Справа № 160/20810/23
Суддя: Сафронова С.В.
Дата ухвалення: 2023-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

01 листопада 2023 року м. Дніпросправа № 160/20810/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Сафронової С.В. (доповідач),

суддів: Чепурнова Д.В., Коршуна А.О.,

розглянувши в у порядку письмового провадження в м. Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року про повернення позовної заяви

в адміністративній справі №160/20810/23 за позовом ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального Управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, Державної установи «Ігренський виправний центр №133», Міністерства юстиції України про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року адміністративний позов ОСОБА_1 до Південно-Східного міжрегіонального Управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, Державної установи «Ігренський виправний центр №133», Міністерства юстиції України про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії повернуто позивачу.

Не погодившись з ухвалою суду позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, та порушення судом норм процесуального права просить оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що, при дослідженні питання пропуску строку звернення до суду із позовом у цій справі, судом першої інстанції не було враховано належним чином тих обставин, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.06.2022 (залишеним без змін ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06.07.2023) ОСОБА_1 визнано невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 386 КК України, ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 365 КК України. Повний текст ухвали Дніпровського апеляційного суду від 06.07.2023 був оголошений судом 11.07.2023 за відсутності осіб. Відповідно до довідки з Дніпровського апеляційного суду від 29.08.2023 за №04.4-59ЗГ/263/2023 лише 17.07.2023 була підготовлена до видачі копія ухвали суду від 06.07.2023 по справі №203/692/14-к, яку особисто під підпис ОСОБА_1 отримав 19.07.2023. 25.07.2023 на підставі ст.ст. 6, 7, 8, 10 Закону №266/94-ВР ОСОБА_1 із відповідною заявою звернувся до начальника Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції за захистом своїх прав. 28.07.2023 Південно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції Тумакову А.С. відмовлено у його вимогах і вказано про відсутність підстав для визнання недійсним наказу №138 о/с від 19.12.2011 Управління Державного департаменту з питань виконання покарань в Дніпропетровській області та інших похідних вимогах. Не погодившись з відмовою ОСОБА_1 17.08.2023 звернувся з позовом до суду у цій справі. З наведеного, на думку позивача, слідує, що місячний строк на звернення до суду із позовом у цій справі ним не пропущено, оскільки останній починається з дня відмови Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції (28.07.2023) у задоволенні заяви ОСОБА_1 , чим було порушено його права.

Південно-Східне міжрегіональне Управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції та Міністерство юстиції України подали відзиви на апеляційну скаргу позивача, в яких просили суд апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції без змін як законну та обґрунтовану.

Розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження у відповідності до приписів ст. 311 КАС України.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, надану правову оцінку дослідженим судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду у цій справі із позовом до Південно-Східного міжрегіонального Управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції, Державної установи «Ігренський виправний центр №133», Міністерства юстиції України, в якому просив:

1. Визнати протиправними дії Південно-Східного міжрегіонального Управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про відмову визнати недійсним наказ №138 від 19.12.2011 року про звільнення з 14.12.2011 року на підставі ст. 6 Закону №266/94-ВР;

зобов`язати Південно-Східне міжрегіональне Управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції скасувати наказ №138 о/с від 19.12.2011 року шляхом видання нового наказу про визнання недійсним наказ №138 о/с від 19.12.2011 та як наслідок поновити ОСОБА_1 на роботі з 14.12.2011 і звільнити у зв`язку з ліквідацією підприємства, установи, організації, коди відбулись певні зміни. У зв`язку з цим визначити вислугу років на день звільнення та внести у трудову книжку відповідний запис, а також видати копію наказу про моє звільнення у зв`язку з ліквідацією установи ІВЦ-133 (враховуючи вищезазначені зміни) на руки ОСОБА_1 ;

зобов`язати Південно-Східне міжрегіональне Управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції видати на руки ОСОБА_1 , копію наказу про визнання недійсним наказ №138 від 19.12.2011 року, згідно з яким я був звільнений з роботи (посади) у зв`язку з незаконним притягненням до кримінальної відповідальності;

