Справа № 160/18391/23
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Новомосковської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного Управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області до Комунального підприємства Комунальник, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Магдалинівська селищна рада про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,-
Новомосковська окружна прокуратура звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду в інтересах держави в особі Головного Управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області з позовною заявою до Комунального підприємства Комунальник, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Магдалинівська селищна рада, в якій просить:
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.08.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
Ухвала суду від 04.08.2023 року, якою відкрито провадження в адміністративній справі була направлена на адресу Комунального підприємства Комунальник.

На адресу суду повернувся конверт із відміткою поштового відділення про причини невручення адресату «адресат відмовився».

Ухвала суду є видом судового рішення (ст. 241 КАС України), а відповідно до пункту 5 частини 6 статті 251 КАС України, днем вручення судового рішення є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати копію судового рішення чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

При цьому, згідно з частиною 11 статті 126 КАС України у разі повернення поштового відправлення із повісткою, яка не вручена адресату з незалежних від суду причин, вважається, що така повістка вручена належним чином.

Як наслідок, застосовуючи по аналогії закону до спірних правовідносин ч.11 ст.126 КАС України, ч.1 ст.131 КАС України, ст. 130 КАС України враховуючи, що направлену відповідачеві копію ухвали Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.08.2023 року повернуто до суду з незалежних від суду причин, відповідач вважається таким, що був належно повідомлений про розгляд справи.

В ухвалі суду від 04.08.2023 року відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії цієї ухвали, разом із доказами, які підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заперечення відповідача.

Відповідач правом на подання відзиву на позов та/або пояснень по суті справи не скористався. З клопотанням про продовження строку на надання відзиву та/або пояснень по суті спору не звертався.

04.09.2023 року до суду від Магдалинівської селищної ради на адресу суду надійшли пояснення (вих. №05-24-2541/0/2-23 від 29.08.2023 року), в яких зазначено, що в позовній заяві прокурор не заявляє про відсутність органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, тому не може виступати позивачем в даних правовідносинах. Більше того, в позові прокурор в обґрунтування підстав для звернення до суду посилається на бездіяльність уповноваженого органу, який реалізує політику у сфері цивільного захисту. Але в позові не вказано, який саме уповноважений орган неналежним чином здійснює захист інтересів держави у сфері цивільного захисту. Таким чином, прокурор подає позов в інтересах держави не вказавши про відсутність уповноваженого органу, в той же час посилається на бездіяльність уповноваженого органу, але не вказує його як позивача в позові та не вказує, який саме уповноважений орган неналежним чином здійснює захист інтересів держави в сфері цивільного захисту. Тобто, прокурор, у даному випадку, не може виступати позивачем і подавати позов від імені держави і є неналежним позивачем. Приміщення захисної споруди знаходиться у підвалі житлового будинку і з самого початку не було призначено для створення ПРУ. Розпорядженням голови Магдалинівської райдержадміністрації у 2007 році у частині підвалу будинку було створено ПРУ, яке з самого початку не відповідало жодним вимогам щодо облаштування ПРУ. Балансоутримувач зобов`язаний утримувати ПРУ в належному стані. В той же час, балансоутримувачу передали не обладнане належним чином ПРУ. Належним чином утримувати та обладнати новостворене ПРУ це різні речі. В даному випадку відповідач повинен утримувати ПРУ, а не обладнати його згідно вимог. Більшість порушень, вказаних в Акті, відносяться не до утримання, а до обладнання ПРУ (відсутність системи водопостачання, каналізації, опалення, санітарного вузла, фільтровентиляційного обладнання, штучного освітлення, захисту від підтоплення). На даний час у відповідача відсутні кошти для приведення ПРУ в належний стан. Для цих цілей з бюджету Магдалинівської селищної ради було виділено кошти у сумі 360000 грн., що підтверджує здійснення заходів відповідачем щодо приведення ПРУ у належний стан.

12.09.2023 року до суду від Магдалинівської селищної ради на адресу суду надійшли пояснення (вих. №05-24-2624/0/2-23 від 05.09.2023 року), в яких зазначено, що 04.09.2023 року з`ясовано, що прокурор подав позов в інтересах держави в особі ГУ Державної служби з надзвичайних ситуацій України в Дніпропетровській області. У зв`язку з цим виникла необхідність в уточненні пояснень. Прокурор не заявляє про відсутність органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах і заявляє позов в інтересах держави в особі Головного Управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області. Повноваження ГУ ДСНС у Дніпропетровській області визначені Кодексом цивільного захисту населення України та звернення до адміністративного суду здійснюється суб`єктом владних повноважень виключно у випадках, встановлених законом. Це означає, що суб`єкт владних повноважень, виступаючи позивачем, має бути уповноважений законом на звернення до суду за вирішенням спору прямо визначеного законом. У розглянутому спорі відсутній як суб`єкт владних повноважень, який би за законом мав право звернутись до суду із цим позовом до відповідача із заявленими позовними вимогами, так і можливість за законом заявлення в судовому порядку таких вимог до відповідача.

Ухвалою суду від 28.09.2023 року витребувано від Магдалинівської селищної ради:

- докази направлення Новомосковській окружній прокуратурі та Комунальному підприємству Комунальник пояснень (вих. №05-24-2541/0/2-23 від 29.08.2023 року), оскільки подані разом із поясненнями супровідні листи не підтверджують факт їх направлення іншим учасникам справи;

- докази направлення Новомосковській окружній прокуратурі та Комунальному підприємству Комунальник пояснень (вих. №05-24-2624/0/2-23 від 05.09.2023 року), оскільки подані разом із поясненнями супровідні листи не підтверджують факт їх направлення іншим учасникам справи;

- належним чином засвідчену копію Розпорядження голови Магдалинівської райдержадміністрації від 2007 р., яким у частині підвалу житлового будинку було створено ПРУ, на яке третя особа посилається у поясненнях;

- перелік затверджених укриттів (захисних споруд) у смт. Магдалинівка;

- докази, які підтверджують те, що у відповідача відсутні кошти для приведення ПРУ в належний стан, на які третя особа посилається у наданих до суду поясненнях;

- докази виділення Магдалинівською селищною радою коштів у сумі 360000 грн. для здійснення заходів відповідачем щодо приведення ПРУ у належний стан;

- докази на підтвердження повноважень особи, яка підписала надані до суду пояснення (вих. №05-24-2541/0/2-23 від 29.08.2023 року, вих. №05-24-2624/0/2-23 від 05.09.2023 року).

Зупинено провадження у справі до надання витребуваних судом доказів.

На виконання вимог ухвали суду від 28.09.2023 року третьою особою надані додаткові докази у справі.

Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що відповідно до паспорту та облікової картки протирадіаційного укриття захисна споруда №14366, яка знаходиться за адресою: вул. Центральна, 51, смт. Магдалинівка, Новомосковського району, Дніпропетровської області, перебуває на балансі КП «Комунальник».

Призначення протирадіаційного укриття у мирний час: підвал житлового будинку. Організація, яка використовує ПРУ у мирний час: КП «Комунальник».

