Справа № 320/24065/23
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2023-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2023 року Київ справа №320/24065/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Басая О.В., розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:

До Київського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України, в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України щодо надання неповної інформації на запит;

- зобов`язати Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України надати достовірну та повну інформацію на запит "на отримання публічної інформації" від 04.05.2023 та надіслати відповідь на такий ОСОБА_1 у сканованому вигляді на електронну адресу запитувачу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивачем зазначено, що йому як землекористувачу, 28.11.2022 року з Інтернет ресурсу стало відомо, що на території Нікопольського району Дніпропетровської області було створено Ландшафтний заказник загальнодержавного значення "Базавлуцький прибережно-річковий комплекс" та наказом № 284 від 05.08.2019 року затверджено Положення про Ландшафтний заказник загальнодержавного значення "Базавлуцький прибережно-річковий комплекс" відповідно до ст. 5 Закону України "Про природно-заповідний фонд". Він вернувся до Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України с запитом про надання інформації -" чи заборонено на території Шолохівського водосховища (Дніпропетровська область), як об`єкта, що входить в Ландшафтний заказник загальнодержавного значення "Базавлуцький прибережно-річковий комплекс" здійснювати діяльність у вигляді - забір та/або використання води для своїх сільськогосподарських потреб" та отримав відповідь за вих. № 25/2-11/7984-23 від 23.05.2023 року, яку вважає як надання неповної інформації. Позивач зазначає, що відповідач не надав чіткої відповіді на запит - чи дозволено забір води в межах Ландшафтний заказник загальнодержавного значення "Базавлуцький прибережно-річковий комплекс", а зазначив п. 3.1. та 3.2. Положення про Ландшафтний заказник загальнодержавного значення "Базавлуцький прибережно-річковий комплекс" в яких відсутня відповідь на його запит, до того ж відповідач надаваючи відповідь на запит погодився, що запитування інформація міститься в нього, як у розпорядника інформації, але ухилився від надання прямої відповіді - чи заборонено користуватись на території заказника природним ресурсом - забір та/або використання води для сільськогосподарських потреб.

Ухвалою судді Київського окружного адміністративного суду від 27.07.2023 відкрито провадження в адміністративній справі, вирішено здійснити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

Відповідач позов не визнав, надіслав відзив на позов, в якому зазначив, що інформація із запитом на доступ до якої звернувся позивач не є публічною, оскільки така інформація не відображена та не задокументована на будь-яких носіях. Під час вивчення змісту вказаного запиту було встановлено, що постановлене в ньому питання по своїй суті стосується надання роз`яснень щодо режиму заказника в частині можливості здійснення водокористування, а тому норми Закону України "Про інформацію" на нього не поширюються, оскільки надання роз`яснень ним не передбачено. Крім того зазначив, що у запиту не вказано обсяги планового забору води, е зазначено спосіб забору (використанням споруд або технічних пристроїв чи без), що унеможливлює чітке встановлення правового режиму діяльності позивача.

Розглянувши позовну заяву, відзив на позов, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 , звернувся до Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України з запитом на інформації від 4 травня 2023 року, в якому просив: відповідно до Закону України "Про доступ до публічної інформації" надати інформацію - чи заборонено на території Шолохівського водосховища (Дніпропетровська область), як об`єкта, що входить в Ландшафтний заказник загальнодержавного значення "Базавлуцький прибережно-річковий комплекс" здійснювати діяльність у вигляді - забір та/або використання води для своїх сільськогосподарських потреб".

Листом від 23.05.2023 № 25/2-11/7984-23 "Про надання інформації" відповідач повідомив позивач, що відповідно до пункту 3.1 Положення про Заказник, затвердженого наказом Міністерства екології та природних ресурсів України від 05.08.2019 № 284, на території Заказника забороняється будь-яка діяльність, що суперечить меті та завданням Заказника, передбаченим цим Положенням, і загрожує збереженню природного комплексу, у тому числі, серед іншого, порушення гідрологічного і гідрохімічного режимів, меліоративні роботи. Згідно з пунктом 3.2 Положення на території Заказника дозволяється у встановленому порядку: здійснення заходів щодо збереження і відтворення природних комплексів та об`єктів Заказника; виконання відновлюваних робіт та здійснення заходів по запобіганню змін природних комплексів Заказника внаслідок негативного антропогенного впливу або стихійного лиха; здійснення протипожежних та санітарних заходів, що не порушують режиму Заказника; використання території в природоохоронних, естетичних, освітньо-виховних, науково-дослідних, рекреаційних та оздоровчих цілях з додержанням загальних вимог щодо охорони навколишнього природного середовища.

