Справа № 442/5210/23
Суддя: Грицай М. М.
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №442/5210/23
Провадження №2-а/442/59/2023
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2023 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючої судді Грицай М.М.,

секретар судового засідання Антоненко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду справу за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області, адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дрогобицької міської ради Львівської області, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась з позовом про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

У позові посилається на те, що відносно неї було винесено постанову про притягнення її до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП. Відповідно до даної постанови, 18.05.2023 близько 09 год 10 хв вона, будучи продавцем в магазині "ІВА", нібито здійснила продаж алкоголю, а саме, горілки ємкістю 0,25 л марки "Наша марка" ОСОБА_2 . Так, на засіданні адміністративної комісії було визнано її винною та накладено на неї адміністративне стягнення у розмірі 6800,00 грн. Вважає винесену постанову незаконною та необґрунтованою, оскільки лист з повідомленням про те, що засідання комісії відбудеться 05.07.2023, отримала лише на наступний день - 06.07.2023, в матеріалах справи відсутні докази, що саме вона вчинила адміністративне правопорушення. Адміністративна комісія не досліджувала зібрані працівниками поліції докази, не викликала свідка ОСОБА_2 , залишила поза увагою те, що вона не визнала своєї вини, відсутній відеозапис, докази того, що вона є працівником магазину, з наявної в матеріалах справи фотографії неможливо встановити, коли вона була зроблена, а також відсутня інформація про вилучення спиртного напою чи розрахункового документа. Тому вважає, що у її діях відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП.

На розгляд суду надійшов відзив представника виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області на позовну заяву, у якому остання позов не визнала та зазначила, що сам лише факт неотримання стороною справи кореспонденції не може вважатися достатньою підставою оскарження постанови, оскільки зумовлена суб`єктивною поведінкою сторони. Та обставина, що позивач продала алкогольний напій у заборонений час доби та не видала фіскального чеку є окремою підставою для притягнення до відповідальності, встановленої законом, та відсутність фіскального чеку жодним чином не може спростовувати факт реалізації алкогольного напою. Факт відсутності трудового договору з позивачем, як продавцем магазину, та ФОП ОСОБА_3 свідчить також і про порушення норм трудового законодавства. При винесенні постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача взято до уваги письмові пояснення ОСОБА_2 , рапорт ст. ДОП відділу превенції Дрогобицького РВП ГУ НІ у Львівській області І.Довгуна та інші матеріалами справи. Зважаючи на вказане, просить суд залишити постанову комісії без змін, а скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Позивач у судове засідання не з`явилась, представник позивача подав клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заперечила щодо задоволення позову. Просила врахувати той факт, що позивач зазначила у протоколі адресу проживання: АДРЕСА_1 , спірний протокол підписала, а тому дані в паспорті позивача та у витязі з Єдиного державного демографічного реєстру не спростовують можливості проживання за вищезгаданою адресою.

Частиною другою статті 156 КУпАП передбачена відповідальність за порушення Порушення працівником підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування правил торгівлі пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами та рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння, а саме: торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння у приміщеннях або на територіях, заборонених законом, або в інших місцях, визначених рішенням відповідного органу місцевого самоврядування як такі, де роздрібна торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння заборонена, або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, тютюновими виробами, електронними сигаретами, рідинами, що використовуються в електронних сигаретах, пристроями для споживання тютюнових виробів без їх згоряння через торгові автомати чи особами, які не досягли 18-річного віку, а також продаж пива (крім безалкогольного), алкогольних, слабоалкогольних напоїв, тютюнових виробів, електронних сигарет, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, пристроїв для споживання тютюнових виробів без їх згоряння особі, яка не досягла 18-річного віку, або продаж тютюнових виробів в упаковках, що містять менш як 20 сигарет або цигарок, чи поштучно (крім сигар), або торгівля пивом (крім безалкогольного), алкогольними, слабоалкогольними напоями, винами столовими у заборонений рішенням відповідного органу місцевого самоврядування час доби у вигляді накладення штрафу від чотирьохсот до восьмисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Враховуючи диспозицію частини другої статті 156 КУпАП, суб`єктом цього правопорушення є працівник підприємства (організації) торгівлі або громадського харчування.

