Справа № 741/1206/23
Суддя: Крупина А. О.
Дата ухвалення: 2023-10-27 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Провадження номер 2-а/741/36/23
Єдиний унікальний номер 741/1206/23
РІШЕННЯ

іменем України

27 жовтня 2023 року м. Носівка

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Крупини А.О.,

секретаря судового засідання Багмута О.С.,

представника позивача адвоката Глазун Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до відповідачів: Головного управління Національної поліції в Чернігівській області, поліцейського РПП ВПД № 1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Кладько Сергія Васильовича про визнання протиправною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 175097 від 01 червня 2023 року,

УСТАНОВИВ:

У червні 2023 року адвокат Глазун Т.О., діючи в інтересах позивача ОСОБА_1 (далі за тестом Позивач, ОСОБА_1 ), звернулась до Носівського районного суду Чернігівської області з цим адміністративним позовом.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22 червня 2023 року позивач отримав рекомендованим листом копію постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАД № 175097 від 01 червня 2023 року за ч. 1 ст. 126 КУпАП та ч. 4 ст. 126 КУпАП, якою його притягнуто до адміністративної відповідальності з накладенням штрафу у сумі 20400 грн. за те, що він «керував автомобілем ВАЗ Р 3925 ЧН, приписом від 05 вересня 2022 року Носівського суду у справі № 2069 був позбавлений права керування т/з строком на 1 рік, чим порушив п.2.1А ПДР України та ч. 10 ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух», не мав при собі реєстраційних документів на транспортний засіб, чим порушив пп. 2.1Б ПДР України».

Постанову уважає протиправною, оскільки відсутність у нього реєстраційних документів нічим не підтверджена, більше того саме з таких документів було внесено необхідні відомості про належність транспортного засобу до постанови про адміністративне правопорушення; справа за № 2065 чи 2069 відносно ОСОБА_1 відсутня у Носівському суді; оскаржувана постанова не містить опису обставин, що стосуються правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП; до постанови не додано будь-яких пояснень та інших доказів, які б підтверджували факт вчинення ним ( ОСОБА_1 ) правопорушення; факт керування транспортним засобом нічим не підтверджується; поліцейським при складанні постанови БАД № 175097 від 01 червня 2023 року, згідно ст. 36 КУпАП об`єднано в одне провадження два адміністративні правопорушення за ч. 1 ст. 126 КУпАП та ч. 4 ст. 126 КУпАП, в межах санкції якої накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу, оскаржувана постанова підлягає скасування у повному обсязі та вирішити питання про відшкодування сплаченого судового збору.

Представник позивача просила суд позовні вимоги задовольнити, постанову у справі про адміністративне правопорушення БАД № 175097 від 01 червня 2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та ч. 4 ст. 126 КУпАП і накладення на нього адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі 20400 грн. скасувати, закрити справу про адміністративне правопорушення.

Ухвалою судді Носівського районного суду Чернігівської області Крупини А.О. від 30 червня 2023 року відкрито позовне провадження у даній справі та постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.13-14).

Одночасно визначено відповідачеві Головному управлінню Національної поліції в Чернігівській області п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву, який обраховувати з дня вручення копії указаної ухвали.

27 липня 2023 року на адресу суду від ГУ НП в Чернігівській області надійшов відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , за змістом якого відповідач просить у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Зазначає, що 01 червня 2023 року поліцейським Кладьком С.В. обґрунтовано складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД 175097, відносно ОСОБА_1 , який 01 червня 2023 року близько 21 год. 40 хв., керуючи транспортним засобом ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права на керування транспортним засобом та на законну вимогу поліцейського не пред`явив для перевірки документів, зазначених в п.п. 2.1 ПДР України, чим порушив п. 2.1А та 2.1.Б ПДР України, чим скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 129 та ч. 1 ст. 126 КУпАП. Позивача 13 грудня 2022 року постановою Носівського районного суду Чернігівської області було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП, шляхом накладення на нього штрафу у розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень та позбавлення його права керування транспортним засобом строком на 1 (один) рік. З відеозапису, який додано до відзиву як доказ по справі, видно як поліцейським Кладьком С.В. було зупинено автомобіль марки ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та зафіксовано, як позивач повідомляє що будь-яких документів на керування автомобілем у нього при собі немає. На інших відео зафіксовано сам процес складання постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД № 175097 та факт вручення оскаржуваної постанови ОСОБА_1 . Позивач був належним чином ознайомлений з матеріалами справи та з доказами, поліцейським Кладьком С.В. було розглянуто справу та винесено постанову по справі серії БАД № 175059 від 01 червня 2023 року відносно ОСОБА_1 за ч. 4 ст. 126 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, останній відмовився від отримання копії оскаржуваної постанови, тому її копію надіслано рекомендованим листом вих. № 6610 від 02 червня 2023 року. Указує, що поліцейський, здійснюючи розгляд адміністративної справи, діяв у межах свої повноважень та у відповідності до ст. ст. 14, 52, 53 Закону України «Про дорожній рух», п. 2.1. ПДР України, наказу МВС від 07 листопада 2015 року № 1395 та з дотриманням Конституції України та Закону України «Про Національну поліцію». Також просив суд судове засідання по даній справі провести без участі представника ГУ НП (а.с. 27-32).

