Справа № 500/5743/23
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2023-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/5743/23

02 листопада 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Осташа А. В. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі- Відповідач 1) та Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (далі- Відповідач 2) в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №31 від 12.04.2023 про відмову в призначенні пенсії за віком;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період навчання з 01.09.1978 по 28.02.1982 у Кам`янець-Подільському технікумі харчової промисловості та періоди роботи з 15.07.1982 по 31.12.1998 на різних посадах на Вишнівецькому консервному заводі; з 04.01.1999 по 31.12.1999- період роботи за договором на Вишнівецькому консервному заводі; з 07.02.2001 по 06.08.2001-період роботи та перебування на обліку по безробіттю; з 23.07.2001 по 15.02.2007- період роботи на посаді зав. лабораторії ТзОВ "Інтер"; з 28.02.2007 по 14.01.2008- період роботи та перебування на обліку по безробіттю; з 15.01.2008 по 15.02.2008- період роботи на посаді лаборанта Тернопільської міської станції юних техніків; з 01.10.2008 по 05.05.2009 - період роботи на посаді зав. лабораторії НВП "МІРАЖ МЛО"; з 16.06.2009 по 12.03.2010 - період роботи та перебування на обліку по безробіттю.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено те, що позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області рішенням №1 від 12.04.2023 відмовило у призначенні даної пенсії, у зв`язку із недостатнім страховим стажем. Відмова аргументована тим, що страховий стаж позивачки становить 06 років 10 місяців 00 днів, при необхідних 30 роках. Також, до страхового стажу не зараховано період навчання згідно диплома НОМЕР_1 та періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 , у зв`язку з відсутністю дати народження, не чіткої печатки, а також через неможливість підтвердити зміну прізвища.

З огляду на викладене, позивач не погоджується із прийнятим рішенням відповідача 2, вказує на те, що вона не несе відповідальності за заповнення внутрішньої документації підприємсва, а також зазначає, що коли у ПФУ є сумніви щодо некоректних записів у документах то орган пенсійного фонду мав би самостійно провести перевірку дійсності таких записів в таких довідках. Тому, позовні вимоги просить задовольнити.

Ухвалою суду від 15.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач 2 подав до суду 13.10.2023 відзив на позов, в якому наведені заперечення проти позовних вимог, згідно яких зазначено, що загальний страховий стаж позивача є не достатнім для призначення пенсії по віку відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зокрема, зазначено, що в наданих документах наявні неточності. Враховуючи наведене, у відповідачів відсутні підстави для призначення пенсії за віком.

Відповідач 1 також подав до суду 23.10.2023 відзив, у якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог та зазначив, що період роботи з 07.02.2001 по 06.08.2001 вже враховано до стажу позивачки як перебування на обліку по безробіттю. Періоди роботи з 23.07.2001 по 15.02.2007, з 15.01.2008 по 15.02.2008, з 01.10.2008 по 05.05.2009, з 16.06.2009 по 12.03.2010 частково враховано до стажу позивачки, а тому відсутні підстави для повторного зарахування вказаних періодів до страхового стажу позивачки.

Суд, повно та всебічно розглянувши матеріали справи, проаналізувавши подані докази, встановив наступні факти.

Позивачка, 05.04.2023 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії за віком.

Органи Пенсійного фонду України з 01.04.2021 застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунки пенсій бек-офісами територіальних органів Фонду в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де прийнято заяву та де проживає пенсіонер.

Територіальний орган фонду, який опрацьовував заяву про призначення пенсії відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань, визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області.

За результатом розгляду заяви позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Харківській області прийнято рішення №31 від 12.04.2023 про відмову в призначенні пенсії за віком згідно статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки недостатньо страхового стажу.

Зокрема зазначено, що страховий стаж позивачки становить - 06 років 10 місяців 00 днів та до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1978 по 25.02.1982 згідно диплома НОМЕР_1 ,оскільки заявницею не надано свідоцтво про шлюб на неможливо підтвердити зміну прізвища " ОСОБА_2 ", не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки на титульній сторінці відсутня дата народження та не читається печатка та період роботи, згідно уточнюючої довідки №13/01-1 від 30.03.2023,оскільки довідка не завірена печаткою підприємства та неможливо підтвердити зміну прізвища " ОСОБА_2 ".

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача у призначенні пенсії за віком, позивач звернулася до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 №137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV (далі - Закон №1058).

Згідно пункту 1 статті 26 Закону України « Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», починаючи з 1 січня 2018 року, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Згідно п.1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1), днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Як встановлено судом, і не заперечувалось сторонами, позивач звернулася за призначенням пенсії 05.04.2023.