Поняття адміністративного правопорушення викладено в частині першій статті 9 КУпАП, за змістом якої адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

За вимогами ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши в сукупності наявні у ній докази, суд дійшов такого висновку.

Згідно постанови №51 від 05.07.2023, адміністративна комісія при виконавчому комітеті Дрогобицької міської ради, розглянувши справу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 , встановила, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 18.05.2023 близько 09 год 10 хв за адресою АДРЕСА_2 , перебуваючи на своєму робочому місці на посаді продавця в магазині « ІНФОРМАЦІЯ_2 », здійснила продаж алкогольних напоїв, а саме, горілки марки «Наша марка», ОСОБА_2 всупереч рішенню ВК ДМР №100 від 12.04.2022, чим порушила правила торгівлі алкогольними напоями. ОСОБА_4 визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 156 КУпАП, накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 6800 грн.

Позивач вказує, що комісія розглянула справу за її відсутності, чим порушила права, передбачені ст. 268 КУпАП.

Відповідно до положень статті 268 КУпАП (далі - Кодекс) особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця в галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; . Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Частина 3 статті 278 КУпАП визначає, що орган (посадова особа) при підготовці до розгляду справи про адміністративне правопорушення вирішує, зокрема, питання, чи сповіщено осіб, які беруть участь у справі, про час і місце її розгляду.

Таким чином, перевірка належності сповіщення особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, про час і місце розгляду справи про адміністративне правопорушення - є обов`язком органу (посадової особи), що розглядає справу, оскільки від цього залежить можливість реалізації особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, своїх процесуальних прав, гарантованих статтею 268 Кодексу.

Суд враховує, що особі, до якої застосовується адміністративна санкція, повинно бути забезпечено право завчасно знати про час та місце розгляду справи. Це право є гарантією реалізації інших прав - на участь в розгляді справи про адміністративне правопорушення, висловлення заперечень, надання доказів, захист тощо.

Законодавство покладає обов`язок щодо своєчасного повідомлення особи про час та місце розгляду справи на уповноважену посадову особу. Зміст цього обов`язку не вичерпується надсиланням тексту відповідного повідомлення, оскільки саме лише надсилання, без отримання, не свідчить про поінформованість особи про час та місце розгляду справи, а отже, робить це право недієвим.

Таким чином, суд приходить висновку, що обов`язок уповноваженої посадової особи письмово повідомляти особу, щодо якої застосовується адміністративне стягнення, про дату розгляду справи про адміністративне правопорушення вважається виконаним, якщо особа, яка притягується до відповідальності, знає (поінформована) про час та місце розгляду справи.

Обов`язок доказування цієї обставини несе уповноважена посадова особа.

Судом встановлено, що 29.06.2023 ОСОБА_1 на адресу: АДРЕСА_1 , надіслано лист виконавчого комітету Дрогобицької міської ради від 28.06.2023 за №3-31/3447 про виклик на засідання адміністративної комісії, що підтверджується фіскальним чеком АТ "Укрпошта" від 29.06.2023. Згідно трекінгу відправлень АТ "Укрпошта", ОСОБА_1 отримала такий 06.07.2023, тобто, на наступний день після засідання комісії.

Крім того, з Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 вбачається, що місце проживання останньої зареєстровано за адресою: АДРЕСА_3 .

Зазначене свідчить про те, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення відповідачем не дотримано приписів частини 3 статті 278 Кодексу, при цьому порушено права позивача, гарантовані статтею 268 Кодексу, та умови розгляду справи за її відсутності, що є безумовною підставою для скасування постанови.

У позовній заяві та протоколі про адміністративне правопорушення серії ВАБ №950057 від 18.05.2023 позивач заперечує факт продажу алкогольного напою у заборонений час та вказує на відсутність належних та допустимих доказів продажу алкоголю.

Дослідивши протокол про адміністративне правопорушення серії серії ВАБ №950057 від 18.05.2023 відносно ОСОБА_1 за ч.2 ст.156 КУпАП, судом встановлено, що у вказаному протоколі не зазначено інформації та в матеріалах справи відсутні докази, про наявність фіскального чека щодо продажу спиртного напою, що «поза розумним сумнівом» підтверджувало б продаж вказаного товару, а також відсутні відомості та належні докази щодо вилучення горілки марки "Наша Марка".