У судове засідання 27 жовтня 2023 року позивач та представник позивача адвокат Глазун Т.О. не з`явились, останньою подано письмову заяву про розгляд справи у її відсутності, просить врахувати викладене у позові, пояснення свідка, відсутність доказів факту керування транспортним засобом ОСОБА_1 , а також те, що диск, який надано до відзиву, ніяким чином не підтверджує факт керування ОСОБА_1 автомобілем, та, більше того, спростовує цей факт.

Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

У судовому засіданні представник позивача Глазун Т.О. позов підтримала у повному обсязі та просила його задовольнити з викладених у ньому підстав. Окрім того, пояснила, що відповідачами як суб`єктами владних повноважень не надано доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ-2101 та був зупинений поліцейськими, а доданий до відзиву ГУНП в Чернігівській області відеозапис з нагрудного відеореєстратора поліцейського є неналежним доказом. Відповідач ОСОБА_2 під час винесення оскаржуваної постанови не з`ясував, хто був водієм автомобіля, також у позапроцесуальний спосіб об`єднав провадження у справах ч. 4 ст. 126 та ч. 1 ст. 126 КУпАП, унаслідок чого постанова серії БАД № 175059 від 01 червня 2023 року відносно ОСОБА_1 підлягає скасуванню, оскільки в діях позивача відсутній склад адміністративного правопорушення.

Допитана у судовому засіданні свідок сторони позивача ОСОБА_3 дала показання, що того дня (22 червня 2023 року, після 21 год.) вона разом із позивачем ОСОБА_1 , який доводиться їй чоловіком, на автомобілі марки ВАЗ 2101 поверталися із кладовища, водієм автомобіля була саме вона, адже вона має досвід керування автомобілем. Їдучи по польовій дорозі, вона випадково проїхала по городу, на якому була посаджена кукурудза, помітивши це, дві особи - користувачі городу - почали голосно кричати, зупинили рух автомобіля, зателефонували на службу 102 та викликали поліцію. Поліцейським, які оформлювали матеріали, свідок пояснювала, що саме вона була за кермом, однак це залишилось поза їх увагою, як наслідок протокол було складено на ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідка, вивчивши матеріали справи, дослідивши усі докази по справі, і оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків.

Так, відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Предметом розгляду в даній справі є постанова інспектора поліції по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху про накладення адміністративного стягнення, зафіксоване не в автоматичному режимі.

Згідно зі ст. 213 КУпАП справи про адміністративні правопорушення розглядаються, зокрема, органами Національної поліції, органами державних інспекцій та іншими органами (посадовими особами), уповноваженими на те цим Кодексом.

За приписами ст. 222 КУпАП розгляд справ про адміністративні правопорушення правил дорожнього руху, зокрема ч. ч. 1 та 4 ст.126 КУпАП покладено на органи Національної поліції.

Пунктом 11 ч.1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно п 8 ч.1 ст.23 указаного вище Закону у випадках, визначених законом, поліція здійснює провадження в справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Згідно Конституції та Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський, під час виконання своїх службових обов`язків, зобов`язаний діяти виключно на підставі у порядку у межах повноважень та в спосіб, визначений Конституцією України, Законами України, зокрема КУпАП, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують діяльність поліції.

У відповідності до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Порядок дорожнього руху на території України визначається Правилами дорожнього руху, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, із змінами.

Згідно з п. 1.1. ПДР ці Правила відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Відповідно до п. 1.9 ПДР особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно з ч. 5 ст.14 Закону України «Про дорожній рух» учасникам дорожнього руху ставиться в обов`язок знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху.