Позивач, вважаючи, що відповідь за вих. № 25/2-11/7984-23 від 23.05.2023 року, не містить повної інформації. Позивач зазначає, що відповідач не надав чіткої відповіді на запит, а тому звернувся до суду.

Надаючи правову оцінку відносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає таке.

Згідно з частиною другою 2 статті 34 Конституції України, кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.

Відповідно до статті 40 Конституції України, усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.

Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначає Закон України "Про доступ до публічної інформації" від 13.01.2011 року № 2939-VI (далі - Закон № 2939-VI).

За змістом ст. 1 Закону № 2939-VІ, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом; публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.

Отже, визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона по своїй суті є заздалегідь готовим зафіксованим на певному носії продуктом, отриманим або створеним виключно суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків та володіти яким у подальшому може будь-який розпорядник публічної інформації, навіть якщо він не є суб`єктом владних повноважень.

Згідно зі ст. 3 Закону № 2939-VІ, право на доступ до публічної інформації гарантується: 1) обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом; 2) визначенням розпорядником інформації спеціальних структурних підрозділів або посадових осіб, які організовують у встановленому порядку доступ до публічної інформації, якою він володіє; 3) максимальним спрощенням процедури подання запиту та отримання інформації; 4) доступом до засідань колегіальних суб`єктів владних повноважень, крім випадків, передбачених законодавством; 5)здійсненням парламентського, громадського та державного контролю за дотриманням прав на доступ до публічної інформації; 6)юридичною відповідальністю за порушення законодавства про доступ до публічної інформації.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону № 2939-VІ, доступ до інформації забезпечується шляхом надання інформації за запитами на інформацію.

Положеннями ст. 19 Закону № 2939-VI визначено, що запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Судом з`ясовано що позивач звернувся до відповідача із запитами про надання інформації в порядку визначену Законом України "Про доступ до публічної інформації" та просив надати інформацію чи заборонено на території Шолохівського водосховища (Дніпропетровська область), як об`єкта, що входить в Ландшафтний заказник загальнодержавного значення "Базавлуцький прибережно-річковий комплекс" здійснювати діяльність у вигляді - забір та/або використання води для своїх сільськогосподарських потреб" .

У відповіді за вих. № 25/2-11/7984-23 від 23.05.2023, в якій відповідач не надав чіткої відповіді на запит - чи дозволено забір води в межах Ландшафтний заказник загальнодержавного значення "Базавлуцький прибережно-річковий комплекс", а послався лише на п. 3.1. та 3.2. Положення про Ландшафтний заказник загальнодержавного значення "Базавлуцький прибережно-річковий комплекс" в яких відсутня відповідь на його запит.

Пунктом 6 частини першої статі 14 Закону № 2939-VI визначено, що розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Згідно з положеннями статті 19 Закону № 2939-VI, під запитом на інформацію розуміється прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту. Запит на інформацію може бути індивідуальним або колективним. Запити можуть подаватися в усній, письмовій чи іншій формі (поштою, факсом, телефоном, електронною поштою) на вибір запитувача.

Письмовий запит подається в довільній формі.

У відповідності до частини першої статті 20 Закону № 2939-VI, розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.

Відповідно до ст. 22 Закону № 2939-VI, розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.

Відповідь розпорядника інформації про те, що інформація може бути одержана запитувачем із загальнодоступних джерел, або відповідь не по суті запиту вважається неправомірною відмовою в наданні інформації.

Як встановлено судом із змісту відповіді відповідача на запит вона не містить інформації про те чи заборонено на території Шолохівського водосховища (Дніпропетровська область), як об`єкта, що входить в Ландшафтний заказник загальнодержавного значення "Базавлуцький прибережно-річковий комплекс" здійснювати діяльність у вигляді - забір та/або використання води для своїх сільськогосподарських потреб, отже відповідь надана не по суті запиту.

