Справа № 460/23638/23
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2023-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А
про повернення позовної заяви
Суддя Рівненського окружного адміністративного суду Н.О. Дорошенко, після одержання позовної заяви
доВідділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції
про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій,
До Рівненського окружного адміністративного суду звернулася з позовом ОСОБА_1 до Відділу державної виконавчої служби у місті Рівному Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинення певних дій.
Ухвалою судді від 13.10.2023 позовна заява залишалася без руху. Позивачу встановлювався строк для усунення недоліків позовної заяви тривалістю 10 днів з дня вручення ухвали шляхом подання суду: 1) позову, форма та зміст якого відповідає вимогам ст.160 КАС України (для суду та відповідача); 2) заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, вказавши інші підстави для поновлення такого строку, та належних доказів в обґрунтування поважності причин його пропуску.
На виконання вказаної ухвали адвокатом Мельник Іриною Анатоліївною, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на підставі ордеру на надання правничої (правової) допомоги від 04.10.2023 серії ВК №1094556, подано клопотання про поновлення пропущеного строку звернення до суду.
Вирішуючи клопотання про поновлення позивачу строку звернення з позовом до адміністративного суду, суд враховує таке.
Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Поняття "повинен був дізнатися" необхідно розуміти як неможливість незнання, високу вірогідність, можливість дізнатися про порушення своїх прав. Зокрема, особа має можливість дізнатися про порушення своїх прав, якщо їй відомо про обставини прийняття рішення чи вчинення дій і у неї відсутні перешкоди для того, щоб дізнатися про те, яке рішення прийняте або які дії вчинені (постанова Верховного Суду від 21.02.2020 №340/1019/19).
Особливості провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби регламентовано статтею 287 КАС України, частиною другою якої визначено, що позовну заяву може бути подано до суду: 1) у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів; 2) у триденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її прав, свобод чи інтересів, у разі оскарження постанови про відкладення провадження виконавчих дій.
За змістом позовних вимог позивач просить суд визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця від 18.10.2022 про відкриття виконавчого провадження №70096599.
Разом з тим, позов пред`явлено 09.10.2023 шляхом його надіслання 04.10.2023 засобами поштового зв`язку, тобто з пропуском десятиденного строку звернення до суду.
З`ясувавши наведені позивачем аргументи та оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що обставини, з якими позивач пов`язує поважність причин пропуску строку звернення до суду з цим позовом, не можуть бути визнані судом поважними, з огляду на таке.
Згідно із частиною першою статті 15 Закону "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 №1404-VІІІ (далі - Закон № 1404-VІІІ) сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.
Положеннями статті 18 Закону № 1404-VІІІ визначено, зокрема, те, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, надавати сторонам виконавчого провадження, їхнім представникам та прокурору як учаснику виконавчого провадження можливість ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження; розглядати в установлені законом строки заяви сторін, інших учасників виконавчого провадження та їхні клопотання.
Частиною першою статті 19 Закону № 1404-VІІІ передбачено, що сторони виконавчого провадження та прокурор як учасник виконавчого провадження мають право ознайомлюватися з матеріалами виконавчого провадження, робити з них виписки, знімати копії, заявляти відводи у випадках, передбачених цим Законом, мають право доступу до автоматизованої системи виконавчого провадження, право оскаржувати рішення, дії або бездіяльність виконавця у порядку, встановленому цим Законом, надавати додаткові матеріали, заявляти клопотання, брати участь у вчиненні виконавчих дій, надавати усні та письмові пояснення, заперечувати проти клопотань інших учасників виконавчого провадження та користуватися іншими правами, наданими законом.
Відповідно до абзаців 1, 3 частини першої статті 28 Закону № 1404-VІІІ копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1 - 4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.
Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження. Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.
Враховуючи вказані положення законодавства, учасник виконавчого провадження обґрунтовано покладається на отримання протягом розумного строку відповідних документів (відомостей) від виконавця, однак таке очікування не може бути надто тривалим.
У випадку неотримання відповідних документів (відомостей) протягом тривалого часу та невжиття відповідних заходів учасником виконавчого провадження, спрямованих на таке отримання, застосуванню підлягає презумпція обов`язку особи знати про стан своїх прав у виконавчому провадженні.
