Справа № 364/736/23
Суддя: Моргун Г. Л.
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 364/736/23
Провадження № 2-а/364/11/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.11.2023 , Володарський районний суд Київської області в складі:

головуюча суддя Моргун Г. Л.,

за участю секретаря судового засідання Сіваченко Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 , № тел. НОМЕР_2 ),

представниця позивача Патківська Олена Валентинівна ( адвокатиня, свідоцтво серії КС № 5273/10, діє на підставі ордеру серії АІ № 1466478, поштова адреса: АДРЕСА_2 , засоби зв`язку: № тел. НОМЕР_3 , e-mail:ІНФОРМАЦІЯ_1 )

до

Головного управління Національної поліції в Київської області ( , адреса: Володимирська, 15, м. Київ, 01601, засоби зв`язку: № тел. +49, е-пошта: ),

третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог: ОСОБА_2 сержант поліції СРПП відділення поліції № 4 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області ( адреса: вул. Миру, 25 А, смт Володарка, Білоцерківський район, Київська область, 09301, засоби зв`язку не відомі),

про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

26.09.2023 представниця позивача звернулася до суду з зазначеним позовом. 29.09.2023 до відкриття провадження у справі надала до суду клопотання, яким просила замінити неналежного відповідача у позовній заяві, зокрема Білоцерківське районне відділення поліції ГУНП Киїської області ( ЄДРПОУ не зазначено, адреса: вул. Привокзальна, 3, м. Біла Церква, Київської області, № тел.: +31) на Головне управління Національної поліції в Київської області ( , адреса: Володимирська, 15, м. Київ, 01601, засоби зв`язку: № тел. НОМЕР_4 , е-пошта: ).

В позові представниця позивача зазначає, що 21.09.2023 позивач ОСОБА_3 керуючи автомобілем КАМАЗ 5410, реєстраційний номер НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_4 , рухався в с. Городище Пустоварівське по вулиці Центральній та зупинився на перехресті доріг надаючи перевагу у русі автомобілю, який рухався по головній дорозі. В цей час до нього підійшла представниця поліції Дарчук Ю. з вимогою надати документи на право керування та реєстраційні документи на автомобіль. Позивач надав працівниці поліції всі наявні у нього документи, також і посвідчення водія видане 27.08.2021, строк дії якого до 16.07.2023.

Ознайомившись з наданими документами поліцейська СРПП відділення поліції № 4 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області Дарчук Юлія постановила постанову про накладення на позивача адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серія БАД № 789577 про притягнення його да адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400,00 грн.

З постановою поліцейської позивач не погоджується, вважає її безпідставною та не обґрунтованою.

Представниця позивача, посилаючись на обставини викладені у позові, та на Постанову Кабінету Міністрів України № 184 від 03.03.2022, ст. ст. 2, 5, 74-77, 139, 241-246, 250, 286 КАС України, просить суд:

- скасувати постанову серії БАД № 789577, винесену поліцейською СРПП відділення поліції № 4 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області сержантом поліції Дарчук Юлією, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП у виді штрафу у розмірі - 3400,00 грн;

- витребувати відеозапис з бодікамери поліцейської СРПП відділення № 4 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області сержанта поліції Дарчук Юлії від 21.09.2023.

Ухвалою від 02.10.2023 відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами розгляду окремих категорій термінових адміністративних справ відповідно до ст. 286 КАС України у судовому засіданні з повідомленням ( викликом) сторін. Судове засідання призначено на 09.10.2023.

09.10.2023 розгляд справи не відбувся. За клопотанням представниці позивача розгляд був відкладений на 06.11.2023, про що належним чином повідомлено всіх учасників.

06.11.2023 позивач та його представниця на розгляд справи не з`явилися, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені. Представниця позивача просила суд розгляд справи провести за її відсутності, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити ( а.с.36).

Відповідач Головне управління Національної поліції в Київської області свого представника у судовий розгляд справи не направили, правом на подання відзиву не скористалися ( а.с.21, 35).

Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_5 09.10.2023 на адресу суду надала відзив. Однак, відповідно до ст. 44 КАС України особа не наділена таким правом щодо подання відзиву, а відтак суд не може взяти до уваги обставини та твердження викладені третьою особою. Окрім того ст. 47 КАС України частина 8, вказує, що у разі подання будь-якої заяви, визначеної частиною першою або третьою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та копій доданих до неї документів іншим учасникам справи. Таке надсилання може здійснюватися в електронній формі через електронний кабінет з урахуванням положень статті 44 цього Кодексу. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає в ухвалі.

Окремою заявою , що надійшла на адресу суду, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог просила суд розгляд справи проводити за її відсутності ( а.с.31).

Відповідно до ч. 3 ст. 268 КАС України неприбуття в судове засідання учасника справи, повідомленого відповідно до положень цієї статті, не перешкоджає розгляду справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Судом встановлено, що 21.09.2023 позивач ОСОБА_3 керуючи автомобілем КАМАЗ 5410, реєстраційний номер НОМЕР_5 , який належить ОСОБА_4 , рухався в с. Городище Пустоварівське по вулиці Центральній , Білоцерківський район, Київська область та зупинився на перехресті доріг надаючи перевагу у русі автомобілю, який рухався по головній дорозі. В цей час до нього підійшла представниця поліції Дарчук Ю. з вимогою надати документи на право керування транспортними засобами та реєстраційні документи на автомобіль. Позивач надав ОСОБА_6 посвідчення водія видане 27.08.2021 строк дії якого до 16.07.2023 серії ТСЦ 3249 ( а.с.9).

Отримавши від позивача документи поліціантка СРПП ВП № 4 в той же час винесла постанову про накладення на ОСОБА_1 адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, серія БАД № 789577 про притягнення його да адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та наклала на нього адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 3400,00 грн ( а.с. 8). При цьому в постанові поліціантка, вказуючи суть адміністративного правопорушення ( опис обставин, установлених при розгляді справи) зазначила, що водій здійснив зупинку на перехресті не пов`язану з наданням переваги у русі , а також вказала, що «сідловий тягач» переобладнаний на «самоскид» без відповідних дозвільних документів і при цьому зазначила, що водій не мав при собі протокол технічного огляду та також не мав права керування таким транспортним засобом, при наведеному переліку порушень, притягнула його до відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що 21.09.2023 ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності, за ч. 2 ст. 126 КУпАП, а саме: «керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом».

Не погоджуючись з вказаною постановою позивач звернувся до суду з позовом, у якому зазначає, що обставини, наведені в оскаржуваній постанові не відповідають дійсності.

Частиною першою ст. 55 Конституції України проголошено право кожного на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Пунктом 8 частини 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 частини першої статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію» випадки у разі яких поліцейський може зупиняти транспортні засоби. До них також відносяться, якщо водій порушив ПДР.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Згідно із статтею 7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення. Провадження в справах про адміністративне правопорушення ведеться на підставі закону, що діє під час і за місцем розгляду справи про адміністративне правопорушення (стаття 8 КУпАП).

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху України та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Перевіряючи обґрунтованість та доведеність позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі (додаток 5), складається у письмовій формі (заповнюється відповідно до вимог пункту 8 розділу ХІІІ цієї Інструкції) або за наявності технічної можливості в електронній формі у вигляді стрічки, яка роздруковується за допомогою спеціальних технічних пристроїв, із зазначенням відомостей, що відповідають пунктам постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, наведеної у додатку 5 до цієї Інструкції.

Також, відповідно ч. III п. 2 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не автоматичному режимі, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Відповідно до ст. 251 КУпАП України, доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненням особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, іншими доказами, перелік яких не вичерпний.

Згідно з п. 2.1 (а) ПДР України водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: а) посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії.

Відповідальність за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.126 КУпАП настає в разі керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно із ч. 1 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Зазначена постанова судом перевірялася на предмет дотримання суб`єктом владних повноважень принципів правомірної адміністративної поведінки, а саме: чи прийнято рішення обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо.

З урахуванням наведеного, в даному випадку слід окремо зазначити, що відповідно до положень ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Суду не надано доказів наявності в діях позивача усіх ознак складу правопорушення за ч. 2 ст. 126 КУпАП, викладених в оскаржуваній постанові , оскільки відсутні докази умисного невиконання позивачем правил дорожнього руху, а саме керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.

