Справа № 758/5775/23
Суддя: Анохін А. М.
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 758/5775/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2023 року Подільський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Анохіна А.М.

при секретарі - Лазуренко А.В.

розглянувши за правилами спрощеного провадження з повідомленням сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Вінницької митниці державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася з позовом до Вінницької митниці державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови.

Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 10.01.2023 в.о. начальника Вінницької митниці Державної митної служби України Дудоровою Т.Ю. винесено постанову у справі про порушення митних правил №0561/401000/22 відносно позивача за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 471 Митного кодексу України.

Вказана постанова була складена за відсутності особи, що притягується до відповідальності та не отримувалась нею, оскільки позивач з 06.03.2022 і по даний час переважно перебувала за кордоном, а на територію України поверталася по мірі можливості лише час від часу.

Підставою притягнення ОСОБА_1 до відповідальності було те, що нею в порушення вимог ч. 1 ст. 471 МК України не було задекларовано валютні цінності, що переміщуються громадянами через митний кордон України, в сумі, що перевищує дозволену законодавством України для їх переміщення без письмового декларування, а саме 88 661,50 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 06.03.2022 становило 2 593 783,32 грн.

На думку позивача, зазначена постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки під час притягнення позивача до адміністративної відповідальності Вінницькою митницею було порушено вимоги в частині застосування розміру адміністративного стягнення.

Так, Вінницькою митницею застосовано редакцію ч. 1 ст. 471 Митного кодексу України чинної на час складання оскаржуваної постанови, а не на час вчинення правопорушення, що посилює відповідальність особи.

З огляду на викладене, ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом та просила визнати протиправною та скасувати постанову в справі про порушення митних правил №0561/401000/22 від 10.01.2023.

24 травня 2023 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Анохіну А.М.

26 травня 2023 року судом зроблено запит щодо місця реєстрації позивача.

14 липня 2023 року до суду надійшла інформація про реєстрацію місця проживання особи.

Ухвалою судді Подільського районного суду м. Києва від 19.07.2023 у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін.

21 серпня 2023 року до суду представником відповідача до суду подано відзив в якому відповідач просив залишити постанову Вінницької митниці у справі про порушення митних правил від 10.01.2023 №0561/401000/22 без змін, в частині визнання винною ОСОБА_1 та змінити в частині накладення стягнення, а саме щодо застосування адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі ста неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700,00 грн, яке діяло на момент перетину митного кордону.

В судове засідання представник позивача не зявилася, до суду подала заяву про розгляд справи без участі позивача та її представника, позовні вимоги підтримала та просила суд їх задовольнити.

Представник відповідача Вінницької митниці Державної митної служби України в судове засідання не з`явився. До суду подано клопотання про розгляд справи без участі представника.

Дослідивши матеріали справи та надані в їх обґрунтування докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відповідно до ст. 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. ст. 9, 77 КАС України, розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Судом встановлено, що 07.11.2022 головним державним інспектором оперативного відділу Управління боротьби з контрабандою та порушеннями митних правил Вінницької митниці Валігурською Н.К. було складено протокол про порушення митних правил №0561/401000/22 стосовно громадянки України ОСОБА_1 за ознаками порушення митних правил, відповідальність за яке передбачено ч. 1 ст. 471 Митного кодексуУкраїни. Громадянка України ОСОБА_1 не задекларувала валютні цінності, що переміщуються громадянами через митний кордон України, в сумі, що перевищує дозволену законодавством України для їх переміщення без письмового декларування, а саме 88 661,50 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 06.03.2022 становило 2 593 783,32 грн.

Постановою в справі про порушення митних правил №0561/401000/22 від 10.01.2023 громадянку України ОСОБА_1 визнано винною у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ч. 1 ст. 471 Митного кодексу України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 відсотків суми, що перевищує дозволену законодавством України для переміщення валютних цінностей без письмового декларування, згідно з офіційним курсом Національного банку України на день вчинення порушення митних правил, що становить 2 593 783,32 грн.

Оскаржувана постанова була надіслана позивачу на наступний день, про що зазначено у постанові.

