Справа № 460/36387/22
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2023-10-25 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/36387/22 пров. № А/857/8893/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

з участю секретаря судового засідання Вовка А. Ю.,

представників позивача Жулідової І. С., Романюка В. М.,

представника відповідача Юхименко Т. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м. Львові апеляційну скаргу Приватного підприємства «Радів-агро» на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року (прийняте в м. Рівне суддею Щербаковим В. В.; складене в повному обсязі 18 квітня 2023 року) в адміністративній справі № 460/36387/22 за позовом Приватного підприємства «Радів-агро» до Головного управління ДПС у Рівненській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2022 року Приватне підприємство «Радів-агро» (далі ПП «Радів-агро», Підприємство) звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду із вказаним позовом та просило визнати протиправними і скасувати податкові повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області (далі ГУ ДПС у Рівненській області) від 16 серпня 2021 р. за №№ 01, 01, 01, 09, 09, 09.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що висновок контролюючого органу в акті перевірки про заниження Підприємством податкових зобов`язань з податку на додану вартість (далі також - ПДВ) за результатами реалізації власно вирощеної сільськогосподарської продукції за цінами, що є нижчими за звичайні (ринкові) ціни, не відповідає фактичним обставинам, з огляду на те, що відповідач для визначення звичайних цін взяв для співставлення лише інформацію, розміщену на сайті https://agrex.gov.ua ціни ПАТ «Нібулон», даних журналів «Огляд цін» та «Дайджест цін», що вказує на формальний підхід до проведення перевірки. Також вказує про протиправність висновку контролюючого орану про використання птиці поза межами господарської діяльності Підприємства, позаяк облік падежу курей на підставі актів знищення шляхом спалення є належним відображенням змін у структурі активів платника податку ПП «Радів-агро». Щодо реалізації палива позивач зазначає, що ФОП ОСОБА_1 надавав послуги з обробки ґрунту та посіву на техніці позивача та використовував матеріали (дизельне пальне) замовника, відтак вказане спростовує твердження відповідача про реалізацію пального та вказує на протиправність донарахування податкових зобов`язань. Щодо решти зазначених в акті порушень зазначає, що висновки відповідача щодо обов`язку єдиного засновника приватного підприємства, який виконував функції директора, нараховувати та сплачувати собі заробітну плату, на підставі якої здійснювати обчислення та сплату єдиного внеску, військового збору суперечать положенням діючого законодавства.

Додатково зазначив, що документальна планова виїзна перевірки була призначена на підставі наказу № 1195-п від 23.06.2021, плану-графіку проведення документальних планових перевірок на 2021 рік, постанови Кабінету Міністрів України від 03.02.2021 № 89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок» в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок. З огляду на зазначене, за наявності чинної норми пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX Перехідних положень Податкового кодексу України (далі - ПК України) позивач вважає, що прийняття наказу № 1195-п від 23.06.2021 «Про проведення документальної планової виїзної перевірки, наслідком та реалізацією якого є безпосереднє проведення перевірки з тривалістю 10 робочих днів, у період дії карантину, є протиправним та таким, що суперечить вимогам податкового законодавства.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення рішення ГУ ДПС у Рівненській області № 01 від 16.08.2021 в частині заниження бази оподаткування операцій з постачання товарів на загальну суму 1 737 869 грн та застосування штрафних санкцій щодо вказаної операції.

Визнано протиправним і скасовано податкове повідомлення рішення ГУ ДПС у Рівненській області № 01 від 16.08.2021 в частині не складення та не реєстрації податкової накладної в Єдиному державному реєстрі податкових накладних за операціями з постачання товарів, робіт, послуг за цінами, нижче звичайних цін у розмірі - 347 575 грн та застосування штрафних санкцій щодо вказаної операції.

Визнано протиправним і скасоване податкове повідомлення рішення ГУ ДПС у Рівненській області № 09 від 16.08.2021.

Визнано протиправним і скасоване податкове повідомлення рішення ГУ ДПС у Рівненській області № 709 від 16.08.2021.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто на користь ПП «Радів-агро» за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ГУ ДПС у Рівненській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 13 645,50 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням в частині відмови в задоволенні позовних вимог, його оскаржило ПП «Радів-агро», яке вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте без урахування фактичних обставин справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права. Тому просило скасувати рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог і ухвалити в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує загалом тими ж обставинами, що й вимоги позовної заяви, зокрема, покликається на незаконність проведення документальної планової виїзної перевірки Підприємства, з огляду на встановлений ПК України мораторій на проведення таких перевірок.

Також вважає, що облік падежу курей на підставі актів знищення шляхом спалення є належним відображенням змін в структурі активів платника податків ПП «Радів-агро», відтак, висновок суду про використання птиці поза межами господарської діяльності підприємства без відображення у бухгалтерському обліку є помилковим, а податкові повідомлення-рішення від 16.08.2021 № 01, № 01 в частині, що стосується збільшення зобов`язань з ПДВ а нарахування штрафних санкцій у зв`язку зі списанням курей - протиправними.

Позаяк Підприємство водіям тракторів нічого не передавало, їх заправляли і вони їхали в поле працювати, надані первинні документи не підтверджують будь-яку передачу пального виконавцям для їх власного споживання, а лише відображають обсяги витрат Підприємства на обробку ґрунту та внесення добрив в частині понесених витрат безпосередньо на заправку власної агропромислової техніки для обробітку ґрунту та догляду за посівами на належних позивачу земельних ділянках.

Також, твердження контролюючого органу про те, що здійснення ремонту безоплатно отриманих приміщень курятників для розміщення свійської птиці виходить за межі здійснення господарської діяльності з розведення свійської птиці, є неспроможними, нелогічним і входить в протиріччя з основами постулатами економічної активності людини. Усупереч базових принципів здійснення правосуддя, під час дослідження правовідносин позивача за договором позички суд відверто проігнорував наданий позивачем доказ компенсаторності здійснених поліпшень отриманих у безоплатне користування приміщень курятників, - додаткову угоду до договору позички від 8.05.2019.

Оскільки первинними документами, наданими позивачем, підтверджено факт відсутності реалізації пального у розумінні підп. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14 ПК України, заправка власних тракторів соляркою унеможливлює поширення вимог ст. 212 ПК країни на позивача в частині визнання його платником акцизного податку.

ГУ ДПС у Рівненській області подало відзив на вказану апеляційну скаргу, у якому вказало, що заперечує проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, вважаючи їх безпідставними та необґрунтованими. Тому просило відмовити в задоволенні вимог апеляційної скарги, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

При цьому покликається на те, що контролюючий орган правомірно провів документальну планову виїзну перевірку Підприємства, з огляду на постанову Кабінету Міністрів України від 3 лютого 2021 року № 89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок», якою постановив скоротити строк дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення перевірок юридичних осіб, зокрема, документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 ПК України.

Також вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо наявності порушень податкового законодавства в частині неналежного документального оформлення втрати продукції, відсутності бухгалтерського обліку списання падежу курей; щодо реалізації пального стороннім особам без подання декларацій по акцизному збору, що такі операції є об`єктом оподаткування ПДВ; щодо поліпшення нежитлових приміщень, не пов`язані з господарською діяльністю позивача.

