Справа № 120/12378/23
Суддя: Свентух Віталій Михайлович
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

06 листопада 2023 р. Справа № 120/12378/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Свентуха Віталія Михайловича, розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,-

ВСТАНОВИВ:

до Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов Головного управління ДПС у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Обґрунтовуючи позовні вимоги зазначили, що згідно картки особового рахунку платника податків за відповідачем рахується податкова заборгованість в сумі 1008308,79 грн., яка в добровільному порядку не погашена.

Ухвалою від 14.08.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено 15 денний строк з дня отримання даної ухвали для подачі до суду відзиву на позовну заяву.

31.08.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, оскільки винесення судом рішення про стягнення податкового боргу призведе до подвійного оподаткування з боку держави за один і той же об`єкт (земельні ділянки), що є неприпустимим та порушує норми чинного законодавства України.

В свою чергу, представником позивача подано відповідь на відзив, у якому останній вважає доводи відповідача необґрунтованими, а адміністративний позов таким, що підлягає задоволенню.

Ухвалою суду від 18.09.2023 року за клопотанням відповідача розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні із повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи призначено на 27.09.2023 року.

Ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, занесеної секретарем судового засідання до протоколу судового засідання 27.09.2023 року в судовому засіданні оголошено перерву до 03.10.2023 року.

02.10.2023 року представником позивача подано додаткові пояснення у яких вказано, що предметом доказування у даній справі є стягнення податкового боргу, а не дослідження правомірності податкових повідомлень-рішень, які вже набули статусу узгоджених.

Крім того вказали, що стягнення податкового боргу з відповідача не є подвійним оподаткуванням, оскільки саме на ОСОБА_1 відповідно до пункту 288.2 статті 288 України покладено обов`язок щодо сплати орендної плати згідно з договорами оренди землі, а в разі помилкової сплати грошового зобов`язання іншим суб`єктом відповідно до статті 43 ПК України кошти підлягають поверненню платнику.

Ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, занесеної секретарем судового засідання до протоколу судового засідання 03.10.2023 року, у зв`язку із наданням представнику відповідача часу для ознайомлення із додатковими поясненнями позивача, в судовому засіданні оголошено перерву до 12.10.2023 року.

Ухвалою, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, занесеної секретарем судового засідання до протоколу судового засідання 12.10.2023 року за клопотанням представника відповідача відкладено судове засідання на 31.10.2023 року.

Представник позивача у судове засідання не з`явилась, проте подала заяву про розгляд справи у письмовому провадженні (вх.№66293/23). Також вказала, що заперечує проти клопотання представника відповідача про відкладення судового засідання.

Представник відповідача у судове засідання також не з`явився, однак подав клопотання про відкладення розгляду справи (вх.№65897).

Суд зазначає, що саме відповідачем ініційовано питання щодо розгляду справи із повідомленням (викликом) сторін.

Однак, представником відповідача протягом розгляду справи тричі порушено питання про відкладення розгляду справи.

Приписами пункту 2 частини 3 статті 205 КАС України встановлено, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), незалежно від причин неявки.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про можливість розгляду адміністративної справи за відсутності представників сторін у письмовому провадженні.

Відповідно до частини 9 статті 205 КАС України, якщо немає перешкод для розгляду справи у судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Згідно із положеннями частини 4 статті 229 КАС України, у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи або якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи у порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 5 статті 250 КАС України передбачено, що датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до частини 4 статті 243 КАС України судове рішення, постановлене у письмовому провадженні, повинно бути складено у повному обсязі не пізніше закінчення встановлених цим Кодексом строків розгляду відповідної справи, заяви або клопотання.

Визначаючись щодо заявлених вимог, суд виходить із наступного.

Підпунктом 16.1.4 п. 16.1 статті 16 Податкового кодексу України від 02.12.2010 № 2755-VІ (далі - ПК України) передбачено обов`язок платників податків сплачувати податки та збори у строки та в розмірах, встановлених цим Кодексом.

Грошове зобов`язання платника податків відповідно до підпункту 14.1.39 пункту 14.1 статті 14 ПК України - сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або інше зобов`язання, контроль за сплатою якого покладено на контролюючі органи, та/або штрафну (фінансову) санкцію, що справляється з платника податків у зв`язку з порушенням ним вимог податкового законодавства та іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності та пеня.

Відповідно до пункту 14.1.175 статті 14 ПК України податковий борг - сума узгодженого грошового зобов`язання, не сплаченого платником податків у встановлений цим Кодексом строк та непогашеної пені, нарахованої у порядку, визначеному цим Кодексом.

Згідно із пунктом 57.1 статті 57 ПК України, платник податків зобов`язаний самостійно сплатити суму податкового зобов`язання, зазначену у поданій ним податковій декларації, протягом 10 календарних днів, що настають за останнім днем відповідного граничного строку, передбаченого цим Кодексом, для подання податкової декларації, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

У свою чергу, відповідно до пункту 57.3 статті 57 ПК України, у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1- 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

З матеріалів справи вбачається, що станом на дату звернення до суду за відповідачем рахується податкова заборгованість із земельного податку з фізичних осіб в сумі 243,28 грн. та орендної плати з фізичних осіб в сумі 1008065,51 грн.

