Справа № 200/5341/22
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року справа №200/5341/22

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Казначеєва Е.Г., Компанієць І.Д., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року (головуючий суддя І інстанції Ушенко С.В.), складеного в повному обсязі 08 травня 2023 року у справі № 200/5341/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про визнання протиправним і скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення від 5 серпня 2022 року № 06 про відмову в призначенні пенсії;

зобов`язати зарахувати до пільгового стажу за Списком № 2 періоди роботи з 30 вересня 2002 року по 5 червня 2004 року та з 1 січня 2021 року по 13 вересня 2021 року в Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» за професією гірника поверхні 2 розряду та машиніста установок збагачення та брикетування 3 розряду;

зобов`язати повторно розглянути її заяву про призначення пенсії за віком від 29 липня 2022 року з урахуванням висновків суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року позов задоволено.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (; юридична адреса: 84122, Донецька обл., м. Слов`янськ, пл. Соборна, буд. 3) від 5 серпня 2022 року № 06 про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ; зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ).

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із зарахуванням до її пільгового стажу за Списком № 2 періодів роботи в Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» з 30 вересня 2002 року по 5 червня 2004 року за професією лампівник 2 розряду та з 1 січня 2021 року по 13 вересня 2021 року за професіями гірник поверхні 2 розряду та машиніст установок збагачення та брикетування 3 розряду, з урахуванням висновків суду.

Не погодившись з судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року у справі № 200/5341/22 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що рішення про відмову у призначенні пенсії є правомірним з огляду на відсутність необхідного пільгового стажу у позивача.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак листом суд першої інстанції повідомив, що справа в паперовому вигляді не формувалась. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».

Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована адреса місця проживання: АДРЕСА_1 .

29.07.2022 позивач звернулася до відповідача із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах у відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Рішенням від 5 серпня 2022 року № 06, прийнятого за результатами розгляду вказаної заяви і доданих до неї документів, відповідачем відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку із відсутністю у позивача необхідного пільгового стажу за Списком № 2.

До пільгового стажу позивача за Списком № 2 не зараховані такі періоди її роботи:

- з 30 вересня 2002 року по 5 червня 2004 року в Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» за професією лампівника у зв`язку із відсутністю в наказах про підсумки атестації робочих місць за умовами праці від 21.12.2000 № 2108 та від 11.12.2002 № 1986 інформації про атестацію даної посади;

- з 1 січня 2021 року по 13 вересня 2021 року в Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» за професіями гірника поверхні 2 розряду та машиніста установок збагачення та брикетування 3 розряду у зв`язку із відсутністю даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Відомості щодо незарахування інших періодів роботи до пільгового стажу позивача у спірному рішенні відсутні.

Таким чином, на думку відповідача, загальний стаж роботи позивача складає 33 роки 03 місяці 08 днів, пільговий стаж за Списком № 2 - 05 років 01 місяць 15 днів.

Спірним питанням даної адміністративної справи є правомірність дій під час розгляду заяви про призначення пенсії

Приймаючи спірне рішення, суд першої інстанції виходив з того, що рішення пенсійного органу підлягає скасуванню з повторним розглядом заяви з зарахуванням спірних періодів роботи до пільгового стажу позивача.

Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною першою статті 114 Закону №1058-ІV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Пунктом 2 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-ХІІ) встановлено, що основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж, є трудова книжка.

Зазначеній статті 62 Закону №1788-ХІІ кореспондуються положення пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), за змістом якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п.20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній» у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

Отже, додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Як вбачається з трудових книжок позивача НОМЕР_2 і НОМЕР_3 від 12.05.1966, копії яких наявні в матеріалах справи, позивач у спірні періоди працювала:

в Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська»:

- з 18.07.2002 учнем лампівника тимчасово (наказ 890 к від 18.07.2002);

- з 30.09.2002 по 05.06.2004 лампівником 2 розряду тимчасово (наказ 1236 к від 30.09.2002);

- з 28.08.2019 гірником поверхні 2 розряду (наказ № 2323 к від 28.08.2019);

- з 28.04.2021 машиністом установок збагачення та брикетування 3 розряду (наказ № 912 к від 28.04.2021).