З постанови №51 від 05.07.2023 адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дрогобицької міської ради вбачається, що Веселовська не з`явилася на засідання, факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення підтверджується письмовими поясненнями ОСОБА_2 , рапортом І.Довгуна та іншими матеріалами справи.

Згідно письмових пояснень ОСОБА_2 останній близько 09 години 10 хвилин у магазині "ІВА" за адресою: АДРЕСА_2 , придбав алкогольний напій «Наша марка». Вказує, що у подальшому вийшов з магазину, де його зупинили працівники поліції та запитали, де він придбав даний напій, на що останній відповів, що купив його за вищевказаною адресою у магазині. Більше по даному факту нічого зазначити не міг.

Отже, пояснення ОСОБА_2 не містять інформації стосовно особи, яка продала алкоголь.

Крім того, оскільки ОСОБА_2 на засіданні комісії заслуханий не був та не попереджався про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивих свідчень, тому його покази не можуть бути беззаперечним доказом вчинення адміністративного правопорушення.

Аналогічні висновки містить постанова Верховного Суду у постанові від 27.06.2019 року у справі №560/751/17, яка є обов`язковою для врахування в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України.

Суд також не бере до уваги рапорт ст. ДОП відділу превенції Дрогобицького РВП ГУНП у Львівській області ст. лейтенанта поліції І.Довгуна, зважаючи на те, що він є зацікавленою особою при розгляді цієї справи, а тому вказане ставить під сумнів дотримання вимог щодо об`єктивності з`ясування обставин.

У матеріалах справи відсутні докази фото або відеофіксації правопорушення, який би підтверджував продаж позивачем алкогольного напою в заборонений час.

Крім того, надана в якості доказу фотокартка не є належним та допустимим доказом у справі, оскільки не підтверджує факт продажу позивачкою алкогольного напою в заборонений час. Зазначена фотокартка надана відповідачем до суду, однак, про те, що під час складання протоколу про адміністративне правопорушення здійснювалася фото-, відеофіксація, відповідні відмітки відсутні.

Таким чином, жодними належними доказами не підтверджується факт продажу позивачкою алкогольного напою в заборонений час.

З урахуванням вищезазначеного, відсутність належних доказів вчинення позивачкою адміністративного правопорушення, доводи відповідача стосовно правомірності притягнення позивачки до адміністративної відповідальності є необґрунтованими.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Отож, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок (тягар) доказування в спорі покладається на відповідача - орган публічної влади, який повинен надати докази, що свідчать про правомірність його дій, законність прийнятих рішень.

Відповідно до ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

У своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї (п. 1 ст. 32), неодноразово наголошував, що суд при оцінці доказів керується критерієм доведення поза розумним сумнівом. Проте, таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів (п. 45 рішення у справі Бочаров проти України від 17.06.2011 р.; п. 75 рішення у справі Огороднік проти України від 05.05.2015 р.; п. 52 рішення у справі «Єрохіна проти України» від 15.02.2013 р.).

Відповідно до ст.62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви, щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Суд звертає увагу на те, що відповідач належним чином не повідомив позивача про засідання комісії, не довів належними доказами факт вчинення ОСОБА_1 зазначеного в оскаржуваній постанові адміністративного правопорушення, відтак і підстави для притягнення позивача до адміністративної відповідальності відсутні, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що оскаржувана постанова прийнята без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, що є підставою для її скасування.

Згідно з п.1 ч.1 ст.247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи, що відповідачем не доведено наявності у діях ОСОБА_1 події та складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.156 КУпАП, провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно позивача підлягає закриттю.

Керуючись ст. ст. ст.16, 57, 132, 134, 246, 248, 250, 286, 294-297 КАС України суд -

у х в а л и в:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Дрогобицької міської ради Львівської області, адміністративної комісії при виконавчому комітеті Дрогобицької міської ради Львівської області, про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задоволити.

Скасувати постанову №51 від 05.07.2023 адміністративної комісії виконавчого комітету Дрогобицької міської ради про накладення адміністративного стягнення на ОСОБА_1 у виді штрафу розміром 6800 (шість тисяч вісімсот) грн. за порушення ч.2 ст.156 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 156 КУпАП закрити.

Стягнути з Дрогобицької міської ради на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 536,80 (п`ятсот тридцять шість гривень 80 копійок).

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення виготовлено в нарадчій кімнаті.

Суддя М.М. Грицай