Справа № 580/3131/23
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/3131/23 Суддя (судді) першої інстанції: Анжеліка БАБИЧ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грибан І.О.

судді: Беспалов О.О.

Кузьмишина О.М.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , третя особа - ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_3 ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,-

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати йому збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100000 грн з розрахунку на місяць пропорційно дням його участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за періоди з 19.10.2022 до 20.01.2023 з урахуванням фактично сплачених сум;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому збільшену додаткову грошову винагороду, передбачену зазначеною вище постановою Кабінету Міністрів України, у розмірі до 100000 грн з розрахунку на місяць пропорційно дням його участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за періоди з 19.10.2022 до 20.01.2023 з урахуванням фактично сплачених сум.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, з підстав порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, в якій просить скасувати рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що з 19.10.2022 по 20.01.2023 приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області, в зв`язку з чим набув право на виплату додаткової винагороди на підставі постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану». Однак, грошове забезпечення виплачено не в повному обсязі, а саме в період з 19.10.2022 по 20.01.2023 не було нараховано та виплачено додаткову винагороду в розмірі 70 000,00 грн. кожного місяця.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 31 липня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року та на підставі п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України призначено справу до апеляційного розгляду в порядку письмового провадження.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2023 року залучено ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_3 ) до участі у справі № 580/3131/23 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 26 вересня 2023 року призначено апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року до розгляду в судовому засіданні на 25 жовтня 2023 року та витребувано у Військової частини НОМЕР_3 додаткові докази у справі.

09 жовтня 2023 року та 24 жовтня 2023 року від ІНФОРМАЦІЯ_3 (Військова частина НОМЕР_3 ) надійшли витребуванні докази у справі.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 17 жовтня 2023 року клопотання представника військової частини НОМЕР_3 про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції - задоволено. Доручено забезпечення проведення відеоконференції Чернігівському окружному адміністративному суду.

У судове засідання учасники судового процесу не з`явились та явки уповноважених представників до суду не забезпечили. Про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були повідомлені належним чином.

З огляду на зазначене та керуючись приписами ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, суд протокольною ухвалою вирішив подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів виходить з наступного.

Як убачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, позивач 15.09.2022 на підставі Указу Президента України №65/2022 (із змінами) призваний у Збройні Сили України та 19.10.2022 зарахований в списки відповідача, що підтверджується копією військового квитка серії НОМЕР_4 .

Витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.11.2022 №3637-ОС підтверджується, що позивача призначено інспектором прикордонної служби 3 категорії третього відділення інспекторів прикордонної служби другої прикордонної застави відділу прикордонної служби №2 у розпорядження начальника прикордонного загону.

Довідкою Військової частини НОМЕР_3 Державної прикордонної служби України від 20.01.2023 №4566, підписаною командиром, полковником ОСОБА_2 , виданою позивачу, який проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_1 , підтверджується, що він приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської області на підставі бойового наказу Адміністрації державної прикордонної служби України №165 гриф від 16.09.2022 у наступні періоди:

з 19.10.2022 до 31.10.2022;

з 01.11.2022 до 30.11.2022;

з 01.12.2022 до 31.12.2022;

з 01.01.2023 до 20.01.2023.

ІНФОРМАЦІЯ_3 супровідними листами від 08.11.2022 №22/4313-22-Вих, від 04.12.2022 №22/4933-22-Вих направив ІНФОРМАЦІЯ_1 рапорти щодо виплати додаткової винагороди військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 та повідомив, що підтверджуюча інформація відповідно до вимог п.2 підп.1-8 наказу від 30.07.2022 №392-АГ відсутня.

За період з 01.10.2022 до 31.10.2022 подані рапорти щодо виплати додаткової винагороди від 01.11.2022 № 1477 у розмірі 30000 грн та від 01.11.2022 № 1474 у розмірі 70000 грн пропорційно із розрахунку на місяць особовому складу відділу прикордонної служби №2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, згідно з рапортом від 01.11.2022 №1477 позивачу зараховано 31 день служби, а згідно з рапортом від 01.11.2022 №1474 - 14 днів (підставою зазначено бойове розпорядження коменданта ПКШР 24 приказ №601-ДСК від 30.09.2022; бойове розпорядження коменданта ПКШР 24 приказ №668-ДСК від 21.10.2022; бойове розпорядження коменданта ПКШР 24 приказ №690-ДСК від 26.10.2022).