У судовому засіданні представники апелянта підтримали вимоги апеляційної скарги з аналогічних підстав; просять апеляційну скаргу задовольнити. Представник позивача, вважаючи рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Відповідно до частини першої статті 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників судового розгляду, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги у їх сукупності, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити з таких підстав.

Як встановлено судом, ПП «Радів-агpo» (код СДРПОУ 36156594) зареєстроване як юридична, основним видом діяльності є 01.11 Вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Додатковими видами діяльності за КВЕД є:

01.61 Допоміжна діяльність у рослинництві

10.61 Виробництво продуктів борошномельно-круп`яної промисловості

10.91 Виробництво готових кормів для тварин, що утримуються на фермах

45.11 Торгівля автомобілями та легковими автотранспортними засобами

45.19 Торгівля іншими автотранспортними засобами

46.21 Оптова торгівля зерном, необробленим тютюном, насінням і кормами для тварин

49.41 Вантажний автомобільний транспорт

68.20 Надання в оренду й експлуатацію власного чи орендованого нерухомого майна

77.11 Надання в оренду автомобілів і легкових автотранспортних засобів

77.31 Надання в оренду сільськогосподарських машин і устаткування

На підставі наказу № 1195-п від 05.07.2021 та направлень, виданих ГУ ДПС у Рівненській області від 05.07.2021 в період з 05.07.2021 по 16.07.2021 проведена планова виїзна документальна перевірка ПП «Радів-агро» з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01.04.2017 по 31.03.2021, за результатами якої складено акт перевірки від 23.07.2021 № 4819/17-00-07-01/36156594.

За висновками акта перевірки ПП «Радів-агро» порушено вимоги:

1. пп. 14.1.71, 14.1.219, п. 14.1 ст. 14, п. 185.1 ст. 185, п. 186.1 ст. 186, п. 189.1 ст. 189 п. 188.1 ст. 188 Податкового кодексу України (далі - ПК України), що призвело до заниження ПДВ у розмірі 3 386 083 грн, в тому числі за січень 2018 р. 245 802 грн, за лютий 2018 р. 134 622 грн, за березень 2018 р. 187 939 грн, за квітень 2018 р. 26 573 грн, за липень 2018 р. 67 438 грн, за жовтень 2018 р. 75 848 грн, за січень 2019 р. 4786 грн, за лютий 2019 р. 28 429 грн, за березень 2019 р. 33 632 грн, за квітень 2019 р. 202 973 грн, за травень 2019 р. 187 550 грн, за червень 2019 р. 75 433 грн, за вересень 2019 р. 143 649 грн, за листопад 2019 р. 302 790 грн, за січень 2020 р. - 4403 грн, за лютий 2020 р. 100 207 грн, за березень 2020 р. 223 660 грн, за травень 2020 р. 79 532 грн, за липень 2020 р. 300 663 грн, за листопад 2020 р. 88 295 грн, за грудень 2020 р. 296 144 грн, за січень 2021 р. 208 310 грн, за лютий 2021 р. - 288 359 грн, за березень 2021 р. 79 046 грн;

2. п. п. 201.1, 201.10 ст. 201 ПК України - ПП «Радів-агро» не складено та не зареєстровано податкові накладні в Єдиному державному реєстрі податкових накладних :

- за операціями з постачання товарів, робіт, послуг за цінами, нижче звичайних цін у розмірі 1 723 389 грн, в т. ч. за квітень 2017 р. - 56 851 грн, за серпень 2017 р. 24 064 грн, за грудень 2017 р. - 42 778 грн, за січень 2018 р. 70 845 грн, за лютий 2018 р. 111 904 грн, за березень 2018 р. 135 713 грн, за квітень 2018 р. 90 667 грн, за травень 2018 р. 3344 грн, за жовтень 2018 р. 75 848 грн, за листопад 2018 р. 4786 грн, за лютий 2019 р. 28 430 грн, за березень 2019 р. 130 933 грн, за квітень 2019 р. 126 897 грн, за вересень 2019 р. 92 352 грн, за жовтень 2019 р. 78 094 грн, за листопад 2019 р. 177 553 грн, за січень 2020 р. 24 468 грн, за березень 2020 р. 31 360 грн, за квітень 2020 р. 37 792 грн, за листопад 2020 р. 2196 грн, за грудень 2020 р. 125 135 грн, за січень 2021 р. 8422 грн, за лютий 2021 р. - 242 957 грн, за рахунок порушення викладеного в п. 5 розділу 3.1.2.1 «Податкові зобов`язання»,

- за операціями з списання падежу птиці 77 844 грн, в тому числі за грудень 2020 року у розмірі 63 105 грн, за березень 2021 р. у розмірі 14 739 грн, за рахунок порушення викладеного в п. 5) розділу 3.1.2.1 «Податкові зобов`язання»,

- за операціями з реалізацію пального для ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 у розмірі 126 208 грн., в тому числі за червень 2017 р. - в сумі 76 465 грн, липень 2017 р. - в сумі 905 грн, серпень 2017 р. - в сумі 28 244 грн, жовтень 2017 р. в сумі 10 323 грн, грудень 2017 р. в сумі 10 271 грн, за рахунок порушення викладеного в п. 5) розділу 3.1.2.1 «Податкові зобов`язання»,

-за операціями з використання не в господарській діяльності будівельних матеріалів та послуг по ремонтним роботам розмірі 1 458 642 грн, в тому числі за травень 2019 р. 166 324 грн, за червень 2019 р. 75 433 грн, за липень 2019 р. 74 295 грн, за серпень 2019 р. 1470 грн, за вересень 2019 р. 17 678 грн, за жовтень 2019 р. 61 129 грн, за листопад 2019 р. 56 046 грн, за грудень 2019 р. 32 602 грн, за лютий 2020 р. 5976 грн, за березень 2020 р. 121 686 грн, за квітень 2020 р. 4175 грн, за травень 2020 р. 169 571 грн, за червень 2020 р. 79 890 грн, за липень 2020 р. 88 767 грн, за серпень 2020 р. 108 795 грн, за вересень 2020 р. 14 242 грн, за жовтень 2020 р. 64 833 грн, за листопад 2020 р. 66 435 грн, за грудень 2020 р. 45 598 грн, за січень 2021 р. 93 989 грн, за лютий 2021 р. - 45 402 грн, за березень 2021 р. 64 307 грн;

3. п.п. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14, з п.п. 212.1.15 п. 212.1, 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 ПК України - ПП «Радів-агро» здійснило реалізацію пального на суму 757 247 грн, в т. ч. за червень 2017 р. - 458 789 грн, за липень 2017 р. - 5429 грн, за серпень 2017 р. - 169 465 грн, за жовтень 2017 р. - 61 938 грн, за грудень 2017 р. 61 627 грн без реєстрації платника акцизного податку;

4. п. 49.2, ст. 49, п. 231.2 ст. 231 ПК України - не подача декларацій по акцизному податку за червень 2017 р., липень 2017 р., серпень 2017 р., жовтень 2017 р., грудень 2017 р.

5. п. 51.1 ст. 51 глави 2, пп. б п.176.2 ст.176 ПК України, розділу ІІІ «Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку» в редакції затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 № 111/26556, по яких встановлено подання податкових розрахунків за формою 1 Д Ф не в повному обсязі, з недостовірними відомостями та з помилками, що призвело до зміни платника, саме: за 3, 4 квартали 2017 р., за 3 квартал 2018 р., за 3, 4 квартали 2019 р., за 3, 4 квартали 2020 р.

