов`язкового державного пенсійного страхування» згідно постанов Кабінету Міністрів України №1854 від 12 грудня 2002 року та №303 від 12 березня 2003 року.

Таким чином, страховий стаж позивача за періоди роботи з 01.11.2014 по 26.01.2015, з 18.03.2015 по 01.11.2017, з 16.11.2017 по 29.09.2019, з 05.10.2019 по 30.06.2022 має обчислюватися відповідно до вимог Закону №1058-ІV за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Пунктом 2 Розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-ІV встановлено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди. До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відповідно до частини 3 статті 114 Закону №1058-ІV працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років.

Отже, право на пенсію незалежно від віку мають особи, які

або не менше 25 років були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України,

або не менше 20 років були безпосередньо зайняті повний робочий день на таких роботах, зокрема, як робітник очисного вибою, прохідник, вибійник на відбійних молотках, машиніст гірничих виймальних машин.

У спірні періоди позивач працював в Десятому воєнізованому гірничорятувальному загоні, а отже входив до особового складу гірничорятувальних частин.

Ця обставинна не є спірною, але при цьому слід мати на увазі таке.

Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202, із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України №341від 10.05.2018 (далі Список №202).

Згідно зі Списком №202 право на пенсію незалежно від віку мають респіраторники, командири відділень і взводів, їх заступники (помічники) гірничорятувальних частин, які обслуговують шахти і рудники, небезпечні щодо газодинамічних явищ, гірничих ударів, надкатегорійні і третьої категорії за газом.

Судом встановлено, що в періоди з 01.11.2014 по 26.01.2015, з 18.03.2015 по 01.11.2017, з 16.11.2017 по 29.09.2019, з 05.10.2019 по 30.06.2022 позивач працював на умовах контракту в Десятому воєнізованому гірничорятувальному загоні на посаді помічника командиру загону виробничо-профілактичної служби.

Таким чином, робота позивача в періоди з 01.11.2014 по 26.01.2015, з 18.03.2015 по 01.11.2017, з 16.11.2017 по 29.09.2019, з 05.10.2019 по 30.06.2022 на посаді помічника командиру загону виробничо-профілактичної служби в Десятому воєнізованому гірничорятувальному загоні не дає право на пенсію незалежно від віку згідно з частиною 3 статті 114 Закону №1058-ІV.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, адвокат зазначив, що відповідач проігнорував уточнюючу довідку щодо характеру роботи №01/168 від 12.09.2023.

Суд відхиляє даний аргумент, оскільки на дату прийняття спірного рішення (04 травня 2023 року) довідка №01/168 від 12.09.2023 ще не була видана Десятим воєнізованим гірничорятувальним загоном, а тому відповідач не міг її не тільки врахувати, але навіть і дослідити.

Крім того, з довідки №01/168 від 12.09.2023 вбачається, що в періоди з 01.11.2014 по 26.01.2015, з 18.03.2015 по 01.11.2017, з 16.11.2017 по 29.09.2019, з 05.10.2019 по 30.06.2022 позивач працював на посаді командира загону і роботодавець, Десятий воєнізований гірничорятувальний загін, облікував цей стаж за Списком №1, тобто як роботу, яка дає право на пільгову пенсію згідно з пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-ІV.

Отже, суд доходить висновку, що періоди роботи позивача з 01.11.2014 по 26.01.2015, з 18.03.2015 по 01.11.2017, з 16.11.2017 по 29.09.2019, з 05.10.2019 по 30.06.2022 не підлягають зарахуванню до пільгового стажу згідно з частини 3 статті 114 Закону №1058-ІV.

Оскільки відповідач законно відмовив у включенні спірного періоду роботи до страхового стажу згідно з частини 3 статті 114 Закону №1058-ІV і ця обставина була єдиною підставою для оскарження спірного рішення про відмову в призначенні пенсії, суд доходить висновку про необґрунтованість позовних вимог і в цій частині.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) встановлено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Згідно з частиною 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на Відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Статтею 90 КАС України визначено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до статті 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов висновку, що позовні вимоги пред`явлені до відповідача безпідставно, а тому в їх задоволенні слід відмовити повністю.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Судові витрати по сплаті судового збору, понесені позивачем, покладаються на останнього (стаття 139 КАС України).

Керуючись статтями 2, 3-10, 20, 22, 25, 72-77, 90, 132, 139, 143, 241-246, 250, 251, 255, 263, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області (юридична адреса: 36014, м. Полтава, вул. Соборності, буд 66, , e-mail: ) про визнання протиправним та скасування рішення про відмову у призначенні пенсії №50 від 04.05.2023, зобов`язання зарахувати до пільгового стажу згідно з частиною 3 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування» періоди роботи з 01.11.2014 по 26.01.2015, з 18.03.2015 по 01.11.2017, з 16.11.2017 по 29.09.2019, з 05.10.2019 по 30.06.2022 на посаді помічника командира загону та повторно розглянути заяву про призначення пенсії від 30.11.2022, відмовити повністю.

Повний текст рішення складено 03 листопада 2023 року.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення.

Суддя А.І. Циганенко