Як вбачається з оскаржуваної постанови, 09.09.2022 на адресу Вінницької митниці надійшов лист Державної митної служби України №17684/8.14, яким повідомлено інформацію, надану Державним бюро розслідувань, що надійшла листом від 07.09.2022 №10-5-05-17537 про можливе вивезення 06.03.2022 громадянкою України ОСОБА_1 за межі митної території України валютних цінностей у сумі понад 10000 Євро, без письмового декларування митному органу.

З метою підтвердження або спростування фактів недекларування, Вінницькою митницею направлено лист митним органам Республіки Молдова від 28.09.2022 №7.12-1/20-03/11/5838 щодо наявності фактів декларування валютних цінностей вказаною громадянкою під час в`їзду / входу на територію Р.Молдова.

19 жовтня 2022 року отримано відповідь митних органів Республіки Молдова від 18.10.2022 №28/25-9879 про те, що 06.03.2022 на прикордонному переході «Отач», при прибутті громадянки України ОСОБА_1 на територію Р.Молдова , під час проходження митного контролю нею були задекларовані і пред`явлені до митного контролю товари і валютні цінності, а саме грошові кошти (банкноти) на загальну суму 100 000 дол. США, 7 місць багажу з особистими речами та транспортний засіб з реєстраційним номером НОМЕР_1 . Грошові кошти були задекларовані на бланку встановленої форми ТД-6, та громадянці України ОСОБА_1 видано сертифікат Forma TV-28 за №0037670 від 06.03.2022.

В ході проведення перевірочних заходів з використанням інформації, що міститься у базі даних АСМО «Інспектор» встановлено, що 06.03.2022 громадянка України ОСОБА_1 перетнула митний кордон України в напрямку «виїзд з України» через пункт пропуску «Могилів-Полільський-Отач» митного поста «Дністер» Вінницької митниці на легковому автомобілі марки «TOYOTA LAND CRUISER 200», державний реєстраційний номерний знак України НОМЕР_1 .

Згідно витягу з модуля «Облік валютних цінностей» АСМО «Інспектор», громадянка України ОСОБА_1 не декларувала при переміщенні через митний кордон України в напрямку «виїзд з України» валютні цінності.

Таким чином, громадянка України ОСОБА_1 не задекларувала валютні цінності, що переміщуються громадянами через митний кордон України, в сумі, що перевищує дозволену законодавством України для їх переміщення без письмового декларування, а саме 88 661,50 доларів США, що за курсом НБУ, станом на 06.03.2022 становило 2 593 783,32 грн.

Зі змісту оскаржуваної постанови судом встановлено, що вона складалася за відсутності особи, що притягується до відповідальності.

Як вбачається з оскаржуваної постанови у справі про порушення митних правил, громадянку України ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за те, що вона 06.03.2022 вчинила дії, спрямовані на переміщення через митний кордон України валютних цінностей в сумі, що перевищує дозволену законодавством України для їх переміщення без письмового декларування шляхом недекларування, тобто не заявила за встановленою формою точних та достовірних відомостей, перелік яких визначений Митним кодексом України, про товари, які переміщуються громадянином через митний кордон України і її дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 471 МК України.

Однак, норма ч. 1 ст. 471 МК України набула чинності внаслідок прийняття Закону України № 2058-IX від 16.02.2022 (який набрав чинності лише 16.06.2022), тобто після вчинення таких дій.

Станом на 06.03.2022 такої санкції за ч. 1 ст. 471 у МК України як штраф в розмірі 20 відсотків суми, що перевищує дозволену законодавством України для переміщення валютних цінностей без письмового декларування, не існувало, і такі дії охоплювалися санкцією штраф в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно із ч. 1 ст. 8 КУпАП особа, яка вчинила адміністративне правопорушення, підлягає відповідальності на підставі закону, що діє під час і за місцем вчинення правопорушення.

Відповідно до ст. 3 МК України при здійсненні митного контролю та митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, що переміщуються через митний кордон України, застосовуються виключно норми законів України та інших нормативно-правових актів з питань митної справи, чинні на день прийняття митної декларації митним органом України.

Таким чином, дії особи, яка станом на 06.03.2022 здійснила недекларування валютних цінностей в сумі, що перевищує дозволену законодавством України для їх переміщення без письмового декларування, що переміщуються через митний кордон України, тобто незаявлення за встановленою формою точних та достовірних відомостей (наявність, найменування або назва, кількість тощо) про товари, які переміщуються через митний кордон України, мають бути кваліфіковані за ч.1 ст. 471 МК України, проте не може бути застосована санкція за недіючою на той час нормою - 20 відсотків суми, що перевищує дозволену законодавством України для переміщення валютних цінностей без письмового декларування, а має бути застосована санкція за нормою ч. 1 ст. 471 МК України, як такої, редакція якої визначала такі дії протиправними на час їх вчинення.