6. ч. 1 ст. 4, ч. 1 п. 1 ст. 7, п. 1 ч. 2 ст. 6, ч. 5, ч. 7 ст. 8, ч. 2 ст. 9 Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування»: платником занижено нарахування єдиного внеску на загальну суму 43 853,92 грн за квітень 2017 - березень 2021 рр.

7. пп. 14.1.180, 14.1.156, 14.1.175 п. 14.1 ст. 14, п. 31.1 ст. 31, п. 54.2 ст. 54, абз. 2 п.57.1 ст. 57, п. 168.1 ст. 168, п. 171.1 ст. 171 та пп. а п. 176.2 ст. 176 ПК України, за якими встановлено:

несплата (неперерахування) до бюджету податковим агентом - ПП «Радів-агро» належного до сплати податку на доходи фізичних осіб під час виплати доходу, у випадках коли виплата доходу на користь платників податків передувала сплаті податку;

неподання податковим агентом ПП «Радів-агро» платіжних доручень, належного до сплати податку на доходи фізичних осіб за граничними термінами сплати податку на доходи фізичних осіб до бюджету, передбаченими п.168.1 ст.168 Кодексу, а саме: 19.09.2018 в сумі 448,21 грн, 16.08.2018 в сумі 80,66 грн, 06.10.2018 в сумі 80,66 грн, 30.08.2020 в сумі 11 932,69 грн, 31.08.2020 в сумі 18 053,00 грн, 07.09.2020 в сумі 23 286,20 грн, 10.09.2020 в сумі 16 790,89 грн, 11.09.2020 в сумі 33 538,66 грн, 05.02.2021 в сумі 77,13 грн, 19.02.2021 в сумі 724,48 грн, 02.03.2021 в сумі 724,47 грн, 05.03.2021 в сумі 6091,83 грн, 19.03.2021 в сумі 6895,26 грн.

8. пп. 1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.6 п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, за якими встановлено:

несплата (неперерахування) до бюджету податковим агентом - ПП «Радів-агро» належного до сплати військового збору у випадках коли виплата доходу на користь платників податків передувала сплаті військового збору;

неподання податковим агентом ПП «Радів-агро» платіжних доручень, належного до сплати військового збору за граничними термінами сплати збору до бюджету, передбаченими п. 168.1 ст. 168 Кодексу, а саме: 20.09.2019 в 361,03 грн, 04.10.2019 в сумі 332,09 грн, 21.10.2019 в сумі 420,74 грн, 06.11.2019 в сумі 436,86 грн, 22.11.2019 в сумі 650,94 грн, 02.12.2019 в сумі 221,74 грн, 06.12.2019 в сумі 419,03 грн, 19.12.2019 в сумі 448,66 грн, 03.01.2020 в сумі 358,05 грн, 20.01.2020 в сумі 343,66 грн, 29.01.2020 в сумі 233,20 грн, 06.02.2020 в сумі 380,34 грн, 11.02.2020 в сумі 15,00 грн, 21.02.2020 в сумі 573,87 грн, 06.03.2020 в сумі 376,29 грн, 06.04.2020 в сумі 397,49 грн, 07.05.2020 в сумі 397,49 грн, 05.06.2020 в сумі 397,49 грн, 06.07.2020 в сумі 729,41 грн, 06.08.2020 в сумі 729,41 грн, 07.09.2020 в сумі 729,37 грн, 07.10.2020 в сумі 729,37 грн, 06.11.2020 в сумі 737,16 грн, 07.12.2020 в сумі 729,37 грн, 21.12.2020 в сумі 700,34 грн, 05.01.2021 в сумі 729,37 грн, 05.02.2021 в сумі 740,79 грн, 19.02.2021 в сумі 794,74 грн, 02.03.2021 в сумі 794,74 грн, 05.03.2021 в сумі 776,55 грн, 19.03.2021 в сумі 1050,94 грн, 07.09.2020 в сумі 3604,93 грн, 10.09.2020 в сумі 1396,99 грн, 11.09.2020 в сумі 2790,58 грн.

9. пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14, п. 163.1 ст. 163, пп. 164.1.2, пп. 164.2.1 п. 164.1 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, пп. 168.1.1, 168.1.2 п. 168.1 ст. 168, п. 171.1 ст. 171, абз. а п. 176.2 ст. 176 ПК України, внаслідок чого не утриманий і не перерахований до бюджету податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 35 880,48 грн. за 2017 - 2021 рр.

10. пп.1.2, пп.1.3, пп.1.4, пп.1.5, пп.1.6 п.161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, внаслідок чого не утриманий і не перерахований до бюджету військовий збір в сумі 2990,20 грн за 2017 - 2021 рр.

Позивач подав письмові заперечення до акта перевірки, які відповідачем були частково прийняті.

У ході розгляду заперечень до акта документальної планової виїзної ПП «Радів-Агро» від 23.07.2021 № 4819/17-00-07-01/36156594 внесені зміни а висновки акту перевірки від 23.07.2021 № 4819/17-00-07-01/36156594, викладено в новій редакції:

Перевіркою встановлено порушення:

1. пп. 14.1.71, 14.1.219 п. 14.1 ст. 14, п. 185.1 ст. 185, п. 186.1 ст. 186, п. 189.1 ст. 189 п. 188.1 ст. 188 ПК України, що призвело до заниження ПДВ у розмірі у розмірі 2 010 269 грн, в тому числі за січень 2018 р. 68 726 грн, за лютий 2018 р. 22 718 грн, за березень 2018 р. 52 226 грн, за січень 2019 р. 1059 грн, за лютий 2019 р. 174 грн, за травень 2019 р. 182 337 грн, за червень 2019 р. 75 433 грн, за вересень 2019 р. 99 567 грн, за листопад 2019 р. 291 424 грн, за лютий 2020 р. 95 791 грн, за березень 2020 р. 196 967 грн, за травень 2020 р. 41 740 грн, за липень 2020 р. 300 663 грн, за листопад 2020 р. 86 099 грн, за грудень 2020 р. 171 009 грн, за січень 2021 р. 199 888 грн, за лютий 2021 р.- 45 402 грн, за березень 2021 р. 79 046 грн.

2. п. 201.1, п. 201.10 ст. 201 ПК України - ПП «Радів-агро» не складено та не зареєстровано податкові накладні в Єдиному державному реєстрі податкових накладних :

- за операціями з постачання товарів, робіт, послуг за цінами, нижче звичайних цін у розмірі - за операціями з постачання товарів, робіт, послуг за цінами, нижче звичайних цін у розмірі у розмірі 347 575 грн, в тому числі за грудень 2017 р. - 9789 грн, за січень 2018 р. 7673 грн, за листопад 2018 р. 1059 грн, за лютий 2019 р. 175 грн, за березень 2019 р. 13 929 грн, за квітень 2019 р. 2083 грн, за вересень 2019 р. 48 270 грн, за жовтень 2019 р. 72 635 грн, за листопад 2019 р. 171 646 грн, за січень 2020 р. 15 649 грн, за березень 2020 р. 4667 грн,

- за операціями з списання падежу птиці 77 844 грн, в тому числі за грудень 2020 року - у розмірі 63 105 грн, за березень 2021 р. - у розмірі 14 739 грн.