Із матеріалів справи встановлено, що 01 червня 2023 року поліцейським ГРПП ВПД № 1 Ніжинського РВП Кладьком С.В. винесено постанову в справі про адміністративне правопорушення серії БАД № 175097, якою притягнуто позивача ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. ч. 1 та 4 ст.126 КУпАП та накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 20400 грн. 00 коп. У постанові вказано, що 01червня 2023 року бл. 21 год. 40 хв. ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , приписом від 05 вересня 2022 року Носівського суду у справі № 2069 був позбавлений права керування т/з строком на 1 рік, чим порушив п.2.1А ПДР України та ч. 10 ст. 15 ЗУ «Про дорожній рух» не мав при собі реєстраційних документів на транспортний засіб, чим порушив пп. 2.1Б ПДР України».

Постановою Носівського районного суду від 01 грудня 2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та призначено йому адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.

Керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (ч. 1 ст. 126 КУпАП).

Частиною 4 ст. т126 КУпАП встановлено, що керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами тягне за собою накладення штрафу в розмірі однієї тисячі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

За приписами ч. 2 ст. 36 КУпАП , п. 3 р. V Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07 листопада 2015 року № 1395, зареєстрованої в Міністерстві

юстиції України 10 листопада 2015 року за № 1408/27853, із змінами, якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених. До основного стягнення в цьому разі може бути приєднано одне з додаткових стягнень, передбачених статтями про відповідальність за будь-яке з вчинених правопорушень.

Разом з цим, Правилами дорожнього руху визначено, що водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії (п.2.1А), реєстраційний документ на транспортний засіб (п. 2.1Б).

Відповідно до п. 1.10 ПДР водій це особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Водієм також є особа, яка навчає керуванню транспортним засобом, перебуваючи безпосередньо в транспортному засобі.

У постанові КАС у складі ВС від 20 лютого 2019 року №404/4467/16-а зазначено, що «само по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зворушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Такими обставинами у справах про накладення адміністративних стягнень є, крім іншого, докази вчинення особою адміністративного правопорушення.

Отже, перевірці в такому випадку підлягають дії суб`єкта владних повноважень саме під час прийняття рішення та врахування ним усіх обставин також саме на час прийняття рішення.

Підтвердження наявності таких обставин на час прийняття рішення зазвичай закріплене у відповідних процедурах, що регламентовані законами та підзаконними актами, дотримання яких і дія у межах яких є обов`язком суб`єкта владних повноважень згідно ст. 19 Конституції України.

Відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до вимог ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим ст. ст.283, 284 КУпАП. В ній, зокрема, необхідно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як встановлено ч. 2 та 3 ст.283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (посадової особи), який виніс постанову, дату розгляду справи; відомості про особу, щодо якої розглядається справа; опис обставин, установлених при розгляді справи; зазначення нормативного акта, який передбачає відповідальність за дане адміністративне правопорушення; прийняте по справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду №524/1284/17 від 19 лютого 2020 року.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правових презумпціях, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

У силу презумпції невинуватості, що підлягає застосуванню у справах про адміністративні правопорушення, усі сумніви щодо події порушення та винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. При цьому принцип презумпції невинуватості застосовується і до адміністративних правопорушень, що визнав ЄСПЛ у справі «Надточій проти України» (остаточне рішення від 15 травня 2008 року).

Так, згідно з вимогами ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок здійснювати неупереджений розгляд та ухвалювати обґрунтовані рішення.

Відповідно до цієї ж статті Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, на суд покладається обов`язок сприяти максимальному забезпеченню процесуальних прав учасників судового провадження.

У своєму рішенні від 10 лютого 1995 року, у справі «Алене де Рібермон проти Франції» Європейський Суд з прав людини зазначив, що сфера застосування принципу презумпції невинуватості є значно ширшою: він обов`язковий не лише для кримінального суду, який вирішує питання про обґрунтованість обвинувачення, а й для всіх інших суспільних відносин.

У відповідності до правового висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 11 жовтня 2016 року у справі №816/4340/14, визначальним принципом здійснення правосуддя в адміністративних справах є принцип офіційного з`ясування всіх обставин у справі й обов`язок суб`єкта владних повноважень доказувати правомірність своїх дій чи рішень.

Стороною позивача заперечується сам факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом.