Водночас, як вказано у ч. 1 ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи.

Слід відзначити, що Закони, які встановлюють або посилюють відповідальність за адміністративні правопорушення, зворотної сили не мають.

Аналогічне за змістом положення міститься у ч. 3 ст. 3 МК України, яка визначає, що норми законів України, які пом`якшують або скасовують відповідальність особи за порушення митних правил, передбачені цим Кодексом, мають зворотну дію в часі, тобто їх норми поширюються і на правопорушення, вчинені до прийняття цих законів. Норми законів України, які встановлюють або посилюють відповідальність за такі правопорушення, зворотної дії в часі не мають.

16.06.2022 набрав чинності Закон України №2058-ІХ від 16.02.2022 «Про внесення змін до Митного кодексу України щодо адміністративної відповідальності громадян з порушення митних правил», яким ст. 471 МК України викладено у новій редакції і таким законом посилена відповідальність осіб, які здійснили недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, а саме зі стягнення у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян на стягнення - 20 відсотків суми, що перевищує дозволену законодавством України для переміщення валютних цінностей без письмового декларування.

Тобто, дії особи щодо недекларування товарів, що переміщуються через митний кордон України, в результаті прийняття Закону України №2058-ІХ від 16.02.2022, продовжують бути протиправними, однак відповідальність за такі дії посилена. Проте, вказана норма закону не має зворотньої дії в часі.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що митним органом, у випадку встановлення факту вчинення громадянкою України ОСОБА_1 дій щодо переміщення через митний кордон України товарів шляхом недекларування, необхідно було визнати її винною за ч. 1 ст. 471 МК України (в редакції чинній на час вчинення) та притягнути до відповідальності у виді штрафу в розмірі сто неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (в редакції чинній на час вчинення).

Таким чином, до громадянки України ОСОБА_1 було безпідставно застосовано санкцію ч. 1 ст. 471 МК України (в редакції чинній на час прийняття рішення).

Згідно із ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що при винесенні оскаржуваної постанови відповідачем було порушено вимоги закону, а саме в частині застосування санкції.

Отже, вимога позивача про скасування оскаржуваної постанови відповідача підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частинами 1, 2 ст. 76 КАС України встановлено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС Україниі в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Частиною 3 ст. 286 КАС України передбачено вичерпний перелік рішень які має право прийняти місцевий загальний суд як адміністративний за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, а саме:

1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;

2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);

3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;

4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Дотримуючись вимог ст. 2, п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України, з метою ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне скасувати постанову №0561/401000/22 в.о. начальника Вінницької митниці Дудорової Т.Ю. від 10.01.2023 і закрити справу про адміністративне правопорушення, а тому позов підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 139 КАС України, враховуючи задоволення позову слід стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Вінницької митниці Державної митної служби України на користь громадянки України ОСОБА_1 судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 19, 58 Конституції України, ст. 11 КУпАП України, ст.ст. 3, 197, 257, 264, 458, 471 МК України, ст.ст. 2, 6, 9, 20, 72, 73, 76, 77, 90, 134, 139, 194, 241-244, 246, 286 КАС України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Вінницької митниці державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови - задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Вінницької митниці Державної митної служби України в справі про порушення митних правил №0561/401000/22 від 10.01.2023, якою на громадянку України ОСОБА_1 накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20 відсотків суми, що перевищує дозволену законодавством України для переміщення валютних цінностей без письмового декларування, згідно з офіційним курсом Національного банку України на день вчинення порушення митних правил, що становить 518 756,67 (п`ятсот вісімнадцять тисяч сімсот п`ятдесят шість) гривень 67 копійок.

Адміністративну справу про порушення митних правил №0561/401000/22 - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Вінницької митниці Державної митної служби України (місцезнаходження: Україна, 21034, Вінницька область, місто Вінниця(з), вулиця Лебединського, будинок 17, ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 5 187 (п`ять тисяч сто вісімдесят сім) гривень 57 копійок.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя А.М.Анохін