- за операціями з реалізацію пального для ФОП ОСОБА_2 та ФОП ОСОБА_1 у розмірі 126 208 грн, в тому числі за червень 2017 р. - в сумі 76 465 грн, липень 2017 р. - в сумі 905 грн, серпень 2017 р. - в сумі 28 244 грн, жовтень 2017 р. в сумі 10 323 грн, грудень 2017 р. в сумі 10 271 грн,

- за операціями з використання не в господарській діяльності будівельних матеріалів та послуг по ремонтним роботам розмірі 1 458 642 грн, в тому числі за травень 2019 р. 166 324 грн, за червень 2019 р. 75 433 грн, за липень 2019 р. 74 295 грн, за серпень 2019 р. 1470 грн, за вересень 2019 р. 17 678 грн, за жовтень 2019 р. 61 129 грн, за листопад 2019 р. 56 046 грн, за грудень 2019 р. 32 602 грн, за лютий 2020 р. 5976 грн, за березень 2020 р. 121 686 грн, за квітень 2020 р. 4175 грн, за травень 2020 р. 169 571 грн, за червень 2020 р. 79 890 грн, за липень 2020 р. 88 767 грн, за серпень 2020 р. 108 795 грн, за вересень 2020 р. 14 242 грн, за жовтень 2020 р. 64 833 грн, за листопад 2020 р. 66 435 грн, за грудень 2020 р. 45 598 грн, за січень 2021 р. 93 989 грн, за лютий 2021 р. - 45 402 грн, за березень 2021 р. 64 307 грн;

3. п.п. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14, п.п. 212.1.15 п. 212.1, 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 ПК України - здійснило реалізацію пального на суму 757 247 грн, в т. ч. за червень 2017 р. - 458 789 грн, за липень 2017 р. - 5429 грн, за серпень 2017 р. - 169 465 грн, за жовтень 2017 р. - 61938 грн, за грудень 2017 р. 61 627 грн без реєстрації платника акцизного податку;

4. п. 49.2 ст. 49, п. 231.2 ст. 231 ПК України - не подача декларацій по акцизному податку за червень 2017 р., липень 2017 р., серпень 2017 р., жовтень 2017 р., грудень 2017 р.

5. п. 51.1 ст. 51 глави 2, пп. б п. 176.2 ст. 176 ПК України, розділу ІІІ «Порядку заповнення та подання податковими агентами Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку» в редакції затвердженої наказом Міністерства фінансів України від 13.01.2015 № 4, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.01.2015 № 111/26556, по яких встановлено подання податкових розрахунків за формою 1 Д Ф не в повному обсязі, з недостовірними відомостями та з помилками, що призвело до зміни платника, саме: за 3, 4 квартали 2017 р., за 3 квартал 2018 р., за 3, 4 квартали 2019 р., за 3, 4 квартали 2020 р.

6. ч. 1 ст. 4, ч. 1 п. 1 ст. 7, п. 1 ч. 2 ст. 6, ч. 5, ч. 7 ст. 8, ч. 2 ст. 9 Закону України Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, по яких встановлено: платником занижено нарахування єдиного внеску на загальну суму 43853,92 грн за квітень 2017 - березень 2021 рр.

7. пп. 14.1.180, 14.1.156, 14.1.175 п. 14.1 ст. 14, п. 31.1 ст. 31, п. 54.2 ст. 54, абз. 2 п. 57.1 ст. 57, п. 168.1 ст. 168, п. 171.1 ст. 171 та пп. а п. 176.2 ст. 176 ПК України, за якими встановлено:

несплата (неперерахування) до бюджету податковим агентом - ПП «Радів-агро» належного до сплати податку на доходи фізичних осіб під час виплати доходу, у випадках коли виплата доходу на користь платників податків передувала сплаті податку;

неподання податковим агентом ПП «Радів-агро» платіжних доручень, належного до сплати податку на доходи фізичних осіб за граничними термінами сплати податку на доходи фізичних осіб до бюджету, передбаченими п.168.1 ст.168 Кодексу, а саме: 19.09.2018 в сумі 448,21 грн, 16.08.2018 в сумі 80,66 грн, 06.10.2018 в сумі 80,66 грн, 30.08.2020 в сумі 11 932,69 грн, 31.08.2020 в сумі 18 053,00 грн, 07.09.2020 в сумі 23 286,20 грн, 10.09.2020 в сумі 16 790,89 грн, 11.09.2020 в сумі 33 538,66 грн, 05.02.2021 в сумі 77,13 грн, 19.02.2021 в сумі 724,48 грн, 02.03.2021 в сумі 724,47 грн, 05.03.2021 в сумі 6091,83 грн, 19.03.2021 в сумі 6895,26 грн.

8. пп.1.1, пп.1.2, пп.1.3, пп.1.4, пп.1.5, пп.1.6 п.161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, за якими встановлено:

несплата (неперерахування) до бюджету податковим агентом - ПП «Радів-агро» належного до сплати військового збору у випадках коли виплата доходу на користь платників податків передувала сплаті військового збору;

неподання податковим агентом ПП «Радів-агро» платіжних доручень, належного до сплати військового збору за граничними термінами сплати збору до бюджету, передбаченими п. 168.1 ст. 168 Кодексу, а саме: 20.09.2019 в 361,03 грн, 04.10.2019 в сумі 332,09 грн, 21.10.2019 в сумі 420,74 грн, 06.11.2019 в сумі 436,86 грн, 22.11.2019 в сумі 650,94 грн, 02.12.2019 в сумі 221,74 грн, 06.12.2019 в сумі 419,03 грн, 19.12.2019 в сумі 448,66 грн, 03.01.2020 в сумі 358,05 грн, 20.01.2020 в сумі 343,66 грн, 29.01.2020 в сумі 233,20 грн, 06.02.2020 в сумі 380,34 грн, 11.02.2020 в сумі 15,00 грн, 21.02.2020 в сумі 573,87 грн, 06.03.2020 в сумі 376,29 грн, 06.04.2020 в сумі 397,49 грн, 07.05.2020 в сумі 397,49 грн, 05.06.2020 в сумі 397,49 грн, 06.07.2020 в сумі 729,41 грн, 06.08.2020 в сумі 729,41 грн, 07.09.2020 в сумі 729,37 грн, 07.10.2020 в сумі 729,37 грн, 06.11.2020 в сумі 737,16 грн, 07.12.2020 в сумі 729,37 грн, 21.12.2020 в сумі 700,34 грн, 05.01.2021 в сумі 729,37 грн, 05.02.2021 в сумі 740,79 грн, 19.02.2021 в сумі 794,74 грн, 02.03.2021в сумі 794,74 грн, 05.03.2021 в сумі 776,55 грн, 19.03.2021 в сумі 1050,94 грн, 07.09.2020 в сумі 3604,93 грн, 10.09.2020 в сумі 1396,99 грн, 11.09.2020 в сумі 2790,58 грн.