За період з 01.11.2022 до 30.11.2022 подані рапорти щодо виплати додаткової винагороди від 01.12.2022 № 1884 у розмірі 30000 грн та від 01.12.2022 № 1883 у розмірі 70000 грн пропорційно розрахунку на місяць особовому складу відділу прикордонної служби №2 ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Так, згідно з рапортом від 01.12.2022 №1884 позивачу зараховано 30 днів служби, а згідно з рапортом від 01.112.2022 №1883 також 30 днів (підставою зазначено бойове розпорядження коменданта ПКШР 24 приказ №601-ДСК від 30.09.2022; бойове розпорядження коменданта ПКШР 24 приказ №668-ДСК від 21.10.2022; бойове розпорядження коменданта ПКШР 24 приказ №690-ДСК від 26.10.2022; розпорядження коменданта ПКШР 24 приказ №699-ДСК від 28.10.2022, журнал бойових дій №53 док ст.13-20; 62-67).

Витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.11.2022 №3632-ОС про виплату додаткової винагороди підтверджується зобов`язання виплатити додаткову винагороду у розмірі 30000грн за період з 01.10.2022 до 31.10.2022 включно військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1, у т.ч. позивачу.

Витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.12.2022 №4112-ОС про виплату додаткової винагороди підтверджується зобов`язання виплатити додаткову винагороду у розмірі 30000грн за період з 01.11.2022 до 30.11.2022 включно військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1, у т.ч. позивачу.

Витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 26.12.2022 №4613-ОС про виплату додаткової винагороди підтверджується зобов`язання виплатити додаткову винагороду у розмірі 30000грн за період з 01.12.2022 до 31.12.2022 включно військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1, у т.ч. позивачу.

Витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 03.02.2023 №56-ОС про виплату додаткової винагороди підтверджується зобов`язання виплатити додаткову винагороду у розмірі 30000грн за період з 01.01.2023 до 31.01.2023 включно військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1, у т.ч. позивачу.

Витягом з наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_1 від 08.02.2023 №64-ОС про виплату додаткової винагороди підтверджується зобов`язання виплатити додаткову винагороду у розмірі 70000 грн пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії за січень 2023 року за період з 01.01.2023 до 31.01.2023 включно військовослужбовцям ІНФОРМАЦІЯ_1 ( позивачу нараховано 13548,39грн додаткової винагороди за 6 діб).

Довідкою від 04.04.2023 №63-М про види грошового забезпечення, що нараховані позивачу, за період з 01.10.2022 до 31.01.2023 підтверджується, що йому у вказаному періоді нарахована додаткова винагорода за постановою КМУ від 28.02.2022 №168 у сумі 30000грн щомісячно.

Архівною відомістю відповідача №1 за період з січня 2022 року до квітня 2023 року підтверджується, що додаткова винагорода за постановою КМУ від 28.02.2022 №168 виплачена позивачу: у жовтні - 30000грн, листопаді - 30000грн, у грудні - 30000грн, у січні - 30000грн + 13548,39грн.

28.03.2023 позивач звернувся до відповідача із заявою, в якій серед іншого просив нарахувати та виплатити йому в повному розмірі за періоди з 19.10.2022 до 31.10.2022, з 01.11.2022 до 30.11.2022, з 01.12.2022 до 31.12.2022 та з 01.01.2023 до 20.01.2023 щомісячну доплату у вигляді підвищеної додаткової винагороди у розмірі до 100000 грн, передбачену постановою КМУ від 28.02.2022 №168, з урахуванням фактично виплачених сум.