Відповідач не заперечує, що він є розпорядником публічної інформації в розумінні вимог Закону № 2939-VI та несе обов`язки, визначені цим законом виключно щодо надання інформації на запит та власне відповідач був зобов`язаний надати позивачу дану інформацію.

Отже, бездіяльність відповідача щодо надання неповної інформації на запит ОСОБА_1 від 04 травня 2023 року є протиправною.

Суд враховує, що у разі, якщо суб`єкт владних повноважень використав надане йому законом право на прийняття певного рішення за наслідками розгляду звернення особи, але останнє визнане судом протиправним з огляду на його невідповідність чинному законодавству, при цьому суб`єктом звернення дотримано усіх визначених законом умов, то суд вправі зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти певне рішення або вчинити певні дії.

Якщо ж таким суб`єктом на момент прийняття рішення не перевірено дотримання суб`єктом звернення усіх визначених законом умов або при прийнятті такого рішення суб`єкт дійсно має дискреційні повноваження, то суд повинен зобов`язати суб`єкта владних повноважень до прийняття рішення з урахуванням оцінки суду.

Отже, критеріями, які впливають на обрання судом способу захисту прав особи в межах вимог про зобов`язання суб`єкта владних повноважень вчинити певні дії, є встановлення судом додержання суб`єктом звернення усіх передбачених законом умов для отримання позитивного результату та наявність у суб`єкта владних повноважень права діяти при прийнятті рішення на власний розсуд.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 22.12.2018 року у справі № 804/1469/17 та від 10.04.2019 року у справі № 826/11251/18.

З огляду на вказане, суд приходить до висновку що відповідачем надано неповну відповідь на запит, а також приймаючи до уваги те, що відповідач є розпорядником такої інформації, належним шляхом захисту права позивача є визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо розгляду запиту ОСОБА_1 від 04 травня 2023 року та зобов`язання відповідача повторно розглянути запит на інформацію ОСОБА_1 від 04 травня 2023 року у відповідності до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

Щодо порядку надання відповіді на запит.

Верховним Судом неодноразово під час вирішення спору використовувалася Постанова Пленуму Вищого адміністративного суду України "Про застосування адміністративними судами законодавства про доступ до публічної інформації" від 29.09.2016 року № 10 (далі Постанова Пленуму № 10) (постанови Касаційного адміністративного суду від 05.04.2023 року у справі № 420/27593/21, від 20.04.2022 року у справі № 200/7833/21, постанова Великої Палати Верховного Суду від 18.08.2022 року у справі № 520/13981/21).

Відповідно до п. 10.3. Постанови Пленуму № 10 за частиною п`ятою статті 19 Закону № 2939-VI, зокрема, передбачено можливість зазначення у запиті лише електронної адреси. Це свідчить про можливість обрання виключно електронної форми листування з розпорядником інформації і, відповідно, отримання відповіді на запит тільки на електронну адресу.

У разі якщо запитувач просить надати відповідь на електронну адресу, розпорядник інформації повинен з дотриманням вимог діловодства оформити лист-відповідь (поставити підпис, указати посаду, дату і номер реєстрації листа) та надіслати його у сканованому вигляді на електронну адресу запитувача.

З наведеного вбачається в т.ч. висновок про те, що якщо особа безпосередньо просить надати їй відповідь на електронну адресу, така відповідь має бути надана саме в такий спосіб.

При цьому позовні вимоги в частині зобов`язання надати достовірну та повну інформації, у цьому випадку є передчасними.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову частково.

Відповідно до частини 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому в силу положень частини 2 статті 77 вказаного Кодексу, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ст. 139 КАС України, судові витрати зі сплати судового збору підлягають частковому відшкодуванню за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України щодо надання неповної інформації на запит ОСОБА_1 від 04 травня 2023 року

Зобов`язати Міністерство захисту довкілля та природних ресурсів України (місцезнаходження: м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. № 35, ) повторно розглянути запит на інформацію ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) від 04 травня 2023 року у відповідності до Закону України "Про доступ до публічної інформації".

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Міністерства захисту довкілля та природних ресурсів України (місцезнаходження: м. Київ, вул. Митрополита Василя Липківського, буд. № 35, ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 805,20 грн (вісімсот п`ять гривень двадцять копійок).

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Басай О.В.