Дата прийняття в експлуатацію - 1985 року.

Місткість осіб - 70 осіб;

Загальна площа - 80 кв.м., загальний об`єм - 160 куб.м.

Розташування ПРУ - вбудовано у будівлю трьох поверхів.

Відповідно до інформації Управління цивільного захисту Дніпропетровської обласної державної адміністрації №1063/0/345-23 від 18.07.2023, власником захисної споруди №14366 є Магдалинівська селищна рада, балансоутримувач КП «Комунальник».

Згідно з актом оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту ПРУ №14366 від 31.03.2023 балансоутримувач обліковує вказане приміщення як протирадіаційне укриття.

Відповідно до технічного паспорту на захисну споруду №14366, інвентаризаційна справа №295 від 30.05.2016 вказана захисна споруда є протирадіаційним укриттям та її власником є КП «Комунальник» Магдалинівської селищної ради.

Відповідно до облікової документації на вказане ПРУ цей об`єкт віднесено до захисних споруд цивільного захисту.

Листом №1063/0/345-23 від 18.07.2023 від Управління цивільного захисту Дніпропетровської обласної державної адміністрації отримано відомості про те, що відповідно до документального обліку захисних споруд цивільного захисту, який веде управління, власником захисної споруди №14366 є Магдалинівська селищна рада, балансоутримувач КП «Комунальник» та надано копію облікової картки.

Керівник Новомосковської окружної прокуратури звернувся до Новомосковського РУ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області з листом №04/62-422 вих-22 від 31.01.2022 про надання інформації стосовно захисних споруд із зазначенням місцезнаходження, балансоутримувачів та стану готовності до використання.

Листом №650-22 від 07.02.2022 Новомосковське РУ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області надало інформацію про захисні споруди які перебувають на території в межах якої здійснює діяльність Новомосковська окружна прокуратура.

За фактом невиконання балансоутримувачами вимог щодо належного утримання захисних споруд Новомосковською окружною прокуратурою внесено відомості до ЄРДР №0000033 від 29 червня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України.

Зокрема, в рамках вказаного кримінального провадження отримано паспорт протирадіаційного укриття №14366, облікову картку ПРУ №14366, акт оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту ПРУ №14366 від 31.03.2023, відомості про перебування протирадіаційного укриття на балансі КП «Комунальник».

Згідно з актом оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту №14366 від 31.03.2023 вказана захисна споруда оцінюється як не готова до використання за призначенням. Встановлені такі недоліки:

- Системи водопостачання відсутні;

- Інші ємності для питної води відсутні;

- Системи зв`язку та оповіщення відсутні;

- Заземлення електрообладнання відсутнє;

- Відсутні прилади для виміру підпору повітря;

- Відсутній робочий інструмент формування з обслуговування захисної споруди;

- Відсутність документації захисної споруди окрім паспорту.

З метою встановлення реального стану захисної споруди цивільного захисту на час звернення прокурора з позовом, в рамках кримінального провадження №0000033 від 29 червня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України 18.07.2023 проведено огляд ПРУ №14366 за участі провідного інспектора ВЗНС Новомосковського РУ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області, майора служби ЦЗ Чохрій Ю.Б.

Під час огляду встановлено, що ПРУ має наступні недоліки, які перешкоджають у приведенні його у придатний до використання стан:

1. Місце розташування захисних споруд не позначено за допомогою табличок (напису) та покажчиків руху до них (пункт 3 розділу ІІ Наказу МВС від 09.07.2018 № 579 «Про затвердження вимог з питань використання та обліку фонду захисних споруд цивільного захисту», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 30 липня 2018 р. за № 879/32331 (далі - Наказ МВС № 579).

2. Біля вхідних дверей до захисних споруд не вивішена табличка розміром 60 х 50 см із зазначенням номера споруди, її балансоутримувача, місць зберігання ключів, особи, відповідальної за утримання та експлуатацію сховища в мирний час, її місцезнаходження і номера телефону (пункт 4 розділу ІІ Наказу МВС № 579).

3. Захисні споруди не забезпечені первинними засобами пожежогасіння, системою внутрішнього протипожежного водопостачання, пожежною автоматикою і сигналізацію відповідно до вимог Правил пожежної безпеки в Україні, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року № 1417, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 року за № 252/26697, а також державних будівельних норм і національних стандартів, що діють у сфері пожежної безпеки (пункт 5 розділу ІІ Наказу МВС № 579).

4. Захисні споруди, її комунікації, інженерні мережі, інженерне та спеціальне обладнання, системи життєзабезпечення (далі - обладнання споруд фонду захисних споруд) утримується в незадовільному технічному стані (пункт 7 розділу ІІ Наказу МВС № 579).

5. Захисні споруди не захищена від підтоплення і затоплення ґрунтовими, поверхневими, технологічними та стічними водами (пункт 8 розділу ІІ Наказу МВС № 579).

6. Приміщення захисних споруд не забезпечено штучним освітленням (пункт 9 розділу ІІ Наказу МВС № 579).

7. Допускається прокладання тимчасових електричних та інших інженерних мереж, а також незакріплених електричного обладнання і світильників (пункт 9 розділу ІІ Наказу МВС № 579) в захисній споруді №14366.

8. Відсутні системи водопостачання, каналізації і опалення захисних споруд (пункт 10 розділу ІІ Наказу МВС № 579).

9. Інженерні комунікації захисних споруд не пофарбовані залежно від їх призначення (пункт 13 розділу ІІ Наказу МВС № 579).

10. Відсутнє резервне освітлення протирадіаційного укриття, яке передбачається від переносних електричних ліхтарів, акумуляторних світильників тощо (пункт 4 розділу ІУ Наказу МВС № 579).

11. У захисних спорудах відсутнє централізоване водопостачання (пункт 2 розділу ІУ Наказу МВС № 579).

12. У захисних спорудах відсутня система каналізації та санітарний вузол відповідно до пункту 2.44 розділу 2 ДБН В.2.2.5-97 «Захисні споруди цивільної оборони» (пункт 3 розділу ІУ Наказу МВС № 579).

13. У захисних спорудах відсутнє фільтровентиляційне обладнання відповідно до пункту 2.44 глави 2 ДБН В.2.2.5-97 «Захисні споруди цивільної оборони» (розділ ІІ Наказу МВС № 579).

14. Балансоутримувачем не створено об`єктове формування цивільного захисту з обслуговування захисних споруд (при чисельності працюючого персоналу понад 50 осіб) або не призначено особу, відповідальну за обслуговування та експлуатацію захисної споруди (пункт 1 глави 1 розділу УІ Наказу МВС №579).

15. Для забезпечення готовності захисних споруд до використання за призначенням балансоутримувачем не проведено оцінку стану їх готовності, не організовані періодичні огляди стану захисної споруди, перевірку працездатності їх основного обладнання, не проведено технічне обслуговування обладнання та систем життєзабезпечення захисної споруди (пункт 1 глави 2 розділу VI Наказу МВС № 579).