Відповідно до довідки Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» від 13.09.2021 № 85 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_1 з 28.08.2019 по 27.04.2021 працювала повний робочий день на ДП ВК «Краснолиманська» за професією, посадою гірник поверхні, основне виробництво, що передбачена Списком № 2 розділом ІІ (30 днів 07 місяців 1 рік) і за період з 28.04.2021 по теперішній час за професією, посадою машиніст установок збагачення та брикетування, основне виробництво, що передбачена Списком № 2 розділом ІІ (24 дні 04 місяці).

Крім того, у вказаній довідці зазначено, що атестація робочих місць проводилась відповідно до наказів: № 1331 від 29.12.95; № 2108 від 21.12.2000; № 190 від 21.06.2005; №298 від 21.06.2010; № 1085 від 12.06.2015; Постанови Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956; ПКМУ № 10 від 26.01.1991; ПКМУ № 162 від 11.03.1994; ПКМУ № 36 від 16.01.2023; ПКМУ № 461 від 24.06.2016.

Згідно довідки Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» від 13.09.2021 № 84 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній ОСОБА_1 з 30.09.2002 по 05.06.2004 працювала повний робочий день на ДП ВК «Краснолиманська» за професією, посадою ламівник, на ділянці ВТБ, що передбачена Списком № 2 розділом ІІ позиція 2а (06 днів 08 місяців 1 рік), виконувала гірничі роботи на поверхні, і за період з 14.04.2004 по 31.05.2005 за професією, посадою електрослюсар (слюсар) черговий та з ремонту обладнання, на ділянці ВТБ, що передбачена Списком № 2 розділом ІІ позиція 2а (17 днів 01 місяць 1 рік), виконувала гірничі роботи на поверхні.

Також, у вказаній довідці зазначено, що атестація робочих місць проводилась відповідно до наказів: № 1331 від 29.12.95; № 2108 від 21.12.2000; № 2917 від 23.12.2005; № 1697 від 22.11.2010; № 1360 від 17.08.2015; Постанови Ради Міністрів СРСР № 1173 від 22.08.1956; ПКМУ № 10 від 26.01.1991; ПКМУ № 162 від 11.03.1994; ПКМУ № 36 від 16.01.2023; ПКМУ № 461 від 24.06.2016.

Суд зазначає, що при поданні заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 позивачем, окрім копій трудових книжок із записами про те, що вона у спірний період працювала в Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» з 30.09.2002 по 05.06.2004 за професією лампівника 2 розряду та з 01.01.2021 по 13.09.2021 за професіями гірника поверхні та машиніста установок збагачення та брикетування, також були додані пільгові довідки від 13.09.2021 № 84 та № 85, видані Державним підприємством «Вугільна компанія «Краснолиманська», з відомостями про пільговий характер роботи позивача за Списком № 2 у періоди: з 30.09.2002 по 05.06.2004 за професією, посадою ламівник на ділянці ВТБ; з 28.08.2019 по 27.04.2021 за професією, посадою гірник поверхні; з 28.04.2021 по 13.09.2021 за професією, посадою машиніст установок збагачення та брикетування.

При вирішенні питання щодо наявності підстав для зарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи з 30.09.2002 по 05.06.2004 за професією лампівника 2 розряду суд виходить із такого.

Як вбачається з матеріалів справи, які судом проаналізовано вище, та з Індивідуальних відомостей про застраховану особу (форма ОК-5), що надані позивачем у складі документів про стаж до заяви про призначення пенсії, вони містять інформацію про спеціальний трудовий стаж позивача у Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» за кодом страхувальника 31599557 (код підстав для обліку стажу ЗП3013Б1-Список № 2) за 3 місяці 1 день 2002 року, за 12 місяців 2003 року та за 11 місяців 22 дні 2004 року.

Враховуючи зазначене, суд приходить до висновку, що надані позивачем документи містять належні та достатні відомості щодо вказаного періоду і характеру виконуваної нею роботи, що є підставою для його зарахування до стажу роботи останньої, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Отже, відмова відповідача у незарахуванні до пільгового стажу позивача періоду роботи з 30.09.2002 по 05.06.2004 є протиправною, оскільки не ґрунтується на приписах діючого законодавства.

