Справа № 520/14347/23
Суддя: Мінаєва О.М.
Дата ухвалення: 2023-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 р.Справа № 520/14347/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Мінаєвої О.М.,

Суддів: Калиновського В.А. , Кононенко З.О. ,

за участю секретаря судового засідання Тютюник О.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.08.2023, головуючий суддя І інстанції: Заічко О.В., м. Харків, повний текст складено 18.08.23 року у справі №520/14347/23

за позовом ОСОБА_1

до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України

про визнання бездіяльності протиправною та скасування постанови,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, в якому, з урахуванням уточнення, просив суд:

- визнати закінчення виконавчого провадження №71898653 державним виконавцем Яковенко В.А. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України протиправним;

- скасувати постанову про закінчення виконавчого провадження №71898653 від 06.06.2023 державного виконавця Яковенко В.А. та відновити виконання рішення суду у справі №520/7498/21;

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 суму відшкодування моральної шкоди у розмірі 50000 грн. (п`ятдесят тисяч грн. 00 коп.);

- стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі: 858,88 грн. (вісімсот п`ятдесят вісім грн. 88 коп.).

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 17.08.2023 року (з урахуванням ухвали Харківського окружного адміністративного суду від 14.09.2023 року про виправлення описки) адміністративний позов ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанови та відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Визнано дії щодо закінчення виконавчого провадження №71898653 державним виконавцем Яковенко В.А. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України протиправними.

Скасовано постанову про закінчення виконавчого провадження №71898653 від 06.06.2023 державного виконавця Яковенко В.А. та відновлено виконання рішення суду по справі №520/7498/21.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на користь ОСОБА_1 суму судового збору у розмірі 858,88 грн. (вісімсот п`ятдесят вісім гривень 88 копійок)".

Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.08.2023 у справі №520/14347/23 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 в повному обсязі.

В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а висновки суду не відповідають обставинам справи, що відповідно до ч.1 ст.317 КАС України є підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення. Зазначає, що державним виконавцем вчинено всі дії відповідно до чинного законодавства України та не порушено вимоги Закону №1404-VІІІ, а тому відсутні підстави для задоволення позову. Крім того, зазначає про помилковість доводів суду першої інстанції про те, що відповідач не скористався правом на подання відзиву, оскільки відзив на позовну заяву (у т.ч. матеріали виконавчого провадження та докази направлення зазначеного відзиву сторонам) був направлений до суду через додаток Електронний суд. Вважає, що судом першої інстанції не було в повному обсязі з`ясовані обставини справи та досліджені всі докази, тобто судом не надана оцінка доводам відповідача.

Позивач скористався правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст.304 КАС України, в якому посилаючись на необґрунтованість та помилковість твердження скарги відповідача, просив суд апеляційної інстанції залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

З урахуванням наведеної вище норми КАС України, суд апеляційної інстанції перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи поданої апеляційної скарги, оскаржуване рішення суду першої інстанції, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено судом апеляційної інстанції, що позивач 15.05.2023 звернувся до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про відкриття виконавчого провадження по виконавчому листі №520/7498/21, виданого Харківським окружним адміністративним судом.

26.05.2023 державним виконавцем Яковенко В.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконавчому провадженню № 71898653.

Постановою про закінчення виконавчого провадження від 06.06.2023, державний виконавець Яковенко В.А. встановив, що листом Міністерства охорони здоров`я України за №294/82-23 від 05.06.2023 повідомлено відділ про виконання рішення суду. Відповідно до пункту 9 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Позивач, не погоджуючись з діями відповідача та вказаною вище постановою останнього, звернувся за захистом своїх прав та інтересів до суду першої інстанції з адміністративним позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що закінчення державним виконавцем виконавчого провадження в той час, коли судове рішення, ухвалене на користь позивача, не було виконано в повному обсязі, є порушенням прав позивача, які підлягають захисту.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених статтею 308 КАС України, колегія суддів виходить з наступного.

Згідно з частиною другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року №1404-VІІІ (далі по тексту - Закон №1404-VІІІ, в редакції станом на час спірних правовідносин).

Згідно ст.1 Закону №1404-VІІІ, виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону №1404-VІІІ відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень.

Частиною першою статті 5 Закону №1404-VIII встановлено, що примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів».

Частиною першою ст.18 Закону №1404-VІІІ передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до п.9 ч.1 ст.39 Закону №1404-VІІІ виконавче провадження підлягає закінченню у разі фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом.

Порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, визначений ст.63 Закону №1404-VIII.

Так, ч.1 ст.63 Закону №1404-VІІІ за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

Згідно з ч.2 ст.63 Закону №1404-VІІІ у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Приписами ч.3 ст.63 Закону №1404-VІІІ визначено, що виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Як встановлено з матеріалів даної справи, рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 року у справі №520/7498/21 задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Міністерства охорони здоров`я України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправними дії Міністерства охорони здоров`я України щодо неналежного надання позивачу запитуваної інформації на його запит від 14.01.2021. Зобов`язано Міністерство охорони здоров`я України надати ОСОБА_1 відповідь по суті звернення та запитувану інформацію, яка містяться у листі від 14.01.2021, рекомендованим листом з описом вкладення, з урахуванням висновків суду у даній справі. У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

15.05.2023 позивач звернувся до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України із заявою про відкриття виконавчого провадження по виконавчому листу №520/7498/21, виданого Харківським окружним адміністративним судом.