16. Відсутній план приведення захисних споруд у готовність до використання за призначенням (пункт 1 глави 3 розділу VI Наказу МВС № 579).

17. Не здійснюються поточні планові та капітальні ремонти захисних споруд з періодичністю, визначеною в таблиці періодичності проведення планових ремонтів захисних споруд, що ведеться згідно з додатком 15 до вимог Наказу МВС № 579 (пункт 6 глави 3 розділу VI Наказу МВС № 579).

18. Відсутній план ремонту захисних споруд (пункт 9 глави 3 розділу VI Наказу МВС № 579).

19. Для підтримання приміщень захисних споруд у чистоті і належному санітарному стані не здійснюється фарбування приміщень і конструктивних елементів захисної споруди (пункт 10 глави 3 розділу VI Наказу МВС № 579).

20. Балансоутримувачем не здійснюється ведення документації захисних споруд, у якій відображаються відомості про терміни і результати проведених оглядів, обстежень та випробувань, проведених технічних обслуговувань, поточних та капітальних ремонтів тощо відповідно до Переліку документації захисної споруди, який наведено в додатку 18 до вимог Наказу МВС № 579 (пункт 15 глави 3 розділу VI Наказу МВС № 579).

21. Захисні споруди не укомплектовані необхідним майном на розрахункову чисельність населення, що підлягає укриттю (пункт 6 глави 1 розділу VII Наказу МВС № 579).

22. Захисні споруди не укомплектовані лікарськими засобами та медичними виробами для укомплектування запасів медичного майна (пункт 6 глави 1 розділу VII Наказу МВС № 579).

Спеціалістом з цивільного захисту зроблено висновок про неготовність для використання за призначенням протирадіаційного укриття №14366, що розташоване за адресою: вул. Центральна, 51, смт. Магдалинівка, Новомосковського району, Дніпропетровської області.

Відповідно до інформації Новомосковського РУ ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області №49 3001-1052/49 30 від 20.07.2023, що відповідно до актів самостійної оцінки балансоутримувачів ЗС ЦЗ №14366 за останні три роки стан готовності визначено як «обмежено готові до використання за призначенням».

Новомосковською окружною прокуратурою скеровано лист №04/62- 3269вих-23 від 17.07.2023 до Магдалинівської селищної ради щодо вжитих заходів відносно КП «Комунальник» з метою приведення захисної споруди №14366 у стан готовий для використання.

Магдалинівська селищна ради листом №05-24-2159/0/2-23 від 19.07.2023 повідомила, що за результатом обстеження захисних споруд балансоутримувач КП «Комунальник» 03.07.2023 направив клопотання про надання додаткових коштів для проведення поточного ремонту та обладнання споруд цивільного захисту.

Вказане клопотання розглянуто на черговій сесії Магдалинівської селищної ради і прийнято рішення №3308-28/VIII від 05.07.2023 про виділення 360 000 грн. на поточний ремонт та обладнання споруд цивільного захисту №№ 14363, 1465, 14360. 4404.

Новомосковською окружною прокуратурою скеровано лист №04/62-3268вих-23 від 17.07.2023 до ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області щодо звернення до суду із позовом про зобов`язання балансоутримувача захисної споруди привести її у стан готовий для використання.

Листом № 49 01-6182/49 03 від 21.07.2023 ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області повідомило, що за підсумками перевірки дотримання суб`єктом господарювання законодавства щодо вимог утримання захисних споруд цивільного захисту Комунального Підприємства «Комунальник» складено акти оцінки стану готовності, де ступінь готовності захисних споруд цивільного захисту № 14363, 14365, 14366, 14404 визначено - як обмежено готові до використання за призначенням. За результатами проведення заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання Комунального Підприємства «Комунальник» вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту:

- 28.10.2019 року вручено акт складений за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) № 158 та припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки № 85 від 28.10.2019;

- 2022 - 2023 роках заходи державного нагляду (контролю) вказаного суб`єкта господарювання не проводилися.

За результатами здійснення заходів державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання - Комунального Підприємства «Комунальник» вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту захисні споруди цивільного захисту №№ 14363, 14365, 14366, 14404 запропоновано привести у готовність до прийняття осіб, що укриваються.

Оскільки відповідачем не забезпечено готовності до використання захисної споруди цивільного захисту № 14366, а ГУ ДСНС у Дніпропетровській області не вжито дієвих та достатніх заходів з метою зобов`язання відповідача привести захисну споруду до готового стану з метою використання за призначенням, що вказує на бездіяльність даного органу, Новомосковська окружна прокуратура звернулась до суду в інтересах держави в особі Головного Управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області з даним позовом.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

За статтею 27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя, обов`язок держави - захищати життя людини.

Відповідно до статті 50 Конституції України кожен має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля та на відшкодування завданої порушенням цього права шкоди.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 24.02.2022 №2102-IX, введений в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 14.03.2022 №133/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 15.03.2022 №2119-IX, продовжений строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26.03.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 18.04.2022 №259/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 21.04.2022 №2212-IX, продовжений строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.04.2022 строком на 30 діб.

Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України №2263-IX від 22.05.2022, продовжений строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 12.08.2022 №573/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України від 15.08.2022 №2500-IX, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 23.08.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 07.11.2022 №757/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом №2738-IX від 16.11.2022, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 21.11.2022 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 06.02.2023 №58/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом №2915-IX від 0.02.2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 19.02.2023 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 01.05.2023 №254/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом №2915-IX від 07.05.2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 20.05.2023 строком на 90 діб.

Указом Президента України від 26.06.2023 №451/2023 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», затвердженим Законом №3275-IX від 27.07.2023, продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 18.08.2023 строком на 90 діб.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України «Про оборону України» від 06.12.1991 1932-XII (далі - Закон 1932-XII) оборона України базується на готовності та здатності органів державної влади, усіх складових сектору безпеки і оборони України, органів місцевого самоврядування, єдиної державної системи цивільного захисту, національної економіки до переведення, при необхідності, з мирного на воєнний стан та відсічі збройній агресії, ліквідації збройного конфлікту, а також готовності населення і території держави до оборони.

За змістом статті 3 Закону 1932-XII підготовка держави до оборони в мирний час, серед іншого, включає забезпечення готовності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, єдиної державної системи цивільного захисту об`єктів критичної інфраструктури до виконання завдань цивільного захисту в особливий період, зокрема у воєнний час, з урахуванням норм міжнародного гуманітарного права.

Щодо права прокурора на звернення до суду в інтересах держави в особі Головного Управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області з цим позовом, а також наявність підстав для зобов`язання балансоутримувача захисної споруди привести таку споруду у стан готовності шляхом забезпечення готовності до укриття захисної споруди цивільного захисту №14366.

Статтею 131-1 Конституції України встановлено, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює:

1) підтримання публічного обвинувачення в суді;

2) організацію і процесуальне керівництво досудовим розслідуванням, вирішення відповідно до закону інших питань під час кримінального провадження, нагляд за негласними та іншими слідчими і розшуковими діями органів правопорядку;

3) представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.