Крім того, як вбачається з відзиву відповідача, період роботи з 16.06.2004 по 01.02.2005 також не зараховано до пільгового стажу позивача, оскільки зазначений період роботи позивач не підтвердила довідкою про пільговий характер роботи.

Разом з тим, у довідці Державного підприємства «Вугільна компанія «Краснолиманська» від 13.09.2021 № 84 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній міститься інформація по спеціальному трудовому стажу позивача в Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» з 16.06.2004 по 01.02.2005.

Суд також зауважує на тому, що в оскаржуваному рішенні відсутня будь-яка інформація про незарахування цього періоду роботи до пільгового стажу позивача, у зв`язку з чим вказані доводи відповідача не приймаються судом уваги як такі, що не відповідають змісту спірного рішення, що, враховуючи також вищенаведене, є підставою для включення відповідачем цього періоду роботи до пільгового стажу позивача.

Суд вважає, що непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за непроведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 520/15025/16.

Таким чином, враховуючи відомості, які містяться у трудовій книжці позивача та наданих довідках, незарахування періоду її роботи з 30 вересня 2002 року по 05 червня 2004 за професією «лампівник» в Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» до пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, є протиправним.

Також, зі спірного рішення вбачається, що до пільгового стажу позивача не зараховано періоди роботи з 1 січня 2021 року по 13 вересня 2021 року в Державному підприємстві «Вугільна компанія «Краснолиманська» за професіями гірника поверхні 2 розряду та машиніста установок збагачення та брикетування 3 розряду у зв`язку з відсутністю даних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Довідкою від 13.09.2021 № 85, яка видана ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська», підтверджена робота позивача повний робочий день з 28.08.2019 по 27.04.2021 в ДП ВК «Краснолиманська» за професією, посадою гірник поверхні, основне виробництво, що передбачена Списком № 2 розділом ІІ (30 днів 07 місяців 1 рік) і за період з 28.04.2021 по теперішній час за професією, посадою машиніст установок збагачення та брикетування, основне виробництво, що передбачена Списком № 2 розділом ІІ (24 дні 04 місяці).

Пунктом 1 статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування найманих працівників та інших осіб, які належать до кола осіб, що підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та зазначені у статті 11 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», сплачуються їх роботодавцями та безпосередньо застрахованими особами.

Статтею 113 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що держава створює умови для функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування і гарантує дотримання законодавства з метою захисту майнових та інших прав і законних інтересів осіб стосовно здійснення пенсійних виплат.

На підставі частини 1 статті 16 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» застрахована особа має право отримувати від страхувальника підтвердження про сплату страхових внесків, вимагати від страхувальників сплати внесків, у тому числі в судовому порядку тощо.

З цим правом кореспондується обов`язок страхувальника нараховувати, обчислювати і сплачувати в установлені строки та в повному обсязі страхові внески (пункт 6 частина 2 статті 17 Закону) незалежно від фінансового стану платника (частина 12 статті 20 Закону).

За таких обставин суд вважає, що певний період роботи позивача не може бути не зарахований до відповідного стажу через несплату підприємством страхових внесків (ЄСВ), оскільки несвоєчасне перерахування страхових внесків підприємством не може впливати на право заявника на призначення пенсії.

Суд звертає увагу, що професії гірника поверхні та машиніста установок збагачення та брикетування відносяться до Списку № 2 робіт і професій, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Таким чином, трудова книжка позивача містить всі необхідні записи для врахування періодів її роботи з 30.09.2002 по 05.06.2004, з 01.01.2021 по 13.09.2021 та з 16.06.2004 по 01.02.2005 на підприємстві ДП «Вугільна компанія «Краснолиманська» до її страхового та пільгового стажу, що дає право на призначення пенсії відповідно до ч. 2 ст. 114 Закону №1058.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції щодо задоволення позовних вимог.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року у справі № 200/5341/22 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 листопада 2023 року.

Судді А.В. Гайдар

Е.Г. Казначеєв

І.Д.Компанієць