Листом від 05.04.2023 № 25-2436-23-вих відповідач повідомив, що позивачу виплачено додаткову винагороду з розрахунку до 30000 грн на місяць за період з вересня 2022 року до січня 2023 року. Виплата збільшеної додаткової винагороди за період з 01 до 20 січня 2023 року позивачу не передбачена, оскільки Чернігівська область у період з 01 до 31 січня 2023 року не входила до районів ведення воєнних (бойових) дій. У зв`язку з ненаданням ІНФОРМАЦІЯ_3 підтверджуючих документів для виплати додаткової грошової винагороди до 100000 грн за вказаний період (період перебування позивача у відрядженні на ділянці ІНФОРМАЦІЯ_3 ), відсутні підстави для прийняття рішення та видачі наказу на її виплату.

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, виходив з того, що в період дії воєнного стану, в тому числі в спірний період, розмір додаткової винагороди збільшувався до 100000 грн в розрахунку на місяць для тих військовослужбовців, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів. Однак, докази безпосередньої участі позивача в бойових діях чи в забезпеченні таких заходів відсутні. Таким чином, порушення відповідачем заявленого права позивача на таку доплату не доведено.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Збройні Сили України та інші військові формування ніким не можуть бути використані для обмеження прав і свобод громадян або з метою повалення конституційного ладу, усунення органів влади чи перешкоджання їх діяльності.

Держава забезпечує соціальний захист громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей.

Згідно абз. 1 ст. 1-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» законодавство про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей базується на Конституції України і складається з цього Закону та інших нормативно-правових актів.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування приписано запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України «Про правовий режим воєнного стану» заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.

Указами Президента України №133/2022 від 14.03.2022, №259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, №573/2022 від 12.08.2022 та №757/2022 від 07.11.2022, №58/2023 від 06.02.2023, від 01.05.2023 № 254/2023 строк дії режиму воєнного стану продовжувався.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 прийнята Постанова №168, пунктом 1 якої (із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 №1146, яка застосовується з 01.09.2022) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям, зокрема, Державної прикордонної служби виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Відповідно до п. 2-1 Постанови №168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

З метою виконання вимог Постанови №168 та для врегулювання виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України Адміністрацією Державної прикордонної служби України прийнято наказ від 30.07.2022 №392/0/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» (далі - Наказ №392-АГ) (т. 1 а.с. 89-94), пунктом 1 якого передбачено, що військовослужбовцям, крім випадків, передбачених цим наказом, які проходять військову службу в Адміністрації Державної прикордонної служби України, регіональних управліннях, органах охорони державного кордону, загонах морської охорони (у тому числі строкову), навчальних закладах, підрозділах спеціального призначення та органах забезпечення (далі - органи Держприкордонслужби) з дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу органу Держприкордонслужби (у зв`язку із звільненням з військової служби) на період дії воєнного стану щомісячно здійснюється виплата додаткової винагороди в розмірі до 30 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу виконання відповідно до законодавства України обов`язків військової служби. Додаткова винагорода збільшується до 100 тисяч гривень у розрахунку на місяць пропорційно часу безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах ведення бойових дій у період здійснення зазначених заходів.

Відповідно до п. 4 Наказу №392-АГ підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах: 1) бойового наказу (бойового розпорядження); 2) журналу бойових дій (службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад); 3) рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Пунктом 5 Наказу №392-АГ закріплено, що для військовослужбовців, відряджених до органів військового управління Держприкордонслужби, окрім документів, зазначених у пункті 4 цього наказу, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, додатково підтверджується довідкою за формою, наведеною у додатку 1 до цього наказу, що видається начальником органу Держприкордонслужби, який веде (вів) бойові дії та, до якого для виконання і завдань відряджені військовослужбовці, із зазначенням періоду (кількості днів) такої участі. Для військовослужбовців Держприкордонслужби, які відряджені до органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, у підпорядкування яких вони передані, безпосередня участь у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, підтверджується довідкою, виданою керівником відповідного органу військового управління, з відображенням у ній термінів безпосередньої участі у бойових діях або заходах кожного військовослужбовця. У довідках, передбачених цим пунктом, обов`язково мають зазначатися відомості про підтверджуючі документи, передбачені пунктом 4 цього наказу.