Організація та порядок діяльності прокуратури визначаються законом.

Тобто, Конституція України визначає дві обов`язкові вимоги для виникнення у прокурора права на представництво інтересів держави: доведення, що обставини звернення є виключним випадком і здійснення представництва в порядку, визначеному законом.

За приписами частини першої статті 2 Закону України Про прокуратуру від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII (далі - Закон № 1697-VII) на прокуратуру покладаються такі функції: 1) підтримання державного обвинувачення в суді; 2) представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках, визначених цим Законом та главою 12 розділу III Цивільного процесуального кодексу України; 3) нагляд за додержанням законів органами, що провадять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство; 4) нагляд за додержанням законів при виконанні судових рішень у кримінальних справах, а також при застосуванні інших заходів примусового характеру, пов`язаних з обмеженням особистої свободи громадян.

Статтею 23 Закону № 1697-VII врегульоване питання представництва інтересів громадянина або держави в суді, відповідно до частини першої якої представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом.

Згідно з абзацами першим та другим частини третьої статті 23 Закону № 1697-VII прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті, крім випадку, визначеного абзацом четвертим цієї частини.

Частиною четвертою статті 23 Закону № 1697-VII встановлено, що наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень.

Виключно з метою встановлення наявності підстав для представництва інтересів держави в суді у випадку, якщо захист законних інтересів держави не здійснює або неналежним чином здійснює суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, прокурор має право отримувати інформацію, яка на законних підставах належить цьому суб`єкту, витребовувати та отримувати від нього матеріали та їх копії.

У разі відсутності суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесений захист законних інтересів держави, а також у разі представництва інтересів громадянина або представництва інтересів держави у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави з метою встановлення наявності підстав для представництва прокурор має право:

1) витребовувати за письмовим запитом, ознайомлюватися та безоплатно отримувати копії документів і матеріалів органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ і організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування, що знаходяться у цих суб`єктів, у порядку, визначеному законом;

2) отримувати від посадових та службових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, військових частин, державних та комунальних підприємств, установ та організацій, органів Пенсійного фонду України та фондів загальнообов`язкового державного соціального страхування усні або письмові пояснення. Отримання пояснень від інших осіб можливе виключно за їхньою згодою.

Відповідно до частини шостої статті 23 Закону № 1697-VII під час здійснення представництва інтересів громадянина або держави у суді прокурор має право в порядку, передбаченому процесуальним законом та законом, що регулює виконавче провадження: 1) звертатися до суду з позовом (заявою, поданням); 2) вступати у справу, порушену за позовом (заявою, поданням) іншої особи, на будь-якому етапі судового провадження; 3) ініціювати перегляд судових рішень, у тому числі у справі, порушеній за позовом (заявою, поданням) іншої особи; 4) брати участь у розгляді справи; 5) подавати цивільний позов під час кримінального провадження у випадках та порядку, визначених кримінальним процесуальним законом; 6) брати участь у виконавчому провадженні при виконанні рішень у справі, в якій прокурором здійснювалося представництво інтересів громадянина або держави в суді; 7) з дозволу суду ознайомлюватися з матеріалами справи в суді та матеріалами виконавчого провадження, робити виписки з них, отримувати безоплатно копії документів, що знаходяться у матеріалах справи чи виконавчого провадження.

Частиною першою статті 24 Закону № 1697-VII визначено, що право подання позовної заяви (заяви, подання) в порядку цивільного, адміністративного, господарського судочинства надається Генеральному прокурору, його першому заступнику та заступникам, керівникам обласних та окружних прокуратур, їх першим заступникам та заступникам, прокурорам Спеціалізованої антикорупційної прокуратури.

Статтею 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист

Згідно з частинами третьою та четвертою статті 5 КАС України до суду можуть звертатися в інтересах інших осіб органи та особи, яким законом надано таке право

Суб`єкти владних повноважень мають право звернутися до адміністративного суду виключно у випадках, визначених Конституцією та законами України.

За приписами частин третьою п`ятою статті 53 КАС України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, вступає за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.

Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, визначених статтею 169 цього Кодексу.

Відносини, пов`язані із захистом населення, територій, навколишнього природного середовища та майна від надзвичайних ситуацій, реагуванням на них, функціонуванням єдиної державної системи цивільного захисту, та визначає повноваження органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування, права та обов`язки громадян України, іноземців та осіб без громадянства, підприємств, установ та організацій незалежно від форми власності регулюються Кодексом цивільного захисту України (далі КЦЗ, застосовується судом в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини першої статті 65 КЦЗ центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, здійснює державний нагляд (контроль) щодо суб`єктів господарювання (пункт 2).

За змістом частин другої статті 65 КЦЗ у суб`єктів господарювання приватної форми власності органи державного нагляду у сфері цивільного захисту контролюють виконання заходів щодо захисту населення та працівників на випадок надзвичайної ситуації, а також вирішення питань техногенної та пожежної безпеки, що стосуються прав та інтересів інших юридичних осіб і громадян.

Згідно зі статтею 66 КЦЗ центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, здійснює державний нагляд (контроль) шляхом проведення планових та позапланових перевірок відповідно до закону.

Статтею 68 КЦЗ встановлені санкції за порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, за приписами якої посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, у разі порушення вимог законодавства з питань техногенної та пожежної безпеки, у тому числі невиконання їх законних вимог, зобов`язані застосовувати санкції, визначені законом (частина перша).

У разі встановлення порушення вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, що створює загрозу життю та здоров`ю людей, посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, звертаються до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств, окремих виробництв, виробничих дільниць, агрегатів, експлуатації будівель, споруд, окремих приміщень, випуску та реалізації пожежонебезпечної продукції, систем та засобів протипожежного захисту у порядку, встановленому законом (частина друга).

Частиною першою статті 69 КЦЗ передбачено, що посадові особи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері цивільного захисту, у межах своїх повноважень видають відповідно приписи, розпорядження чи постанови:

1) з питань пожежної безпеки у разі:

а) недотримання вимог пожежної безпеки, визначених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами, нормами і правилами;

б) порушення вимог пожежної безпеки, передбачених нормами і правилами, під час будівництва приміщень, будівель та споруд виробничого призначення;

в) випуску і реалізації вибухопожежонебезпечної продукції та продукції протипожежного призначення з відхиленням від вимог, визначених нормативно-правовими актами або без даних щодо відповідності такої продукції вимогам пожежної безпеки;

2) з питань техногенної безпеки у разі:

а) невиконання вимог законодавчих та інших нормативно-правових актів з питань техногенної безпеки;

б) відсутності організаційно-розпорядчих документів щодо здійснення заходів з питань техногенної безпеки, які передбачені для суб`єкта господарювання;

в) непроведення в установленому порядку навчання персоналу суб`єкта господарювання діям у разі виникнення аварійних ситуацій та аварій;