Згідно п.4.2 Порядку №22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Відповідно до п.4.7 Порядку №22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

При цьому, згідно п.п.3) п.4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Згідно із ст. 24 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які, містять відомості про періоди роботи.

Суд зазначає, що під час вирішення питання щодо призначення позивачу пенсії за віком Пенсійним фондом при прийнятті рішення про відмову в призначенні пенсії від 12.04.2023 до страхового стажу не враховано :

1) період навчання в Кам`янець-Подільському технікумі харчової промисловості з 01.09.1978 по 25.02.1982, що підтверджується дипломом НОМЕР_1 від 28.02.1982 та довідкою №10-06/523 від 17.08.2023;

2) періоди роботи:

- з 15.07.1982 року по 31.12.1998 року - період роботи на різних посадах на Вишнівецькому консервному заводі;

- з 04.01.1999 року по 31.12.1999 року - період роботи за договором на Вишнівецькому консервному заводі;

- з 07.02.2001 року по 06.08.2001 року - період одержання допомоги по безробіттю (зараховано частково);

- з 23.07.2001 року по 15.02.2007 року - період роботи на посаді зав. лабораторії ТзОВ «Інтер» (зараховано частково);

- з 28.02.2007 року по 14.01.2008 року - період одержання допомоги по безробіттю;

- з 15.01.2008 року по 15.02.2008 року - період роботи на посаді лаборанта Тернопільської міської станції юних техніків;

- з 01.10.2008 року по 05.05.2009 року - період роботи на посаді зав. лабораторії НВП «МІРАЖ МЛО» (зараховано частково);

- з 16.06.2009 року по 12.03.2010 року - період одержання допомоги по безробіттю (зараховано частково), що підтверджуються трудовою книжкою НОМЕР_2 від 28.08.1980, а тому загальний страховий стаж становить 06 років 10 місяців 00 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком.

Таку ж позицію викладено і у відзивах на позов.

Суд не погоджується з такою позицією відповідача виходячи з наступних доводів.

Зокрема, суд зазначає, що підставами для не зарахування даних періодів стало наступне:

- що на титульній сторінці трудової книжки відсутня дата народження позивачки та не читається печатка;

- в уточнюючій довідці №13/01-1 від 30.03.2023 неможливо підтвердити факт зміни прізвища з " ОСОБА_3 " на " ОСОБА_4 ", а також те, що довідка не завірена печаткою підприємства;

- диплом позивачки виданий на прізвище " ОСОБА_3 ", що також унеможливлює підтвердити факт зміни нею прізвища.

Зокрема, щодо не зарахування періоду навчання згідно диплома НОМЕР_1 через неможливість підтвердження зміни прізвища, суд зазначає, що відповідно до диплому серії НОМЕР_1 , ОСОБА_5 (прізвище ОСОБА_3 - до укладення шлюбу) у 1978 році вступила до Кам`янець- Подільського технікуму харчової промисловості, який закінчила у 1982 році (рішення державної кваліфікаційної комісії від 28 лютого 1982 року).

Даний факт також підтверджується і архівною довідкою №10-06/523 від 17.08.2023.

Згідно із свідоцтвом про укладення шлюбу Серія НОМЕР_3 у 1988 році позивачка одружилася із ОСОБА_6 і, після укладення шлюбу, їй присвоєно прізвище " ОСОБА_4 ".

Щодо не зарахування періодів роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 через відсутність дати народження, не чіткої печатки та неможливості підтвердити зміну прізвища, варто зазначити, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Також, підставою для призначення пенсії за віком є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Варто зауважити, що додатковим підтвердженням факту роботи позивачки з липня 1982 по січень 1999 на Вишнівецькому консервному заводі є довідка №25/1-1 від 12.06.2023, видана ТОВ "Тернопільська облспоживспілка".

Як вбачається з розрахунку стажу, який знаходиться в матеріалах справи, період роботи з 07.02.2001 по 06.08.2001 вже враховано до стажу позивачки як перебування на обліку по безробіттю, а тому повторному зарахуванню не підлягає.

Тому в задоволенні вимог в цій частині слід відмовити.

При цьому, суд зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації здійснено з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист та вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки чи довідках.

Також суд зазначає й про те, що згідно правової позиції Верховного Суду, яка висвітлена у постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17, при розгляді аналогічного спору, зазначено "на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" .

Крім того, відповідачу слід врахувати, що у випадку якщо поданих позивачем документів про призначення пенсії було не достатньо, то орган пенсійного фонду мав усі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини, запропонувати позивачеві надати інформації щодо двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Така позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21.02.2018 (справа №687/975/17), відповідно до яких на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Також суд наголошує, що згідно із частиною першою статті 101 Закону №1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у призначенні пенсії.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1,зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1) органом, що приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії є відповідні управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі.