Згідно п. 11 Наказу №392-АГ склад органів і підрозділів Держприкордонслужби, які беруть (брали) участь у бойових діях або заходах у відповідних районах ведення бойових дій, визначаються щомісячно наказом Адміністрації Держприкордонслужби відповідно до рішень (наказів, директив, розпоряджень) Головнокомандувача Збройних Сил України. Інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.

Виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів). До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 тисяч гривень на місяць, в обов`язковому порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4-6 цього наказу (п. 12 Наказу №392-АГ).

У подальшому 09.12.2022 Адміністрацією Державної прикордонної служби України прийнято наказ №628/8/81-22-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» (далі - Наказ №628-АГ), який застосовується з 01.12.2022, пунктом 8 якого передбачено, що інформація про військовослужбовців, відряджених з інших органів та підрозділів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, подаються начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до цього наказу.

Виплата військовослужбовцям додаткової винагороди здійснюється щомісяця (у поточному місяці за попередній) на підставі наказів начальника (командира) органу Держприкордонслужби, а начальникам (командирам) органів Держприкордонслужби - на підставі наказів вищих начальників (командирів). До наказу про виплату додаткової винагороди, виходячи з розміру до 100 тисяч гривень на місяць, в обов`язковому порядку додаються узагальнені дані, отримані з документів, передбачених пунктами 4-6 цього наказу.

Як повідомляє відповідач у відзиві на позовну заяву (том 1 а.с. 34-46), позивач у відповідності до бойового наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 16.09.2022 № 165 (гриф) у складі відділу прикордонної служби № НОМЕР_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) було направлено в оперативне підпорядкування ІНФОРМАЦІЯ_3 (військова частина НОМЕР_3 ).

Тобто, відповідачем не заперечується, що у період жовтня 2022 по січень 2023 року позивачу не нараховувалась та не виплачувалась додаткова винагорода відповідно п. 1 Постанови № 168 у розмірі до 100 000 грн. пропорційно дням участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів. Також, відповідач не заперечує, що спірна додаткова винагорода, виходячи з розміру до 100 тисяч грн. на місяць буде виплачена останнім позивачу за наявності підтверджуючих документів.

В той же час, колегія суддів зауважує, що обов`язок отримання таких документів не може покладатись на позивача.

Разом з тим, колегією суддів на підставі матеріалів справи встановлено, що начальник відділу прикордонної служби №2 підполковник ОСОБА_4 клопотав рапортом перед першим заступником начальника загону-коменданту прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо виплати винагороди для старшого сержанта ОСОБА_1 у розмірі 30 000 грн (31 день з 01. по 31.10.2022) та 70 000 грн (14 дні у період з 18.10.2022 по 31.10.2022).

Також, начальник відділу прикордонної служби №2 підполковник ОСОБА_4 клопотав рапортом перед першим заступником начальника загону-коменданту прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо виплати винагороди для старшого сержанта ОСОБА_1 у розмірі 30 000 грн (30 днів з 01.11.2022 по 30.11.2022) та 70 000 грн (30 днів у період з 01.11.2022 по 30.11.2022).

Крім того, начальник відділу прикордонної служби №2 підполковник ОСОБА_4 клопотав рапортом перед першим заступником начальника загону-коменданту прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_4 щодо виплати винагороди для старшого сержанта ОСОБА_1 у розмірі 70 000 грн (31 день у період з 01.12.2022 по 31.12.2022).

Разом з цим, колегія суддів зазначає, що згідно Довідки командира військової частини НОМЕР_3 від 20.01.2023 № 4566 старший сержант ОСОБА_1 проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_1 та брав участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії у періоди з 19.10.2022 по 31.10.2022, з 01.11.2022 по 30.11.2022, з 01.12.2022 по 13.12.2022, з 21.12.2022 по 31.12.2022, з 01.01.2023 по 20.01.2023 на підставі бойового наказу Адміністрації державної прикордонної служби України № 165 гриф від 16.09.2022.

Так, дійсно, вказана довідка не містить кількості днів в які позивач приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії та зазначено лише період такої участі.