г) нездійснення заходів щодо захисту персоналу від шкідливого впливу надзвичайних ситуацій;

ґ) непроведення ідентифікації та паспортизації потенційно небезпечного об`єкта;

д) відсутності декларації безпеки об`єкта підвищеної небезпеки;

е) відсутності на виробництвах, на яких застосовуються небезпечні речовини, паспортів (формулярів) на обладнання та апаратуру або систем із забезпечення їх безперебійної (безаварійної) роботи;

є) невідповідності кількості промислових засобів індивідуального захисту органів дихання від небезпечних хімічних речовин нормам забезпечення ними працівників суб`єкта господарювання, їх непридатності або відсутності, а також у разі порушення порядку зберігання таких засобів;

ж) порушення правил поводження з небезпечними речовинами;

з) відсутності плану локалізації і ліквідації наслідків аварій на об`єкті підвищеної небезпеки, а також відсутності розроблених відповідно до цього плану спеціальних заходів протиаварійного захисту;

и) відсутності об`єктових матеріальних резервів для запобігання та ліквідації наслідків надзвичайних ситуацій або невідповідності їх затвердженим номенклатурам та обсягам;

і) відсутності або непридатності до використання засобів індивідуального захисту в осіб, які здійснюють обслуговування потенційно небезпечних об`єктів або об`єктів підвищеної небезпеки, а також в осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації і ліквідації наслідків аварій;

ї) відсутності або несправності на об`єкті підвищеної небезпеки автоматизованої системи раннього виявлення надзвичайних ситуацій та оповіщення;

й) відсутності на об`єкті підвищеної небезпеки диспетчерської служби або її неготовності до виконання покладених на неї завдань через відсутність відповідних документів, приладів, обладнання або засобів індивідуального захисту;

к) неготовності до використання за призначенням аварійно-рятувальної техніки, а також обладнання, призначеного для забезпечення безпеки суб`єктів господарювання;

л) неготовності осіб, які обслуговують потенційно небезпечні об`єкти та об`єкти підвищеної небезпеки, а також осіб, участь яких у ліквідації наслідків надзвичайної ситуації передбачена планом локалізації та ліквідації наслідків аварій до дій із запобігання та ліквідації наслідків надзвичайної ситуації;

м) відсутності на об`єкті підвищеної небезпеки угоди про страхування цивільної відповідальності суб`єктів господарювання за шкоду, яку може бути заподіяно третім особам та їхньому майну, іншим юридичним особам унаслідок надзвичайної ситуації, що спричинена пожежею, аварією, катастрофою або небезпечною подією;

н) порушення правил транспортування небезпечних речовин трубопровідним транспортом та порядку їх перевезення транспортними засобами;

о) проведення робіт з будівництва будинків та споруд, розміщення інших небезпечних об`єктів, інженерних і транспортних комунікацій, які порушують встановлений законодавством з питань техногенної безпеки порядок їх проведення або проведення яких створює загрозу безпеці населення, суб`єктам господарювання, обладнанню та майну, що в них перебувають.

Наведені приписи законодавства вказують на те, що прокуратура з метою реалізації встановлених для цього органу конституційних функцій, має право звертатися до адміністративного суду із позовною заявою про захист прав, свобод та інтересів громадянина чи держави (стаття 55 Конституції України), але не на загальних підставах, а тільки тоді, коли для цього були виняткові умови, і на підставі визначеного законом порядку такого звернення.

Здійснювати захист інтересів держави в адміністративному суді прокурор може винятково за умови, коли захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Здійснювати захист інтересів держави в адміністративному суді прокурор може винятково за умови, коли захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу.

Відповідно до правової позиції, викладеної Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 13 лютого 2019 року в справі № 826/13768/16, однією з умов виникнення у прокурора права на звернення до суду в інтересах держави є наявність органу, який може здійснювати захист інтересів держави самостійно, а другий - відсутність такого органу. Однак підстави представництва інтересів держави прокуратурою у цих двох випадках істотно відрізняються.

У першому випадку прокурор набуває право на представництво, якщо відповідний суб`єкт владних повноважень не здійснює захисту або здійснює його неналежно.

У другому випадку законодавчо обумовлено, що має бути відсутнім орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження.

Верховний Суд у складі Судової палати з розгляду справ щодо захисту соціальних прав Касаційного адміністративного суду у постанові від 29 листопада 2022 року в справі № 240/401/19 відступив від раніше викладених висновків щодо права прокурора на звернення до адміністративного суду з позовом в інтересах держави, зазначивши таке.

…виключними випадками, за яких прокурор може здійснювати представництво інтересів держави в суді, є порушення або загроза порушення інтересів держави. Ключовим для застосування цієї конституційної норми є поняття інтерес держави.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій.

Із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах (пункт 4 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 8 квітня 1999 року № 3-рп/99).

Ці висновки Конституційний Суд України зробив у контексті офіційного тлумачення Арбітражного процесуального кодексу України, який уже втратив чинність. Однак, висловлене цим Судом розуміння поняття інтереси держави має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, застосованого у статті 23 Закону України Про прокуратуру.

Відтак, Суд вважає, що інтереси держави охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація інтересів держави, особливо у сфері публічних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Громада володіє деякими ознаками суб`єкта публічно-правових відносин, яка може мати власні (публічні) інтереси, що є відмінними від інтересів конкретної (приватної) особи. При цьому, Основним Законом України (статті 13, 23, 41, 43, 89 та 95) передбачено, що суспільні (публічні) інтереси підлягають самостійному захисту, а також обов`язковому врахуванню при прийнятті найважливіших рішень на рівні держави або відповідної територіальної громади.

Хоча у Конституції України не йдеться про захист прокурором інтересів суспільства, але інтерес держави є насамперед інтересом більшості членів суспільства, якому вона служить. Отже, інтерес держави охоплює суспільні (публічні) інтереси. Тому прокурор може захищати і суспільні інтереси, зокрема, громад з тих самих підстав, що й інтереси держави. Відтак, звернення прокурора з позовом в інтересах держави охоплює, у тому числі, й захист інтересів громади..

Повноваження щодо здійснення захисту інтересів держави у сфері пожежної та техногенної безпеки покладено на органи ДСНС, спосіб реалізації яких визначений законом - КЦЗ, приписами якого передбачено звернення до адміністративного суду щодо застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи підприємств до повного усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки роботи підприємств.

Крім того, до повноважень ДСНС належить видання розпорядчих документів (приписів, розпоряджень, постанов) підконтрольним суб`єктам господарювання (як в цьому випадку).

Застосування заходів реагування, визначених статтею 68 КЦЗ, - це установлений законом спосіб спонукання відповідних суб`єктів господарювання усунути виявлені органами ДСНС порушення у сфері техногенної та пожежної безпеки.

Надання органам ДСНС права звернення до адміністративного суду лише з вимогами про застосування заходів реагування у вигляді повного або часткового зупинення роботи суб`єктів господарювання свідчить про виключність судового способу захисту цих суспільних інтересів у випадку створення загрози життю та/або здоров`ю людей, з боку уповноваженого органу.