9. пп. 14.1.180 п. 14.1 ст. 14, п. 163.1 ст. 163, пп. 164.1.2, пп. 164.2.1 п. 164.1 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, пп. 168.1.1, пп. 168.1.2 п. 168.1 ст. 168, п.171.1 ст.171, абз. а п. 176.2 ст. 176 ПК України, внаслідок чого не утриманий і не перерахований до бюджету податок на доходи фізичних осіб на загальну суму 35 880,48 грн за 2017 - 2021 рр.

10. пп. 1.2, 1.3, 1.4, 1.5, 1.6 п. 161 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України, внаслідок чого не утриманий і не перерахований до бюджету військовий збір в сумі 2990,20 грн за 2017 - 2021 рр.

На підставі висновків акта перевірки 18 серпня 2021 року контролюючим органом прийнято податкові повідомлення-рішення:

- податкове повідомлення-рішення № 01 форми «Р», яким встановлено порушення пп. 14.1.71, пп. 14.2.219, п. 14.1 ст. 14, п. 185.1 ст. 185, п. 186.1 ст.186, п. 189.1 ст.189, п.188.1 ст. 188 ПІК України та збільшено суму грошового зобов`язання за платежем ПДВ на суму 2 512 836,00 грн, у тому числі штрафні санкції у розмірі 502 567,00 грн;

- податкове повідомлення-рішення № 01 форми «Н», яким встановлено порушення п. 201.1, п. 201.10 ПК України та застосовано штраф у розмірі 480 035,00 грн;

- податкове повідомлення-рішення № 01 форми «ПС», яким встановлено порушення вимоги п.п. 14.1.212 п. 14.1 ст. 14, п. 49.2 ст. 49, п.п. 212.1.15 п. 212.1, пп. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212, п. 231.2 ст. 231 ПІК України та нараховано штрафні санкції у розмірі 758 947,0 грн;

- податкове повідомлення-рішення № 09 форми «Д», яким встановлено порушення пп. 1.1, пп. 1.2, пп. 1.3, пп. 1.4, пп. 1.5, пп. 1.6 п. 16-1 підрозділу 10 розділу XX ПК України та збільшено суму грошового зобов?язання та пені з військового збору на суму 4631,09 грн;

- податкове повідомлення-рішення № 09 форми «Д», яким встановлено порушення пп. 14.1.180, пп. 14.1.156, пп. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14, п. 31.1 ст. 31, п. 54.2 ст. 54, абз. 2 п. 57.1 ст. 57, п. 163.1 ст. 163, пп. 164.1.2, пп. 164.2.1, п.164.1 ст. 164, п. 167.1 ст. 167, п. 168.1 ст. 168, п. 171.1 ст. 171 та пп. «а» п. 176.2 ст. 176 ПІК України та збільшено суму грошового зобов`язання з податків та зборів, пені з податку на доходи з фізичних осіб на суму 47 540,25 грн;

- податкове повідомлення-рішення № 09 форми «ПС», яким встановлено порушення п. 51.1 ст. 51 глави 2, пп.«» п. 176.2 ст. 176 розділу IV ПК України та застосовано штрафні санкції за платежем податок на доходи фізичних осіб у сумі 1020,00 грн,

а також

- вимогу про сплату боргу (недоїмки) № 09 єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у розмірі 43 853,92 грн та

- рішення № 09 про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску у розмірі 21 794,96 грн.

За наслідками адміністративного оскарження скарги ПП «Радів-агро» залишено без задоволення, а податкові повідомлення-рішення - без змін.

Не погоджуючись із вказаними рішеннями, ПП «Радів-агро» звернулося до суду з цим позовом.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд першої інстанції мотивував його тим, що твердження позивача про незаконне проведення перевірки є необґрунтованими, а призначена перевірка не порушує встановлений на час карантину мораторій.

Щодо податкового повідомлення-рішення № 01 від 16.08.2021 - суд першої інстанції визнав протиправним висновок контролюючого органу, щодо визначення ціни на товар за даними Електронної біржі та відомостями журналів та даних ПАТ «Нібулон».

Щодо порушення податкового законодавства у частині неналежного документального оформлення втрати продукції, відсутності бухгалтерського обліку списання падежу курей суд вказав, що списання падежу курей відбувалося не у відповідності з технологічними нормами, тому, суд погоджується з висновками податкового органу щодо невідповідності списання ПП «Радів-Агро» кількості падежу птиці, зокрема за 2020 рік на суму 63105 грн та за 1 квартал 2021 року в сумі 14739,00 грн. Зазначена невідповідність вказує на використання птиці поза межами господарської діяльності платника податку, без відображення в бухгалтерському обліку та правомірність податкового повідомлення рішення № 01 від 16.08.2021 в частині заниження бази оподаткування операцій з падежу курей на загальну суму 77844,00 грн та застосування штрафних санкцій.

Щодо укладення Підприємством договору від 01.02.2017 про надання послуг (обробітку ґрунту та догляду за посівами) з ФОП ОСОБА_3 (Виконавець) та договір від 01.02.2017 з ФОП ОСОБА_1 (Виконавець) суд першої інстанції вказав, що відобразивши податковий кредит, за фактом негосподарського використання товарів (робіт, послуг) платник податків повинен нарахувати податкові зобов`язання, тому погодився з висновками контролюючого органу, що операції з передачі (постачання) пального виконавцю за договором з надання послуг з метою його використання в межах договору є об`єктом оподаткування ПДВ у розумінні пункту 185.1 статті 185 ПК України, дата виникнення податкових зобов`язань визначається за правилом першої події, а база оподаткування визначається відповідно до вимог пункту 188.1 статті 188 ПК України. Також особи, які здійснюють реалізацію пального, підлягають обов`язковій реєстрації як платники податку контролюючими органами за місцезнаходженням юридичних осіб, місцем проживання фізичних осіб підприємців до початку здійснення реалізації пального (п.п. 212.3.4 п. 212.3 ст. 212 Кодексу), а також правомірне застосування до позивача штрафних санкцій за неподання податкових декларацій з акцизного податку.

Враховуючи той факт, що договір позички укладений на безоплатній основі та вартість понесених витрат по ремонту (поліпшенню) нежитлових приміщень, які належать іншому суб`єкту господарювання, не відшкодовується і не буде відшкодована виконавцю, суд першої інстанції вважав, що всі операції ПП «Радів-агро» щодо поліпшення нежитлових приміщень, не пов`язані з його господарською діяльністю. Отже, в порушення п. 198.5 ст. 198 ПК України позивачем занижено податкові зобов`язання у розмірі 1 458 642 грн, за період травня 2019 березня 2021.

Щодо податкового повідомлення-рішення № 01 від 16.08.2021 суд вказав, що позаяк висновок відповідача про невідповідність ціни в операціях з постачання пшениці та кукурудзи ринковій ціні та нарахування податкових зобов`язань з ПДВ є безпідставним та необґрунтованим, у позивача відсутні підстави для складання та подання на реєстрацію податкових накладних.

Щодо податкового повідомлення-рішення № 01 від 16.08.2021 суд першої інстанції вказав на помилковість висновків контролюючого органу про заниження податкових зобов`язань в частині єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а також наявність порушень в частині не утримання до бюджету податку на доходи фізичних осіб на суму 47540,25 грн та військового збору на суму 4631,09 грн, а відтак і протиправність податкових повідомлень-рішень № 09 та № 09.