Суд зазначає, що будь-яких належних та допустимих доказів того, що ОСОБА_1 керував автомобілем, стороною відповідача не надано, а відеозапис з нагрудної відеокамери (відеореєстратора) поліцейського від 01 червня 2023 року беззаперечно не свідчить про керування ОСОБА_1 автомобілем ВАЗ 2101, д.н.з. НОМЕР_1 , та не у повній мірі відображає обставини, зазначені у постанові про адміністративне правопорушення, котрі мають значення і є достатніми для вирішення цієї справи.

Водночас з матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова про притягнення позивача до адміністративної відповідальності взагалі не містить інформації про будь-яку фіксацію правопорушення, у зв`язку з цим, доводи сторони відповідачів про здійснення відеофіксації, судом не приймаються, оскільки про даний відеозапис не вказано в оскаржуваній постанові.

При цьому, приписами ч. 3 ст. 283 КУпАП чітко передбачено імперативний обов`язок відповідача щодо зазначення технічного засобу, яким здійснено фото- або відеозапис у постанові по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.

Разом з тим, суд критично оцінює показання свідка ОСОБА_3 про те, що автомобілем ВАЗ 2101 01 червня 2023 року керувала саме вона, адже такі показання не можуть слугувати однозначним доказом невинуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеної у постанові від 29 квітня 2020 року у справі № 161/5372/17 (провадження № К/9901/34016/18) цінність свідка полягає в його безпосередньому об`єктивному сприйнятті обставини справи за допомогою органів чуттів і відсутності юридичної зацікавленості у вирішенні справи. І саме з огляду на своє нейтральне становище людина здатна об`єктивно та правильно засвідчити події і факти так, як вони дійсно відбувалися для можливості уникнення формалізму та зловживання процесуальними правами.

У даному випадку свідок ОСОБА_3 є особою, юридично зацікавленою у вирішенні справи на користь її чоловіка, вказане ставить під сумнів дотримання вимог щодо об`єктивності з`ясування обставин, тому її пояснення під час розгляду поліцейським справи про адміністративне правопорушення та показання під час розгляду судом адміністративної справи слід піддати критичній оцінці та вважати недопустимим доказом.

Відповідачами не надано доказів, які б спростовували наведені позивачем твердження про те, що він не керував автомобілем та не вчиняв адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 та ч. 4 ст.126 КУпАП. Позивач заперечує проти вчинення правопорушення, тоді як відповідачі, будучи суб`єктами владних повноважень у спірних відносинах, не надали доказів правомірності прийнятого рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, в зв`язку з чим оскаржувана постанова підлягає скасуванню.

Відповідно до ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до положень КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події і складу адміністративного правопорушення.

Наявність події і складу правопорушення доводиться шляхом подання доказів.

Склад правопорушення це наявність об`єктивних та суб`єктивних ознак, за наявності яких діяння вважається адміністративним правопорушенням. Відсутність хоча б однієї з ознак означає відсутність складу.

Під час розгляду справи встановлено, що в матеріалах справи відсутні докази того, що ОСОБА_1 у зазначеному в постанові місці та в зазначений час керував транспортним засобом, а тому він не є суб`єктом відповідальності за ч. 1 та ч. 4 ст.126 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочате, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.

Ураховуючи вищевикладене, суд вважає, що постанова підлягає скасуванню, а провадження в справі слід закрити, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачем понесені витрати у вигляді судового збору в сумі 536,80 грн., що стверджено квитанцією, тому вказана сума підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань ГУНП в Чернігівській області (а. с. 4).

Керуючись ч.1 та ч. 4 ст.121, 251, 280 КУпАП, ст.ст.250, 257-263, 286 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАД № 175097, винесену 01 червня 2023 року поліцейським РПП ВПД № 1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Кладьком С.В. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП та ч. 4 ст. 126 КУпАП та накладенням стягнення у вигляді штрафу у сумі 20400 грн., - скасувати та закрити провадження у справі.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Чернігівській області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції.

Рішення суду може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом десяти днів з дня його проголошення.

Відомості про сторони:

позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса місця проживання: АДРЕСА_1 ;

відповідач 1: Головне управління Національної поліції в Чернігівській області, код ЄДРПОУ 40108651, адреса місцезнаходження: 14000, м. Чернігів, просп. Перемоги, буд. 74, м. Чернігів;

відповідач 2: поліцейський РПП ВПД № 1 Ніжинського РВП ГУНП в Чернігівській області Кладько Сергій Васильович, РНОКПП не відомий, службова адреса: 17100, вул. Центральна, буд. 15, м. Носівка, Чернігівської обл.

Повний текст рішення складено 27 жовтня 2023 року.

Суддя Анатолій КРУПИНА