В інших випадках передбачено застосування заходів адміністративного примусу.

В приведеній вище постанові від 29 листопада 2022 року в справі № 240/401/19 Верховним Судом також зроблено наступний правовий висновок:

З огляду на вищезазначене, положення статті 53 КАС України у системному зв`язку з положеннями статті 23 Закону України Про прокуратуру щодо права прокурора на звернення до адміністративного суду з метою захисту інтересів держави в особі територіальної громади необхідно розуміти так:

- прокурор, звертаючись до суду з метою захисту інтересів держави, що охоплюють собою й інтереси певної територіальної громади, фактично діє в інтересах держави; оскільки відсутні чіткі критерії визначення поняття інтереси держави, яке є оціночним, суди під час розгляду кожної конкретної справи повинні встановлювати наявність/відсутність інтересів держави та необхідність їх захисту у судовому порядку;

- прокурор має право самостійно звертатися до адміністративного суду із позовом у разі відсутності органу, який має повноваження на звернення до суду з таким самим позовом; передбачене законами загальне повноваження державного органу на звернення до суду або можливість бути позивачем чи відповідачем у справі (як от у Кабінету Міністрів України), не свідчить про право такого органу на звернення з адміністративним позовом в конкретних правовідносинах, оскільки Законом має бути прямо визначено, у яких випадках та який орган може/повинен звернутися до суду;

- у разі, якщо адміністративні суди доходять висновку про відсутність у прокурора права на звернення з позовом до суду в інтересах держави з підстави наявності органу, що має повноваження на звернення з таким позовом до суду, суди повинні чітко вказати, до компетенції якого саме органу належить повноваження на звернення до суду та яким Законом це право передбачено..

В цьому випадку дійсно, звернення ДСНС з іншим позовом, ніж про застосування заходів реагування, передбачених статтею 68 КЦЗ, чинним законодавством не передбачено.

До таких висновків дійшов Третій апеляційний адміністративний суд у постанові від 16.01.2023 року у справі № 160/9754/22.

Крім того, суд розглядаючи дану справу враховує висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені в постанові від 15.05.2019 у справі № 820/4717/16, в якій суд касаційної інстанції прямо вказав, що позов Керівника Харківської місцевої прокуратури № 5 в інтересах держави в особі Головного управління Державної служби України з надзвичайних ситуацій у Харківській області до Приватного акціонерного товариства Науково-виробниче підприємство Теплоавтомат про зобов`язання відповідача привести захисну споруду цивільного захисту (сховище) № 78600 за адресою: вул. Кірова, 38, м. Харків у належний стан, придатний для використання за цільовим призначенням (готовність до укриття населення), є публічно-правовим, оскільки виник за участю суб`єкта владних повноважень, який реалізовував у спірних правовідносинах надані йому чинним законодавством владні управлінські функції. Керівник Харківської місцевої прокуратури № 5 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом в інтересах держави в особі ГУ ДСУНС у Харківській області, який є територіальним органом ДСУНС, уповноваженим на забезпечення реалізації державної політики у сферах цивільного захисту, техногенної та пожежної безпеки. Також ним здійснюється державний нагляд (контроль) за додержанням та виконанням вимог зазначеного законодавства на відповідній території.

Суд враховує, що постановою Кабінету Міністрів України від 13.03.2022 №303 «Про припинення заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду в умовах воєнного стану» припинено проведення планових та позапланових заходів державного нагляду (контролю) і державного ринкового нагляду на період воєнного стану, введеного Указом Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні».

Таким чином, у зв`язку із прийняттям Кабінетом Міністрів України постанови від 13.03.2022 №303 на період дії воєнного стану у ДСНС відсутні повноваження з перевірки протирадіаційного укриття №14366 на стан придатності для використання за призначенням, а також застосування заходів реагування у сфері державного нагляду (контролю).

Щодо тверджень третьої особи зазначених у пояснення про те, що в позові прокурор в обґрунтування підстав для звернення до суду посилається на бездіяльність уповноваженого органу, який реалізує політику у сфері цивільного захисту. Але в позові не вказано, який саме уповноважений орган неналежним чином здійснює захист інтересів держави у сфері цивільного захисту. Таким чином, прокурор подає позов в інтересах держави не вказавши про відсутність уповноваженого органу, в той же час посилається на бездіяльність уповноваженого органу, але не вказує його як позивача в позові та не вказує, який саме уповноважений орган неналежним чином здійснює захист інтересів держави в сфері цивільного захисту. Тобто, прокурор, у даному випадку, не може виступати позивачем і подавати позов від імені держави і є неналежним позивачем.

На другому аркуші позовної заяви прокурор зазначає, що положенням про початок функціонування окремих підсистем Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженої рішенням Ради правосуддя України №1845/0/15-21 від 17.08.2021 визначено, що електронні документи створюються із застосуванням вбудованого текстового редактора шляхом заповнення форм документів, передбачених Інструкцією користувача Електронного суду, підписуються кваліфікованим електронним підписом (підписами) його підписувала (підписувачів) та надсилаються засобами відповідної підсистеми ЄСІТС.

Оскільки у підсистемі «Електроннй суд» можливість подання позовної заяви прокурором, який діє в інтересах держави в особі уповноваженого органу, не передбачена, що не відповідає особливості процесуального статусу прокурора у адміністративному процесі під час реалізації ним повноважень представництва інтересів держави в суді, позовна заява керівника Новомосковської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Головного Управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області до Комунального підприємства «Комунальник», третя сторона, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Магдалинівська селищна рада про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання приведення захисної споруди цивільного захисту у придатний до використання стан, подається в електронній формі через «Електронний суд» за параметрами (формою) визначеними підсистемою «Електронний суд», а саме без зазначення органів, уповноважених на здійснення функцій держави у спірних правовідносинах - позивача - Головне Управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області.

З урахуванням зазначених вище обставин, судом встановлено, що дана позовна заява подана Новомосковською окружною прокуратурою в інтересах держави в особі Головного Управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області.

Зважаючи на те, що зміст поданої прокурором позовної заяви дозволяє стверджувати про те, що у даному випадку звернення до суду спрямоване на захист інтересів держави від порушень вимог законодавства у сфері цивільного захисту та слугує меті захисту суспільного інтересу, який полягає у захисті життя та здоров`я людей у період збройної агресії російської федерації проти України, суд доходить висновку, що вказані обставини надають прокурору право на звернення до суду з цим адміністративним позовом.

До аналогічних висновків дійшов П`ятий апеляційний адміністративний суд у постанові від 25.10.2023 року у справі № 400/4923/22.

Вирішуючи по суті позовні вимоги, суд виходить з такого.