Позаяк перевіркою встановлено не дотримання позивачем встановленого порядку заповнення Податкового розрахунку, достовірності, повноти відображення в ньому відповідних відомостей, що не заперечується позивачем, оскаржуване податкове повідомлення-рішення від 16.08.2021 № 01 винесене правомірно.

Проте, колегія суддів апеляційного суду вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими, виходячи з таких підстав.

Відповідно до підпункту 19-1.1.1 пункту 19-1.1 статті 19-1 ПК України контролюючі органи, зокрема, здійснюють адміністрування податків, зборів, платежів, у тому числі проводять відповідно до законодавства перевірки та звірки платників податків.

Порядок проведення документальних планових виїзних перевірок визначає стаття 77 ПК України, а строки їх проведення, в тому числі й підстави для зупинення, визначено статтею 82 ПК України.

18 березня 2020 року набрав чинності Закон України від 17 березня 2020 року №533-IX «Про внесення змін до ПК України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким підрозділ 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України доповнено пунктами 52-1, 52-5.

Зокрема, пунктом 52-2 установлено мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня по 31 травня 2020 року, крім документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу. Інформація про перенесення документальних планових перевірок, які відповідно до плану-графіку проведення планових документальних перевірок мали розпочатися у період з 18 березня по 31 травня 2020 року та на день набрання чинності Законом України «Про внесення змін до ПК України та інших законів України щодо підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» не були розпочаті, включається до оновленого плану-графіку, який оприлюднюється на офіційному веб-сайті центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, до 30 березня 2020 року. Документальні та фактичні перевірки, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними, тимчасово зупиняються на період до 31 травня 2020 року. Таке зупинення перериває термін проведення перевірки та не потребує прийняття будь-яких додаткових рішень контролюючим органом. На період з 18 березня по 31 травня 2020 року зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу.

Законом України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» внесено зміни, зокрема, до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України і абзац перший пункту 52-2 замінено сімома новими абзацами такого змісту: Установити мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня по 31 травня 2020 року, крім: документальних позапланових перевірок з підстав, визначених підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу; фактичних перевірок в частині порушення вимог законодавства в частині: обліку, ліцензування, виробництва, зберігання та транспортування пального, спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів; цільового використання пального та спирту етилового платниками податків; обладнання акцизних складів витратомірами-лічильниками та/або рівномірами-лічильниками; здійснення функцій, визначених законодавством у сфері виробництва і обігу спирту етилового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів, пального, з підстав, визначених підпунктами 80.2.2, 80.2.3 та 80.2.5 пункту 80.2 статті 80 цього Кодексу. У зв`язку з цим абзаци другий четвертий слід вважати відповідно абзацами восьмим десятим.

29 травня 2020 р. набрав чинності Закон України від 13 травня 2020 року № 591-IX «Про внесення змін до ПК України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників податків на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», яким внесені зміни, зокрема до пункту 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України, в абзацах першому і дев`ятому слова та цифри «по 31 травня 2020 року» замінено цифрами та словами « 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Отже, законодавець шляхом внесення змін до ПК України запровадив мораторій на проведення документальних та фактичних перевірок на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а також зупинив на цей період проведення документальних та фактичних перевірок, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними.

Водночас, 4 жовтня 2020 року набрав чинності Закон України від 17 вересня 2020 року № 909-ІХ «Про внесення змін до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (далі - Закон № 909-ІХ), пунктом 4 розділу ІІ «Прикінцевих положень» якого встановлено, що у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, надано право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, крім випадків, коли зазначене може призвести до обмеження конституційних прав чи свобод особи.

На виконання вказаного Закону Кабінет Міністрів України прийняв постанову від 3 лютого 2021 року № 89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок» (далі - постанова № 89), якою постановив скоротити строк дії обмежень, встановлених пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу XX «Перехідні положення» ПК України в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок, дозволивши проведення перевірок юридичних осіб, зокрема, тимчасово зупинених документальних та фактичних перевірок, що були розпочаті до 18 березня 2020 року та не були завершеними; документальних перевірок, право на проведення яких надається з дотриманням вимог пункту 77.4 статті 77 Кодексу.

Тобто, виникла суперечність між нормами ПК України та Постановою № 89 в частині можливості здійснювати контрольні заходи шляхом проведення деяких видів перевірок у період з дня набрання чинності такої постанови по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби.

Надаючи правову оцінку такій суперечності, колегія суддів виходить з такого.

Відповідно до статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй. Норми Конституції України є нормами прямої дії. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується.

За приписами статті 6 Конституції України державна влада в Україні здійснюється на засадах її поділу на законодавчу, виконавчу та судову. Органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 113 Конституції України встановлено, що Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади. Кабінет Міністрів України відповідальний перед Президентом України та підконтрольний і підзвітний Верховній Раді України у межах, передбачених у статтях 85, 87 Конституції України. Кабінет Міністрів України у своїй діяльності керується Конституцією і законами України, актами Президента України.

За змістом статті 116 Конституції України Кабінет Міністрів України, зокрема, забезпечує проведення фінансової, цінової, інвестиційної та податкової політики; забезпечує рівні умови розвитку всіх форм власності; здійснює управління об`єктами державної власності відповідно до закону; розробляє проект закону про Державний бюджет України і забезпечує виконання затвердженого Верховною Радою України Державного бюджету України, подає Верховній Раді України звіт про його виконання; організовує і забезпечує здійснення зовнішньоекономічної діяльності України, митної справи; спрямовує і координує роботу міністерств, інших органів виконавчої влади.

Відповідно до статті 117 Конституції України Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови і розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Аналогічні положення стосовно основних завдань Кабінету Міністрів України також містить у собі частина перша статті 2 Закону України «Про Кабінет Міністрів України», де зазначено, що до основних завдань Кабінету Міністрів України належать, зокрема, забезпечення проведення бюджетної, фінансової, цінової, інвестиційної, у тому числі амортизаційної, податкової, структурно-галузевої політики, політики у сферах праці та зайнятості населення, соціального захисту, охорони здоров`я, освіти, науки і культури, охорони природи, екологічної безпеки і природокористування; організація і забезпечення провадження зовнішньоекономічної діяльності, митної справи; спрямування та координація роботи міністерств, інших органів виконавчої влади, здійснення контролю за їх діяльністю.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України від 27 лютого 2014 року № 794-VII «Про Кабінет Міністрів України» (далі - Закон № 794-VII) Кабінет Міністрів України у сфері економіки, фінансів, трудових відносин, зайнятості населення, трудової міграції, оплати та охорони праці, зокрема: забезпечує проведення державної економічної політики, здійснює прогнозування та державне регулювання національної економіки; забезпечує розроблення і виконання загальнодержавних програм економічного та соціального розвитку; забезпечує проведення державної фінансової та податкової політики, сприяє стабільності грошової одиниці України; розробляє та схвалює Бюджетну декларацію, розробляє проекти законів про Державний бюджет України та про внесення змін до Державного бюджету України, забезпечує виконання затвердженого Верховною Радою України Державного бюджету України, подає Верховній Раді України звіт про його виконання; приймає рішення про використання коштів резервного фонду Державного бюджету України; організовує та забезпечує здійснення митної справи.