зобов`язати Південно-Східне міжрегіональне Управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції подати для внесення в порядку, встановленому Пенсійним фондом України за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомості про визнання недійсним запису про звільнення з роботи (посади) за пунктом 66 Положення про проходження служби рядовим і начальницьким складом органів внутрішніх справ України (за скоєння вчинків, що дискредитують звання рядового і начальницького складу органів внутрішніх справ) у зв`язку з незаконним притягненням до кримінальної відповідальності та незаконним відстороненням від посади відповідно до нового наказу;

2. Визнати протиправними дії Південно-Східного міжрегіонального Управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про відмову у зарахуванні до загального трудового стажу ОСОБА_1 , так і до стажу роботи за посадою, стажу державної служби, безперервного стажу, термін перебування під вартою, відсторонення від посади, а також час, протягом якого він не працював в ДКВС, у зв`язку з чим:

зобов`язати Південно-Східне міжрегіональне Управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції зарахувати як до загального трудового стажу, так і до стажу роботи за спеціальністю, стажу державної служби, безперервного стажу термін перебування під вартою з 15.07.2011 року по 04.07.2013 рік, який становить 1 рік 11 місяців 19 днів, що в пільговому обчисленні на підставі п.п.а) п. 3 постанови КМУ №393 становить 6 років 27 днів;

зобов`язати Південно-Східне міжрегіональне Управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції при призначені пенсії за віком на пільгових умовах і за вислугу років врахувати період, в який ОСОБА_1 не працював в органах Державної кримінально-виконавчої служби, прирівняти його до роботи в органах ДКВС, яка передувала незаконному притягненню до кримінальної відповідальності.

3. Визнати протиправними дії відповідача Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції про відмову повернути ОСОБА_1 на дошку пошани Управління, у зв`язку з чим:

зобов`язати Південно-Східне міжрегіональне Управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції повернути ОСОБА_1 на дошку пошани Управління.

4. Зобов`язати голову комісії з ліквідації Державної установи «Ігренський виправний центр №133, ОСОБА_2 , першого заступника начальника установи з нагляду і безпеки, охорони та оперативної роботи державної установи Дніпровська виправна колонія №89 виплатити ОСОБА_1 заробітну плату за весь час вимушеного прогулу до винесення судом рішення про поновлення на роботі незаконно звільненого працівника, шляхом видання письмового наказу та стягнути на користь ОСОБА_1 суму на час подачі заяви про поновлення його прав до Управління на 25.07.2023 рік, яка становить 497972,08 грн, або якщо це не можливо внаслідок банкрутства та повної ліквідації установи, стягнути вищевказану суму з власника ІВЦ-133 Міністерства юстиції України.

Підставою для звернення ОСОБА_1 до суду із наведеним позовом слугувало прийняття Кіровським районним судом м. Дніпропетровська рішення від 07.06.2022 про визнання ОСОБА_1 невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 386 КК України, ч. 1 ст. 127, ч. 2 ст. 365 КК України, яке було залишено без змін ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06.07.2023.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 22.08.2023 позовну заяву залишено без руху у зв`язку з необхідністю надання суду заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з позовною заявою з доказами поважності його пропуску, та позивачу надано строк для усунення недоліків позовної заяви протягом десяти днів з дня вручення ухвали.

На виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху позивач подав заяву про поновлення строку звернення до адміністративного суду, в якій вказав про те, що рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 07.06.2022 (залишеним без змін ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06.07.2023) ОСОБА_1 визнаний невинуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 386 КК України, ч. 1 ст. 127 , ч. 2 ст. 365 КК України. Повний текст ухвали був оголошений судом 11.07.2023. Ухвалу Дніпровського апеляційного суду позивач отримав 19.07.2023 і 25.07.2023 із відповідною заявою звернувся до начальника Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції. 28.07.2023 Південно-Східним міжрегіональним управлінням з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції позивачу відмовлено у його вимогах і вказано про відсутність підстав для визнання недійсним наказу №138 о/с від 19.12.2011 Управління Державного департаменту з питань виконання покарань в Дніпропетровській області та інших похідних вимогах. Не погодившись з відмовою позивач 17.08.2023 звернувся з позовом до Дніпропетровського окружного адміністративного суду. Позивач просив врахувати, що без отримання повного рішення суду 11.07.2023, він не міг звернутись 25.07.2023 до начальника Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.09.2023 адміністративний позов ОСОБА_1 - повернуто позивачу.