Чинне процесуальне законодавство початок перебігу строку звернення до суду визначає альтернативно - це день, коли особа або дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Тому при визначенні початку цього строку суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльність), а не коли вона з`ясувала для себе, що через певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є необхідним змінити спосіб захисту на той, яким вона раніше скористатися не бажала.
Частиною другою статті 44 КАС України учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки. На цьому ж наголошено і у частині першій статті 45 цього Кодексу, якою передбачено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами.
Отже, наведені правові норми КАС України конкретизують характер процесуальної поведінки, який зобов`язує учасників справи діяти сумлінно, тобто проявляти добросовісне ставлення до наявних у них прав і здійснювати їх реалізацію таким чином, щоб забезпечити неухильне та своєчасне (без суттєвих затримок та зайвих зволікань) виконання своїх обов`язків, встановлених законом або судом, зокрема щодо дотримання строку звернення до адміністративного суду.
В позовній заяві позивач ствердила, що через веб-портал Єдиної системи боржників та Автоматизованої системи виконавчого провадження позивачу стало відомо, що щодо неї 18 жовтня 2022 року відкрито виконавче провадження № 70096475 про стягнення витрат виконавчого провадження та № 70096599 про стягнення виконавчого збору. Однак позивачу не були відомі правові підстави відкриття виконавчих проваджень, тому 03.10.2023 представник позивача ознайомився з матеріалами виконавчих проваджень, після чого позивач звернулася з позовом до суду.
Згідно із відмітками у закордонному паспорті позивача у період з 29.01.2022 по 01.04.2023 позивач перебувала поза межами України.
Водночас, суд враховує, що після повернення в Україну 15.05.2023 між ОСОБА_1 та адвокатом Мельник Іриною Анатоліївною укладено договір про надання правової допомоги б/н.
27.10.2023 представник позивача також надала суду Додаткову угоду від 31.08.2023 до договору про надання правової допомоги від 15.05.2023, вказуючи про те, що лише з 31.08.2023 адвокат була уповноважена, серед іншого, ознайомитися з матеріалами виконавчих проваджень.
Проте, суд встановив, що ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження №70096599 здійснено адвокатом Мельник Іриною Анатоліївною лише 03.10.2023, тобто через понад чотири місяці після укладання договору від 15.05.2023 та понад місяць з дати укладення додаткової угоди від 31.08.2023, що не можна вважати обґрунтованим.
Також суд критично оцінює та відхиляє надану представником позивача довідку без номера від 03.10.2023, за змістом якої: " ОСОБА_2 знаходилася в сімейного лікаря з 07.09 по 02.10.2023 діагноз (зазначено)".
Суд зазначає, що така довідка не підтверджує факту перебування представника позивача ні на амбулаторному, ні на стаціонарному лікуванні в закладі охорони здоров`я, а відтак не підтверджує й факту тимчасової непрацездатності адвоката, який би об`єктивно перешкоджав своєчасному ознайомленню з матеріалами виконавчого провадження та підготовці позовної заяви.
Крім цього, суд вважає необхідним вказати, що ознайомлення представника позивача в жовтні 2023 року з матеріалами виконавчого провадження №70096599 й отримання копії оскаржуваної постанови не змінює моменту, з якого позивач повинна була дізнатися про порушення своїх прав, а свідчить лише про час, коли вона почала вчиняти дії щодо реалізації свого права і ця дата не пов`язується та не змінює початок перебігу строку звернення до адміністративного суду.
Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що наведені позивачем підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду не можуть бути визнані поважними.
За приписами ч. 2 ст. 123 КАС України якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Відповідно до ч. 4 ст. 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо: позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк (п. 1); у випадках, передбачених частиною другою статті 123 цього Кодексу (ч. 9).
За таких обставин позов слід повернути позивачу.
Повернення позовної заяви не позбавляє права повторного звернення до адміністративного суду в порядку, встановленому законом (ч.8 ст.169 КАС України).
Керуючись статтями 123, 169, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя
Визнати неповажними причини пропуску позивачем строку звернення з позовом до адміністративного суду.
Позовну заяву і додані до неї документи повернути позивачу.
Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повну ухвалу складено 02 листопада 2023 року.

Суддя Н.О. Дорошенко