Відповідно до частини першої статті 49 Закону № 794-VII Кабінет Міністрів України на основі та на виконання Конституції і законів України, актів Президента України, постанов Верховної Ради України, прийнятих відповідно до Конституції та законів України, видає обов`язкові для виконання акти - постанови і розпорядження.

Разом з тим, відповідно до статті 75 Конституції України єдиним органом законодавчої влади в Україні є парламент - Верховна Рада України.

Саме до повноважень Верховної Ради України, згідно з пунктами 3 та 4 частини першої статті 85 Конституції України належить прийняття законів, затвердження Державного бюджету України та внесення змін до нього, контроль за виконанням Державного бюджету України, прийняття рішення щодо звіту про його виконання.

Виключно законами України встановлюється, зокрема, Державний бюджет України і бюджетна система України; система оподаткування, податки і збори.

Суд звертає увагу, що Конституційний Суд України неодноразово роз`яснював, що:

- «право приймати закони, вносити до них зміни у разі, коли воно не здійснюється безпосередньо народом (статті 5, 38, 69, 72 Конституції України), належить виключно Верховній Раді України (пункт 3 частини першої статті 85 Конституції України) і не може передаватись іншим органам чи посадовим особам. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (частина друга статті 8 Конституції України)» (Рішення Конституційного Суду України від 14 грудня 2000 р. № 15-рп/2000); - «права делегування законодавчої функції парламентом іншому органу влади (у даному випадку Кабінету Міністрів України) Конституцією України не передбачено» (Рішення Конституційного Суду України від 9.10.2008 № 22-рп/2008).

Делегування законодавчої функції парламентом іншому органу влади порушує вимоги Основного Закону України, згідно з яким органи законодавчої, виконавчої та судової влади здійснюють свої повноваження у встановлених цією Конституцією межах і відповідно до законів України (частина друга статті 6), а органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України (частина друга статті 19); прийняття законів належить до повноважень парламенту - Верховної Ради України як єдиного законодавчого органу в Україні (Рішення Конституційного Суду України від 23 червня 2009 року №15-рп/2009).

Спірні у цій справі правовідносини охоплюються сферою дії ПК України, який відповідно до приписів пункту 1.1 статті 1 цього Кодексу регулює відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Податкові відносини є окремим і самостійним різновидом відносин, урегульованих, окрім Конституції України, спеціальними актами законодавства за вичерпним і остаточним переліком, не належать ані до господарських відносин, ані до адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб`єктами господарювання.

При цьому за змістом статті 2 ПК України зміна його положень може здійснюватися виключно шляхом внесення змін до цього Кодексу.

Отже, зміна положень ПК України здійснюється виключно законами про внесення змін до цього Кодексу, відповідно зміна строків, дії мораторію може бути здійснення виключно шляхом прямого внесення змін до ПК України (постанова об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду у справі № 0940/2301/18).

Відповідно до пункту 3.1 статті 3 ПК України податкове законодавство України складається з Конституції України; цього Кодексу; Митного кодексу України та інших законів з питань митної справи у частині регулювання правовідносин, що виникають у зв`язку з оподаткуванням митом операцій з переміщення товарів через митний кордон України (далі - законами з питань митної справи); чинних міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України і якими регулюються питання оподаткування; нормативно-правових актів, прийнятих на підставі та на виконання цього Кодексу та законів з питань митної справи; рішень Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування з питань місцевих податків та зборів, прийнятих за правилами, встановленими цим Кодексом.

За вказаних обставин, колегія суддів вважає, що постанова № 89 прийнята не на підставі та не на виконання ПК України та законів з питань митної справи, у зв`язку з чим не може вважатися складовою податкового законодавства, а тому не підлягає застосуванню у питаннях, пов`язаних з оподаткуванням.

Частиною першою статті 96 Конституції України визначено, що Державний бюджет України затверджується щорічно Верховною Радою України на період з 1 січня по 31 грудня, а за особливих обставин - на інший період.

Як вже зазначалось, постанова № 89 прийнята відповідачем відповідно до пункту 4 розділу II «Прикінцеві положення» Закону № 909-IX.

Згідно пункту 4 розділу II «Прикінцеві положення» наведеного Закону у період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, надано право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, встановлених відповідними законами України, прийнятими з метою запобігання виникненню і поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, крім випадків, коли зазначене може призвести до обмеження конституційних прав чи свобод особи.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 19 жовтня 2022 року в справі № 640/18646/21.

Відповідно до частини першої статті 3 Бюджетного кодексу України бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року. Неприйняття Верховною Радою України закону про Державний бюджет України до 1 січня відповідного року не є підставою для встановлення іншого бюджетного періоду.

Важливо відзначити, що закон встановлює бюджетний період для Державного бюджету України, який і визначає строк дії відповідного закону, що зумовлено його особливою ознакою - періодичністю (змінністю (не ототожнювати зі зміною чи скасуванням)). Отже, закон про бюджет є тимчасовим нормативно-правовим актом, який прямо та законно діє протягом бюджетного періоду та не регулює правовідносин, що виникли (склалися) після закінчення його темпоральних меж.

Сам Закон України «Про Державний бюджет України» як тимчасовий Акт законодавства вичерпує свою дію закінченням календарного періоду на який його прийнято (постанови Верховного Суду від19 жовтня 2022 року в справі № 640/18646/21 та від 21 грудня 2022 року в справі № 160/14976/21).

Законом № 909-IX, пунктом 4 розділу II «Прикінцеві положення» якого було надано право Кабінету Міністрів України скорочувати строк дії обмежень, заборон, пільг та гарантій, стосувався саме Державного бюджету України на 2020 рік.

Постанова ж Кабінету Міністрів України № 89 «Про скорочення строку дії обмеження в частині дії мораторію на проведення деяких видів перевірок» прийнята 3 лютого 2021 року, тобто поза темпоральними межами наданих законодавством повноважень.

Також, у Рішенні Конституційного Суду України від 27 лютого 2020 р. № 3-р/2020 зазначений Суд звертав увагу, що предмет регулювання Бюджетного кодексу, так само як і предмет регулювання законів України про Державний бюджет України на кожний рік, є спеціальним, обумовленим положеннями пункту 1 частини другої статті 92 Основного Закону України.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 22 травня 2008 р. № 10-рп/2008 наголошував на тому, що «законом про Держбюджет не можна вносити зміни до інших законів, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, оскільки з об`єктивних причин це створює протиріччя у законодавстві, і як наслідок - скасування та обмеження прав і свобод людини і громадянина. У разі необхідності зупинення дії законів, внесення до них змін і доповнень, визнання їх нечинними мають використовуватися окремі закони» (абзаци третій, четвертий підпункту 5.4 пункту 5 мотивувальної частини).

Відтак, виходячи з того, що предмет регулювання Кодексу, так само як і предмет регулювання законів України про Державний бюджет України на кожний рік, є спеціальним, обумовленим положеннями пункту 1 частини другої статті 92 Основного Закону України, Конституційний Суд України дійшов висновку, що Кодексом не можна вносити зміни до інших законів України, зупиняти їх дію чи скасовувати їх, а також встановлювати інше (додаткове) законодавче регулювання відносин, відмінне від того, що є предметом спеціального регулювання іншими законами України.

У цьому ж випадку Законом № 909-IX не вносились зміни безпосередньо до ПК України, яким встановлено мораторій, а делеговано таке право Кабінету Міністрів України. При цьому, інституційні, темпоральні і галузеві межі такого делегування порушені.