Повертаючи адміністративний позов позивачу суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для задоволення клопотання позивача про поновлення пропущеного строку для звернення до суду із позовом, оскільки причини пропуску строку звернення до адміністративного суду, наведені в даному клопотанні, є неповажними. Про неповажність причин пропуску строку, за висновками суду першої інстанції, свідчить те, що ухвала Дніпровського апеляційного суду набрала законної сили з дня її проголошення і її фактичне отримання не впливає на строк звернення до Дніпропетровського окружного адміністративного суду, визначений ч. 5 ст. 122 КАС України. Таким чином, суд першої інстанції дійшов висновку, що позивачем не виконано вимоги ухвали про залишення адміністративного позову без руху у встановлений судом строк.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для повернення позовної заяви з огляду на наступне.

Відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Відповідно до п. 9 ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу.

Також п. 1 ч. 4 ст. 169 КАС України передбачено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Частина перша статті 118 КАС України визначає, що процесуальні строки - це встановлені законом або судом строки, у межах яких вчиняються процесуальні дії. Процесуальні строки встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені - встановлюються судом.

Відповідно до частин першої та п`ятої статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Згідно із частиною третьою статті 122 КАС України для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 121 КАС України визначено, що суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. У разі неподання особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

При цьому норми Кодексу адміністративного судочинства України не містять вичерпного переліку підстав, які вважаються поважними для вирішення питання про поновлення пропущеного процесуального строку. Такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з врахуванням обставин у справі.

Водночас для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів.

У справі, яка розглядається, спір виник, зокрема, у зв`язку із відмовою Південно-Східного міжрегіонального управління з питань виконання кримінальних покарань Міністерства юстиції від 28.07.2023 у задоволенні заяви позивача від 25.07.2023, поданої внаслідок набрання законної сили судовим рішенням у справі №203/692/14-к.

У той же час, суд першої інстанції досліджуючи питання дотримання/пропуску позивачем строку звернення до суду врахував лише дату набрання законної сили ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 06.07.2023, не врахувавши при цьому, що позивач оскаржує не бездіяльність відповідачів, яка виникла внаслідок не вжиття ними відповідних заходів, пов`язаних з набранням законної сили судовим рішенням у справі №203/692/14-к.

Натомість позивач у цій справі оскаржує саме дії відповідачів щодо відмови у вжитті заходів спрямованих на відновлення становища ОСОБА_1 до його відсторонення від посади (за заявою від 25.07.2023), пов`язаних з набранням законної сили судовим рішенням у справі №203/692/14-к.

Зазначені обставини свідчать про неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, які мають значення для встановлення факту дотримання/пропуску позивачем строку звернення до суду та про передчасність висновку суду першої інстанції щодо пропуску позивачем строку звернення до суду із позовом у цій справі.

Суд апеляційної інстанції також враховує те, що Велика Палата Верховного Суду у своєму рішенні від 5 грудня 2018 року (справа №11-989заі18) зазначила, що згідно з практикою Європейського суду з прав людини, реалізуючи положення Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, необхідно уникати занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише і фактичним, але і реальним. Надмірний формалізм при вирішені питання щодо прийняття позовної заяви або скарги - є порушенням права на справедливий судовий захист.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції, повертаючи позовну заяву, дійшов передчасного висновку про пропуск позивачем строку звернення до суду, що призвело до порушення судом першої інстанції норм процесуального права, та, як наслідок, до неправильного вирішення питання. Відтак, ухвала суду першої інстанції у даній адміністративній справі від 11 вересня 2023 року підлягає скасуванню, а справа №160/20810/23 направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 243, 311, 320, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року у справі №160/20810/23 скасувати.

Адміністративну справу №160/20810/23 направити до Дніпропетровського окружного адміністративного суду для продовження розгляду.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - суддя С.В. Сафронова

суддя Д.В. Чепурнов

суддя А.О. Коршун