Зазначена заборгованість утворилася в результаті не сплати донарахованих ГУ ДПС у Вінницькій області сум грошового зобов`язання та підтверджується карткою особового рахунку платника податків, податковими повідомленнями-рішеннями №1-0228 від 02.09.2022 року, №-0214 від 18.07.2019 року, №1-0214 від 19.08.2019 року, №06-0214 від 19.08.2019 року, №06-0214 від 19.08.2019 року, №06-0214 від 19.08.2019 року, №06-0214 від 19.08.2019 року, №06-0214 від 19.08.2019 року, №06-0214 від 19.08.2019 року, №06-0214 від 19.08.2019 року, №06-0214 від 19.08.2019 року, №-0214 від 22.08.2019 року.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

За правилами, визначеними пунктом 59.5 статті 59 ПК України, у разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення. У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).

Судом встановлено, що позивачем з метою погашення податкового боргу на адресу відповідача було направлено вказані вище податкові повідомлення-рішення та податкову вимогу №0-0232 від 09.05.2023 року.

Станом на день розгляду справи суду не надано доказів погашення відповідачем в добровільному порядку вказаної суми заборгованості.

При цьому, як встановлено судом, при розгляді цієї справи, відповідач оскаржував податкові повідомлення-рішення №-0214 від 18.07.2019 року, №1-0214 від 19.08.2019 року, №06-0214 від 19.08.2019 року, №06-0214 від 19.08.2019 року, №06-0214 від 19.08.2019 року, №06-0214 від 19.08.2019 року, №06-0214 від 19.08.2019 року, №06-0214 від 19.08.2019 року, №06-0214 від 19.08.2019 року, №06-0214 від 19.08.2019 року, №-0214 від 22.08.2019 року в судовому порядку.

Так, рішенням Вінницького окружного адміністративного суду №120/433/20-а від 28.12.2020 року визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення Головного управління ДФС у Вінницькій області №-0214 від 18.07.2019 року, №1-0214 від 19.08.2019 року, №06-0214 від 19.08.2019 року, №06-0214 від 19.08.2019 року, №06-0214 від 19.08.2019 року, №06-0214 від 19.08.2019 року, №06-0214 від 19.08.2019 року, №06-0214 від 19.08.2019 року, №06-0214 від 19.08.2019 року, №06-0214 від 19.08.2019 року, №-0214 від 22.08.2019 року.

Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27.05.2021 року апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Вінницькій області залишено без задоволення, а рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року без змін.

Втім, постановою Верховного Суду від 13.04.2023 року рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 28 грудня 2020 року і постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 27 травня 2021 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в задоволенні позову.

Відтак, суд дійшов висновку, що податкове зобов`язання, визначене на підставі податкових повідомлень-рішень №-0214 від 18.07.2019 року, №1-0214 від 19.08.2019 року, №06-0214 від 19.08.2019 року, №06-0214 від 19.08.2019 року, №06-0214 від 19.08.2019 року, №06-0214 від 19.08.2019 року, №06-0214 від 19.08.2019 року, №06-0214 від 19.08.2019 року, №06-0214 від 19.08.2019 року, №06-0214 від 19.08.2019 року, №-0214 від 22.08.2019 року набуло статусу узгодженого, а отже визнається податковим боргом.

Також, Верховний Суд у постанові №120/433/20-а від 13.04.2023 року вказав, що оскільки орендарем земельних ділянок є фізична особа ОСОБА_1 , то саме на нього відповідно до пункту 288.2 статті 288 ПК України покладено обов`язок щодо сплати орендної плати згідно з договорами оренди землі.

Той факт, що використання земельних ділянок відбувається через створене позивачем Фермерське господарство "Абшерон", не змінює статусу позивача як орендаря земельних ділянок та не звільняє його від визначеного чинним законодавством обов`язку сплачувати орендну плату. Не звільняє його від цього обов`язку і фактична сплата Фермерським господарством "Абшерон" орендної плати за землю. Платник податку, як це встановлено підпунктом 7.1.1 пункту 7.1 статті 7 ПК України, є обов`язковим елементом податку, який визначається виключно нормами ПК України. Статтею 2 ПК України встановлено, що зміна положень цього Кодексу може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу.

Таким чином, суд погоджується із доводами позивача, що стягнення податкового боргу з відповідача не є подвійним оподаткуванням, оскільки саме на ОСОБА_1 відповідно до пункту 288.2 статті 288 України покладено обов`язок щодо сплати орендної плати згідно з договорами оренди землі, а в разі помилкової сплати грошового зобов`язання іншим суб`єктом відповідно до статті 43 ПК України кошти підлягають поверненню платнику.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Беручи до уваги те, що заявлену до стягнення суму податкового боргу відповідач у встановлені законодавством строки до бюджету не сплатив, наявність податкового боргу підтверджується матеріалами справи, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та наявність підстав для задоволення позову.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд вказує на наступне.

Відповідно до частини другої статті 139 КАС України, при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

За таких обставин, беручи до уваги відсутність витрат суб`єкта владних повноважень пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз, підстав для стягнення з відповідача судових витрат немає.

Керуючись ст. 73-77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд-

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 кошти в рахунок погашення податкового боргу в сумі 1008308 (один мільйон вісім тисяч триста вісім) гривень 79 копійок.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному статтею 255 КАС України.

Відповідно до статті 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, 21028, ЄДРПОУ ВП 44069150);

Відповідач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ).

Суддя Свентух Віталій Михайлович