Досліджуючи мету запроваджених обмежень та умови їх скасування, колегія суддів зауважує, що постановою Кабінету Міністрів України від 9 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» установлено з 19 грудня 2020 року до 31 грудня 2021 року на території України карантин.

Отже, Кабінет Міністрів України на час прийняття наказу про проведення перевірки позивача та безпосередньо проведення такої перевірки не приймав рішення про завершення дії карантину з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19), а відтак діяв мораторій на проведення документальних планових перевірок платників податків.

Подібні за змістом правові позиції висловлено у постановах Верховного Суду від 07 грудня 2022 р. у справі № 640/16523/21, від 28 жовтня 2022 р. у справі № 600/1741/21-а, від 22 лютого 2022 року в справі № 420/12859/21, від 27 квітня 2022 року в справі №140/1846/21, від 15 квітня 2022 року в справі № 160/5267/21.

З урахуванням наведеного вище нормативно-правового обґрунтування, а також враховуючи єдність та послідовність практики Верховного Суду з цього питання, колегія суддів дійшла висновку, що проведення податковим органом перевірки на підставі постанови КМУ № 89 від 03.02.2021 всупереч чинному і нескасованому мораторію на проведення перевірок є неправомірним.

У свою чергу встановлення обставин щодо неправомірності проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої й було прийнято спірні рішення, є достатнім для висновку про їх протиправність.

Наведене узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеною у постанові Судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суд у постанові від 22 вересня 2020 р. у справі № 520/8836/18, у якій Суд обґрунтував відсутність підстав до запропонованого колегією відступу від раніше висловленої правової позиції такими висновками: «перевірка є способом реалізації владних управлінських функцій контролюючим органом як суб`єктом владних повноважень, який зобов`язаний діяти тільки на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України та законами України. Невиконання вимог закону щодо підстави для проведення документальної позапланової перевірки призводить до визнання перевірки незаконною та не породжує правових наслідків такої перевірки, акт перевірки, виходячи із положень щодо допустимості доказів, закріплених частиною другою статті 74 Кодексу адміністративного судочинства України, не може визнаватися допустимим доказом у справі, оскільки одержаний з порушенням порядку, встановленого законом» та «встановлені судами обставини щодо протиправності призначення та проведення відповідачем перевірки, за наслідками якої і було прийнято оскаржуване податкове повідомлення - рішення, є достатніми для висновку про протиправність податкового повідомлення - рішення, а тому відсутня необхідність перевірки порушення позивачем пункту 181.1 статті 181 ПК України, як підстави для донарахування суми грошового зобов`язання».

Також у постанові від 21 лютого 2020 року в справі № 826/17123/18 Верховний Суд у складі судової палати з розгляду справ щодо податків, зборів та інших обов`язкових платежів Касаційного адміністративного суду зазначив, що, оскаржуючи наслідки проведеної контролюючим органом перевірки у вигляді податкових повідомлень-рішень та інших рішень, платник податків не позбавлений можливості посилатись на порушення контролюючим органом вимог законодавства щодо проведення перевірки, якщо вважає, що вони зумовлюють протиправність таких податкових повідомлень-рішень. При цьому, таким підставам, за їх наявності, суди повинні надавати правову оцінку в першу чергу, а у разі, якщо вони не визнані судом такими, що тягнуть протиправність рішень, прийнятих за наслідками такої перевірки, - переходити до перевірки інших підстав щодо наявності порушень податкового та/або іншого законодавства.

Аналогічну правову позицію висловив Верховний Суд у постанові від 27 вересня 2023 року в справі № 280/958/22.

Враховуючи факт безпідставності та незаконності призначення документальної планової виїзної перевірки Підприємства, колегія суддів погоджується із доводами апеляційної скарги щодо необхідності скасування рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог і ухвалення в цій частині нового рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

З урахуванням того, що ГУ ДПС у Рівненській області були прийняті податкові повідомлення-рішення за №№ 01, 01, 01, 09, 09, 09 від 16 серпня 2021 р.,

а також те, що рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року були визнані протиправними і скасовані податкові повідомлення-рішення:

- № 01 в частині заниження бази оподаткування операцій з постачання товарів на загальну суму 1 737 869 грн та застосування штрафних санкцій щодо вказаної операції;

- № 01 від 16.08.2021 в частині не складення та не реєстрації податкової накладної в Єдиному державному реєстрі податкових накладних за операціями з постачання товарів, робіт, послуг за цінами, нижче звичайних цін у розмірі - 347 575 грн та застосування штрафних санкцій щодо вказаної операції;

- № 09 від 16.08.2021;

- № 709 від 16.08.2021, а

в задоволенні решти позовних вимог відмовлено;

також стягнуто на користь ПП «Радів-агро» за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ГУ ДПС у Рівненській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 13 645,50 грн,

колегія суддів апеляційного суду вважає за необхідне апеляційну скаргу ПП «Радів-агро» задовольнити.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року в адміністративній справі № 460/36387/22 в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасувати.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Рівненській області від 16.08.2021 за № 01 в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість» в розмірі 272 400 грн та застосованих штрафних санкцій в сумі 68 100 грн.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Рівненській області від 16.08.2021 за № 01 в частині застосованих штрафних санкцій у розмірі 132 460 грн.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Рівненській області від 16.08.2021 за № 01.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення ГУ ДПС у Рівненській області від 16.08.2021 за № 09.

У решті рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року в адміністративній справі № 460/36387/22 залишити без змін.

Відповідно до частин першої та шостої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи загальні суми судових витрат, сплачені позивачем в судах першої та апеляційної інстанції (24 810,00 грн та 37 215,00 грн), а також суму судових витрат, стягнутих на користь позивача судом першої інстанції (13 645,50 грн), колегія суддів вважає за необхідне стягнути на користь ПП «Радів-агро» за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ГУ ДПС у Рівненській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 48 379,50 грн.

Згідно зі статтею 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи в частині відмови в задоволенні позовних вимог, через що рішення суду першої інстанції в цій частині підлягає скасуванню з прийняттям постанови про задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 229, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Радів-агро» задовольнити.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року в адміністративній справі № 460/36387/22 в частині відмови в задоволенні позовних вимог скасувати.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області від 16.08.2021 за № 01 в частині збільшення суми грошового зобов`язання за платежем «податок на додану вартість» в розмірі 272 400 (двісті сімдесят дві тисячі чотириста) грн та застосованих штрафних санкцій в сумі 68 100 (шістдесят вісім тисяч сто) грн.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області від 16.08.2021 за № 01 в частині застосованих штрафних санкцій у розмірі 132 460 (сто тридцять дві тисячі чотириста шістдесят) грн.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області від 16.08.2021 за № 01.

Визнати протиправним і скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Рівненській області від 16.08.2021 за № 09.

У решті рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 18 квітня 2023 року в адміністративній справі № 460/36387/22 залишити без змін.

Стягнути на користь Приватного підприємства «Радів-агро» () за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень Головного управління ДПС у Рівненській області () судові витрати по сплаті судового збору в сумі 48 379 (сорок вісім тисяч триста сімдесят дев`ять) грн 50 коп.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин
Постанова складена у повному обсязі 03 листопада 2023 року.