В силу пункту 14 частини першої статті 2 Кодексу цивільного захисту України від 02.10.2012 №5403-VI /надалі КЦЗ України/ захисні споруди цивільного захисту - інженерні споруди, призначені для захисту населення від впливу небезпечних факторів, що виникають внаслідок надзвичайних ситуацій, воєнних дій або терористичних актів.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 32 КЦЗ України до захисних споруд цивільного захисту належить протирадіаційне укриття - негерметична споруда для захисту людей, в якій створюються умови, що виключають вплив на них іонізуючого опромінення у разі радіоактивного забруднення місцевості та дії звичайних засобів ураження.

Цивільним захистом, згідно зі статтею 4 КЦЗ України, є комплекс заходів, які реалізуються на території України в мирний час та в особливий період і спрямовані на захист населення, територій, навколишнього природного середовища, майна, матеріальних і культурних цінностей від надзвичайних ситуацій та інших небезпечних подій, запобігання виникненню таких ситуацій та подій, ліквідацію їх наслідків, надання допомоги постраждалим, здійснення державного нагляду (контролю) у сфері пожежної та техногенної безпеки.

Частиною першою статті 20 КЦЗ встановлено що до завдань і обов`язків суб`єктів господарювання у сфері цивільного захисту, зокрема, належить забезпечення виконання заходів у сфері цивільного захисту на об`єктах суб`єкта господарювання (пункт 1); забезпечення відповідно до законодавства своїх працівників засобами колективного та індивідуального захисту (пункт 2); забезпечення дотримання вимог законодавства щодо створення, зберігання, утримання, використання та реконструкції захисних споруд цивільного захисту (пункт 15); здійснення обліку захисних споруд цивільного захисту, які перебувають на балансі (утриманні) (пункт 16).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 21 КЦЗ України громадяни України мають право на забезпечення засобами колективного та індивідуального захисту та їх використання.

Частиною восьмою статті 32 КЦЗ передбачено, що утримання захисних споруд цивільного захисту у готовності до використання за призначенням здійснюється суб`єктами господарювання, на балансі яких вони перебувають (у тому числі споруд, що не увійшли до їх статутних капіталів у процесі приватизації (корпоратизації), за рахунок власних коштів.

Механізм створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту (далі - захисні споруди), у тому числі споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів, та ведення його обліку, визначений Порядком створення, утримання фонду захисних споруд цивільного захисту та ведення його обліку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 10 березня 2017 року №138 (далі Порядок №138).

Пунктом 9 Порядку №138 встановлено, що утримання фонду захисних споруд у готовності до використання за призначенням здійснюється їх балансоутримувачами. У разі використання однієї захисної споруди кількома суб`єктами господарювання вони беруть участь в її утриманні відповідно до договорів, укладених з балансоутримувачем захисної споруди.

Згідно з пунктом 10 Порядку № 138 балансоутримувач забезпечує утримання захисних споруд та інших споруд, що повинні використовуватися для укриття населення, а також підтримання їх у стані, необхідному для приведення у готовність до використання за призначенням відповідно до вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд.

Конкретний строк приведення захисної споруди в готовність до використання за призначенням (крім споруд, що відповідно до законодавства повинні перебувати в постійній готовності) зазначається в паспорті захисної споруди, а саме:

не більше 12 годин - для захисних споруд, призначених для укриття працівників (персоналу, найбільшої працюючої зміни) суб`єктів господарювання, віднесених до відповідних категорій цивільного захисту;

не більше 24 годин - для інших захисних споруд, споруд подвійного призначення та найпростіших укриттів.

Згідно з пунктом 11 Порядку №138 вимоги щодо утримання та експлуатації захисних споруд визначаються МВС.

Відповідно до пункту 1 Розділу ІІ «Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту», затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.07.2018 №579, споруди фонду захисних споруд мають утримуватися та експлуатуватися у стані, що дозволяє привести їх у готовність до використання за призначенням у визначені законодавством терміни.

Відповідно до пунктів 5, 6 глави 1 розділу VII Вимог формування з обслуговування захисних споруд забезпечуються засобами індивідуального захисту, радіаційної і хімічної розвідки, спеціальної обробки, зв`язку відповідно до норм оснащення формування з обслуговування захисної споруди згідно з додатком 19 до цих Вимог.

Захисна споруда комплектується необхідним майном на розрахункову чисельність населення, що підлягає укриттю, відповідно до переліку майна, необхідного для укомплектування захисної споруди, згідно з додатком 20 до цих Вимог.

За змістом пункту 2 розділу VI Вимог для забезпечення готовності захисних споруд до використання за призначенням їх балансоутримувачі здійснюють оцінку стану їх готовності, організовують періодичні огляди стану захисних споруд, перевірку працездатності їх основного обладнання, планують і проводять технічне обслуговування обладнання та систем життєзабезпечення захисних споруд.

Оцінка стану готовності захисних споруд (далі - оцінка стану готовності) здійснюється щороку з метою виявлення недоліків у стані утримання та експлуатації захисних споруд, передбачення заходів щодо приведення захисної споруди в готовність до використання за призначенням.

За результатами оцінки стану готовності складається акт оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту за формою згідно з додатком 11 до цих Вимог. Результати оцінки стану готовності, отримані під час нагляду, ураховуються під час складення документів (актів, приписів) за його результатами.

За результатами оцінки стану готовності захисну споруду може бути визнано як готову, обмежено готову або неготову до використання за призначенням.

Захисна споруда вважається обмежено готовою або неготовою, якщо вона має хоча б один із недоліків, зазначених в основних недоліках в утриманні захисних споруд, що погіршують стан їх готовності, наведених у додатку 13 до цих Вимог. У разі відсутності таких недоліків захисна споруда вважається готовою до використання за призначенням.

Враховуючи, що обов`язок забезпечення тримання фонду захисних споруд у готовності до використання за призначенням здійснюється тими суб`єктами, на балансі яких перебуває такий об`єкт, а відповідно до паспорту та облікової картки протирадіаційного укриття захисна споруда №14366, яка знаходиться за адресою: вул. Центральна, 51, смт. Магдалинівка, Новомосковського району, Дніпропетровської області, перебуває на балансі КП «Комунальник», саме на відповідача покладено обов`язок із забезпечення підтримання стану такої захисної споруди у готовності до використання.

Факт знаходження захисної споруди цивільного захисту №14366 у незадовільному до використання стані не є спірним питанням та доведений наданими разом із позовною заявою, зокрема актом оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту №14366 від 31.03.2023, відомостями внесеними до ЄРДР за №0000033 від 29 червня 2022 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.367 КК України, протоколом допиту свідка від 18.07.2023р., протоколом огляду місця події від 18.07.2023р., листом № 49 01-6182/49 03 від 21.07.2023 ГУ ДСНС України у Дніпропетровській області, яким було проінформовано, що за підсумками перевірки дотримання суб`єктом господарювання законодавства щодо вимог утримання захисних споруд цивільного захисту Комунального Підприємства «Комунальник» складено акти оцінки стану готовності, де ступінь готовності захисних споруд цивільного захисту № 14363, 14365, 14366, 14404 визначено - як обмежено готові до використання за призначенням. За результатами проведення заходу державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання Комунального Підприємства «Комунальник» вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту:

- 28.10.2019 року вручено акт складений за результатами проведення планового заходу державного нагляду (контролю) № 158 та припис про усунення порушень вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки № 85 від 28.10.2019;

- 2022 - 2023 роках заходи державного нагляду (контролю) вказаного суб`єкта господарювання не проводилися.