26.05.2023 державним виконавцем Яковенко В.А. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконавчому провадженню №71898653.

Листом Міністерства охорони здоров`я України від 05.06.2023 №294/82-23 було повідомлено відповідача про фактичне виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 року у справі №520/7498/21.

Зазначений вище лист став підставою, визначеною п.9 ч.1 ст.39 Закону №1404-VІІІ для прийняття оскаржуваної постанови відповідача від 06.06.2023 (ВП №71898653), якою державним виконавцем Яковенко В.А. було закінчено виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №520/7498/21, виданого Харківським окружним адміністративним судом про зобов`язання Міністерство охорони здоров`я України надати ОСОБА_1 відповідь по суті звернення та запитувану інформацію, яка міститься у листі від 14.01.2021, рекомендованим листом з описом вкладення, з урахуванням висновків суду у даній справі.

Колегія суддів, надаючи правову оцінку спірним правовідносинам у даній справі, вважає, що вказана вище постанова відповідача є необґрунтованою та фактично такою, що винесена ним передчасно, за відсутності для цього підстав.

Так, зі змісту вищевказаного листа від 05.06.2023 №294/82-23 встановлено, що Міністерство охорони здоров`я України зазначає про те, що ним фактично виконано рішення Харківського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 року у справі №520/7498/21, останнє розглянуло звернення ОСОБА_1 від 14.01.2021 року та підготувало відповідь з урахуванням висновків суду, направивши його позивачу рекомендованим листом з описом вкладення (а.с.23-24).

Разом з тим, аналізуючи зміст наданої Міністерством охорони здоров`я України позивачу відповіді у листі від 15.11.2021 №17-04/33514/2-21 (а.с.25-26), колегія суддів звертає увагу, що фактично позивачу не було надано відповідь у повному обсязі на ряд питань по суті звернення останнього, які останній ставив у запиті від 14.01.2021, з урахуванням висновків суду, висловлених в рішенні Харківського окружного адміністративного суду від 04.10.2021 року у справі №520/7498/21.

Отже, станом на час прийняття оскаржуваної постанови про закінчення виконавчого провадження, відповідачем не було належним чином досліджено питання фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом та наявності у зв`язку з цим правових підстав для закінчення виконавчого провадження згідно ч.1 п.9 ст.39 Закону України "Про виконавче провадження".

Наведені вище висновки суду не були спростовані відповідачем у ході розгляду даної справи у судах першої та апеляційної інстанцій.

Доводи апеляційної скарги про те, що державним виконавцем вчинено всі дії відповідно до чинного законодавства України та не порушено вимоги Закону №1404-VІІІ, а тому відсутні підстави для задоволення позову, колегія суддів відхиляє, з огляду на зазначене вище.

Щодо посилання в апеляційній скарзі на правову позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 26.07.2019 року у справі №815/5485/14, то колегія суддів не вбачає підстав, відповідно до ч.5 ст.242 КАС України, для врахування висновків щодо застосування норм права, викладених у цій постанові Верховного Суду, оскільки спірні правовідносини у даній справі є відмінними від тих, що виникли у справі, яку переглядав суд касаційної інстанції, а відтак висловлені у ній висновки не впливають на вирішення даної справи.

При цьому, щодо посилання в апеляційній скарзі на помилковість зазначення судом першої інстанції про те, що відповідач не скористався правом на подання відзиву, оскільки відзив на позовну заяву, матеріали виконавчого провадження та докази направлення зазначеного відзиву сторонам був направлений до суду через додаток Електронний суд, то колегія суддів зазначає, що дійсно суд першої інстанції помилково зазначив в оскаржуваному рішенні про те, що відповідач не подав відзив на позовну заяву, оскільки наведене спростовується матеріалами справи. Разом з тим, зазначена помилка суду першої інстанції не спростовує висновків суду, викладених в оскаржуваному рішенні (з урахуванням дослідженого змісту такого відзиву на позовну заяву судом апеляційної інстанції) та не є обов`язковою правовою підставою, в розумінні приписів ст.317 КАС України, для скасування рішення суду першої інстанції.

Враховуючи викладене вище, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про визнання дій щодо закінчення виконавчого провадження №71898653 державним виконавцем Яковенко В.А. Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України протиправними та скасування постанови про закінчення виконавчого провадження №71898653 від 06.06.2023 державного виконавця Яковенко В.А. та відновлення виконання рішення суду по справі №520/7498/21.

Відповідно до п.п.1,3 ч.2 ст.2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, серед іншого, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Колегія суддів вважає, що в спірних правовідносинах у даній справі відповідачем не було дотримано наведених вище приписів КАС України.

Крім того, ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не було доведено (доказано) правомірність своїх дій та рішення, що є предметом оскарження у даній справі.

Згідно ч.2. ст.6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини, сформовану в пункті 58 рішення у справі "Серявін та інші проти України" (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain), серія A, 303-A, п. 29).

Згідно з приписами ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.

У відповідності до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.

Доводи апеляційної скарги відповідача не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Таким чином, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 17.08.2023 у справі №520/14347/23 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя О.М. Мінаєва
Судді В.А. Калиновський З.О. Кононенко