Порядком №22-1 установлено, що орган, який призначає пенсію, надає допомогу особам, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії шляхом: доведення до відому заявника переліку відсутніх документів які йому слід подати; або шляхом витребування від підприємств, установ та організацій в тому рахунку і від (архівних установ, контролюючих органів) подання додаткових документів, яких не вистачає.

Такий підхід узгоджується із частиною першою статті 3 Конституції України, відповідно до якої саме людина, визнається в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до цієї Конституційної норми, діяльність органів державної влади, зокрема Пенсійного фонду України, повинна бути спрямована на сприяння у реалізації прав людини, а не на обмеження таких прав із формальних підстав.

За таких обставин, суд доходить висновку, що позивачці безпідставно не зараховано до стажу спірні періоди навчання та роботи.

При вирішенні даного спору суд також враховує, що відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (зі змінами; далі - Порядок №22-1), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Пунктом 4.10 Порядку №22-1 передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що ГУ ПФУ в Харківській області безпідставно відмовив у зарахуванні до страхового стажу позивача період її навчання в Кам`янець-Подільському технікумі харчової промисловості з 01.09.1978 по 25.02.1982 та періоди роботи з 01.09.1978 по 28.02.1982 у Кам`янець-Подільському технікумі харчової промисловості та періоди роботи з 15.07.1982 по 31.12.1998 на різних посадах на Вишнівецькому консервному заводі; з 04.01.1999 по 31.12.1999- період роботи за договором на Вишнівецькому консервному заводі; з 23.07.2001 по 15.02.2007- період роботи на посаді зав. лабораторії ТзОВ "Інтер"; з 28.02.2007 по 14.01.2008- період роботи та перебування на обліку по безробіттю; з 15.01.2008 по 15.02.2008- період роботи на посаді лаборанта Тернопільської міської станції юних техніків; з 01.10.2008 по 05.05.2009 - період роботи на посаді зав. лабораторії НВП "МІРАЖ МЛО"; з 16.06.2009 по 12.03.2010 - період роботи та перебування на обліку по безробіттю.

Враховуючи, зазначене, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії позивачці є протиправними.

Враховуючи наявність у позивача умов для призначення пенсії за віком, з метою повного та ефективного захисту порушених прав позивача, відповідача ГУ ПФУ у Тернопільській області необхідно зобов`язати здійснити призначення та виплату позивачці пенсії за віком та зарахувавши до її страхового стажу період навчання у Кам`янець-Подільському технікумі харчової промисловості з 01.09.1978 по 25.02.1982 та періоди роботи, згідно трудової книжки НОМЕР_2 , окрім вже зарахованих.

Щодо дати призначення пенсії за віком, суд зазначає наступне.

Згідно п.1 ч.1 ст.45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Враховуючи, що позивач досягнула віку необхідного для призначення пенсії 22.03.2023, а звернулася за призначенням пенсії 05.04.2023 (тобто не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку), вона має бути призначена з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку - ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються їх заперечення, і не довели правомірності оскаржуваних дій.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення частково.

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на задоволення позовних вимог та згідно із ст.139 КАС України судові витрати позивача в сумі 2147 грн. 20 коп., сплачені згідно квитанції підлягають стягненню на її користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області та з Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області №31 від 12.04.2023 про відмову в призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком з 23.03.2023, зарахувавши до стажу, що дає право на призначення пенсії навчання в Кам`янець-Подільському технікумі харчової промисловості з 01.09.1978 по 25.02.1982 та періоди роботи: з 15.07.1982 по 31.12.1998 на різних посадах на Вишнівецькому консервному заводі, з 04.01.1999 по 31.12.1999- період роботи за договором на Вишнівецькому консервному заводі, з 23.07.2001 по 15.02.2007- період роботи на посаді зав. лабораторії ТзОВ "Інтер", з 28.02.2007 по 14.01.2008- період роботи та перебування на обліку по безробіттю, з 15.01.2008 по 15.02.2008- період роботи на посаді лаборанта Тернопільської міської станції юних техніків, з 01.10.2008 по 05.05.2009 - період роботи на посаді зав. лабораторії НВП "МІРАЖ МЛО", з 16.06.2009 по 12.03.2010 - період роботи та перебування на обліку по безробіттю.

4. В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

6. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 1073,60грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 02 листопада 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: АДРЕСА_1 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_4 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: майдан Волі, 3,м. Тернопіль,Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769);

- Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (місцезнаходження/місце проживання: майдан Свободи, 5,Держпром, 3 під.,2 пов.,м. Харків,61022 14099344);

Головуючий суддя Осташ А.В.