Натомість доведення правомірності дій при притягненні до адміністративної відповідальності особи за правилами ст. 77 КАС України покладено саме на суб`єкт владних повноважень.

Так судом встановлено, що позивач ОСОБА_3 має посвідчення водія видане 27.08.2021 строк дії якого до 16.07.2023 серії ТСЦ 3249 ( а.с. 9) та має відкриті категорії на керування: легковим автомобілем (категорія В) транспортний засіб, повна маса якого не перевищує 3,5 тони, а кількість пасажирських місць - не більше 8; категорія С1 - це дозвіл на керування автомобілем повна маса якого від 3,5 до 7,5 тон; категорія С дозволяє водієві керувати вантажівками. Повна маса таких автомобілів від 7,5 тон та вище. Зазначене посвідчення було пред`явлено поліцейській, що вбачається з запису бодікамери, який оглянуто судом ( диск в матеріалах справи).

Враховуючи положення Постанови КМУ від 03.03.2022 № 184 « Про деякі питання допуску водіїв до керування транспортними засобами» ( зі змінами), яка зазначає, що у період дії воєнного стану та протягом року з дня припинення або скасування дії воєнного стану: особа допускається до керування транспортними засобами за наявності у неї національного посвідчення водія України, виданого їй вперше на право керування транспортними засобами відповідної категорії, строк дії якого закінчився суд приходить до висновку, що в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 126 КУпАП. Зокрема, в діях ОСОБА_1 відсутня об`єктивна сторона вказаного правопорушення.

За таких обставин, факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч.2 ст. 126 КУпАП, за викладених у постанові обставин, на думку суду, є недоведеним та не тягне за собою відповідальність за визначеною частиною статті КУпАП. Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідачем не доведено факт вчинення позивачем порушень правил дорожнього руху, оскільки в матеріалах справи відсутні інші документи та матеріали, крім наданих відповідачем, які б могли бути визнані судом як докази про їх вчинення.

Водночас, постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не може бути доказом вчинення особою правопорушення. Вона є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому має передувати фіксування цього правопорушення. Постанова про притягнення до адміністративної відповідальності є рішенням суб`єкта владних повноважень, актом індивідуальної дії, який встановлює відповідні права та обов`язки для особи, щодо якої він винесений. Таке рішення суб`єкта владних повноважень має бути обґрунтованим на момент його прийняття, оскільки воно має значимі наслідки для суб`єктів приватного права, що знаходяться в нерівному положенні по відношенні до суб`єкта владних повноважень.

Сама по собі постанова про притягнення позивача до відповідальності за адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 126 КУпАП, не дає підстав стверджувати про порушення позивачем правил дорожнього руху України в той день та час, оскільки зазначені обставини не знайшли підтвердження під час розгляду справи.

Отже, суд дійшов висновку, що постанова постановлена без достатніх підстав, що вказують на наявність у діях позивача складу адміністративного правопорушення та без встановлення дійсних обставин справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо заперечує проти адміністративного позову.

Сторони в процесі повинні подати докази на підтвердження обставин, на які вони посилаються, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.

Суд зазначає, що в адміністративних справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його вини. Презумпція вини покладає на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

Як зазначалося судом вище відповідач своїм правом на подання заперечень проти позову не скористався та відзиву не надав. У силу принципу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, всі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, враховуючи те, що відповідачем не доведено правомірність дій третьої особи при складанні оскаржуваної постанови, суд приходить до висновку, що адміністративний позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню, а тому вважає за необхідне скасувати постанову серії БАД № 789577 від 21.09.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП України. При цьому, з урахуванням вимог п.3 ч.3 ст.286 КАС України, суд приходить до висновку і про задоволення позовних вимог в частині закриття справи про адміністративне правопорушення відповідно до вимог п.1 ст.247 КУпАП України.

З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст. 139 КАС України, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області на користь позивача підлягає судовий збір в розмірі 1073,60 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 2, 5-10, 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 293, 295, 297 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київської області ,

третя особа на стороні відповідача без самостійних вимог: ОСОБА_2 сержант поліції СРПП відділення поліції № 4 Білоцерківського РУП ГУНП в Київській області

про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, - задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 789577 від 21.09.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 3 400 гривень - скасувати і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Київській області (м. Київ, вул. Володимирська, 15, ) сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя Г. Л. Моргун