За результатами здійснення заходів державного нагляду (контролю) щодо дотримання суб`єктом господарювання - Комунального Підприємства «Комунальник» вимог законодавства у сфері техногенної та пожежної безпеки, цивільного захисту захисні споруди цивільного захисту №№ 14363, 14365, 14366, 14404 запропоновано привести у готовність до прийняття осіб, що укриваються.

Станом на дату звернення прокурора до суду з даною позовною заявою та на дату розгляду справи та прийняття рішення, захисна споруда №14366 за результатами проведеної оцінки оцінене як таке, що обмежено готове до використання за призначенням.

Докази протилежного відповідачем до суду не надані.

Твердження третьої особи про виділення коштів КП Комунальник для приведення ПРУ в належний стан, що свідчить про здійснення заходів відповідачем щодо приведення ПРУ у належний стан, судом відхиляються, оскільки, як зазначалося вище оцінка стану готовності захисних споруд (далі - оцінка стану готовності) здійснюється щороку з метою виявлення недоліків у стані утримання та експлуатації захисних споруд, передбачення заходів щодо приведення захисної споруди в готовність до використання за призначенням.

За результатами оцінки стану готовності складається акт оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту за формою згідно з додатком 11 до цих Вимог. Результати оцінки стану готовності, отримані під час нагляду, ураховуються під час складення документів (актів, приписів) за його результатами.

Акта оцінки стану готовності захисної споруди цивільного захисту за формою згідно з додатком 11 до цих Вимог, з якого вбачається, що захисна споруда №14366 приведена у стан готовності до суду не надано.

Відсутність вчинення відповідачем заходів щодо приведення в належний стан та готовність до укриття населення вказаної вище захисної споруди дійсно свідчить про протиправну бездіяльність відповідача, яка зважаючи на цільове призначення цієї захисної споруди цивільного захисту, може не захистити належним чином від загрози життю та/або здоров`ю людей у разі їх не усунення, може призвести до незворотніх наслідків, на чому ґрунтовно наголошує прокурор у позовній заяві.

Суд вважає за доцільне наголосити, що в силу вимог ст.3 Конституції України, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

Отже, бездіяльність відповідача щодо утримання захисної споруди цивільного захисту у належному стані не може бути залишено без відповідного реагування, особливо під час дії воєнного стану у зв`язку із збройною агресією рф проти України.

Через неможливість використання захисної споруди цивільним (мирним) населенням під час обстрілів Дніпропетровської області крилатими та балістичними ракетами, атак дронів-камікадзе безпосередньо створюється загроза для життя та здоров`я людей.

Вирішуючи питання про наявність підстав для вжиття заходів реагування, Верховний Суд у постанові від 16.05.2019 №812/1296/18 зазначив, що забезпечення державою конституційних прав громадян на захист життя, здоров`я та власності від невиправданого ризику виникнення надзвичайних ситуацій має пріоритетне значення.

Відповідно до першого речення статті 2 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що право кожного на життя охороняється законом. Цей припис зобов`язує державу вживати належних заходів для захисту життя осіб, які знаходиться під її юрисдикцією. Слід зазначити, що це зобов`язання повинно тлумачитися як таке, що застосовується в контексті будь-якої діяльності, публічної чи ні, в якій право на життя може бути поставлене під сумнів.

Суд при цьому враховує, що в умовах військової агресії російської федерації проти України, недодержання та порушення балансоутримувачем вимог законодавства України в сфері використання та забезпечення функціонування об`єктів цивільного захисту (захисних споруд) призвело до його неготовності для використання за призначенням, через що захисна споруда не здатна у належному обсязі забезпечити захист цивільного населення та у разі використання за призначенням може створювати загрозу для життя та здоров`я людей.

Невжиття відповідачем визначених законодавством заходів з метою приведення протирадіаційного укриття до стану готовності суперечить інтересам держави у сфері підготовки країни до оборони в умовах воєнного стану та захисту життя людини.

До аналогічних висновків дійшов П`ятий апеляційний адміністративний суд у постанові від 30.10.2023 року у справі № 420/18357/22.

Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «RuizTorija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради Європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Інші доводи учасників справи не мають принципового значення для правильного вирішення справи.

За наведених обставин, суд дійшов висновку, що бездіяльність Комунального підприємства Комунальник () щодо не приведення захисної споруди №14366, що знаходиться за адресою: вул. Центральна, 51, смт. Магдалинівка, Новомосковського району, Дніпропетровської області у стан готовності є протиправною.

При цьому з метою захисту життя і здоров`я людей в умовах воєнного стану виникає необхідність зобов`язати Комунальне підприємство Комунальник () привести у стан готовності захисну споруду №14366, що знаходиться за адресою: вул. Центральна, 51, смт. Магдалинівка, Новомосковського району, Дніпропетровської області, з метою використання її за призначенням у відповідності до Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 579 від 09.07.2018.

Відповідно до ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Частиною 1 ст. 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Згідно з ч. 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.

Згідно з ч. 2 ст.73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

В ході розгляду справи відповідач доводи прокурора не спростував, не надав суду належних і допустимих доказів, що свідчили б про те, що захисна споруда № 14366 приведена у відповідність до Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених наказом МВС України від 09.07.2018 №579.

Зважаючи на це та беручи до уваги норми чинного законодавства, якими врегульовані спірні відносини, суд доходить висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до частини другої статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Отже, підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст. ст. 2, 5, 72, 77, 241, 243-246, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-

ВИРІШИВ:

Позовну заяву Новомосковської окружної прокуратури (, 51206, Дніпропетровська область, м. Новомосковськ, вул. Гетьманська, 5) в інтересах держави в особі Головного Управління Державної служби з надзвичайних ситуацій України у Дніпропетровській області до Комунального підприємства Комунальник (, 51100, Дніпропетровська область, Новомосковський район, смт. Магдалинівка, вул. Комарова, 41), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача Магдалинівська селищна рада (, 51100, Дніпропетровська область, Новомосковський район, смт. Магдалинівка, вул. Центральна, 32) про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність Комунального підприємства Комунальник () щодо не приведення захисної споруди №14366, що знаходиться за адресою: вул. Центральна, 51, смт. Магдалинівка, Новомосковського району, Дніпропетровської області у стан готовності.

Зобов`язати Комунальне підприємство Комунальник () привести у стан готовності захисну споруду №14366, що знаходиться за адресою: вул. Центральна, 51, смт. Магдалинівка, Новомосковського району, Дніпропетровської області, з метою використання її за призначенням у відповідності до Вимог щодо утримання та експлуатації захисних споруд цивільного захисту, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України № 579 від 09.07.2018.

Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 06.11.2023 року.

Суддя О.М. Неклеса