Однак, колегія суддів зауважує, що в рапорті про участь кожного військовослужбовця у бойових діях, у виконанні бойових (спеціальних) завдань зазначається кількість днів такої участі.

Окрім цього, колегія суддів зазначає, що ані до суду першої інстанції, ані під час апеляційного провадження відповідачем не було надано доказів щодо визнання вказаної вище довідки недійсною та/або нечинною.

Наразі, колегія суддів вважає, що недотримання органами Держприкордонслужби вимог Наказу № 392-/08/81/22-АГ в частині обміну інформацію про участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів чи наявність окремих недоліків докмуентів, складених уповноваженими особами, не може мати негативні наслідки для такого військовослужбовця, а отже, й не може впливати на його особисті права, в тому числі на право отримання спірної додаткової винагороди.

Крім того, у справі "Рисовський проти України", № 29979/04, рішення від 20.10.2011, пункти 70, 71, Суд підкреслив особливу важливість принципу "належного урядування", зазначивши, що він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (див., наприклад, рішення у справах "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), заява № 55555/08, п. 74, від 20.05.2010, і "Тошкуце та інші проти Румунії" (Toscuta and Others v. Romania), заява № 36900/03, п. 37, від 25.11.2008) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (див. зазначені вище рішення у справах "Онер`їлдіз проти Туреччини" (Oneryildiz v. Turkey), п. 128, та "Беєлер проти Італії" (Beyeler v. Italy), п. 119).

Принцип "належного урядування", як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. рішення у справі "Москаль проти Польщі" (Moskal v. Poland), n. 73). Будь-яка інша позиція була б рівнозначною, inter alia, санкціонуванню неналежного розподілу обмежених державних ресурсів, що саме по собі суперечило б загальним інтересам (див. там само). З іншого боку, потреба виправити минулу "помилку" не повинна непропорційним чином втручатися в нове право, набуте особою, яка покладалася на легітимність добросовісних дій державного органу (див., mutatis mutandis, рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), заява № 36548/97, п. 58).

Іншими словами, державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків (див. зазначене вище рішення у справі "Лелас проти Хорватії" (Lelas v. Croatia), п. 74).

Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються (див. зазначене вище рішення у справі "Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки" (Pincova and Pine v. the Czech Republic), п. 58, а також рішення у справі "Ґаші проти Хорватії" (Gashi v. Croatia), заява № 32457/05, п. 40, від 13.12.2007, та у справі "Трґо проти Хорватії" (Trgo v. Croatia), заява № 35298/04, п. 67, від 11.06.2009).

Так, дійсно, виплаті спірної допомоги передує отримання інформації про відряджених військовослужбовців про дні їх безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, яка подається начальниками органів Держприкордонслужби (органів військового управління (штабів угрупувань військ (сил) або штабів тактичних груп), включених до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у Наказі № 392-АГ.

В той же час такі функції відповідача та третьої особи є виключно їх дискреційними повноваженнями.

Поняття дискреційних повноважень наведене, зокрема, у Рекомендаціях Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2, яка прийнята Комітетом Міністрів 11 березня 1980 року на 316-й нараді, відповідно до яких під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Дискреційні повноваження в більш вузькому розумінні - це можливість діяти за власним розсудом, в межах закону, можливість застосувати норми закону та вчинити конкретні дії (або дію) серед інших, кожні з яких окремо є відносно правильними (законними).

Крім того, про існування бойових наказів (бойових розпоряджень), відповідач, як вбачається з матеріалів справи, обізнаний. Однак, доказів направлення журналу бойових дій до 05 числа кожного місяця спірного періоду матеріали справи не містять.

Водночас, колегія суддів вказує, що за своєю правовою природою бездіяльність це як пасивна форма поведінки особи, що полягає у не вчиненні нею конкретних дій, які вона повинна була і могла вчинити в даних конкретних умовах; так і характеризується свідомим і вольовим актом поведінки особи.

Колегія суддів вважає, що відповідач у спірних правовідносинах наділений правом активно діяти у питаннях належного та відповідного грошового забезпечення військовослужбовців, які проходять у нього військову службу.

Даний підхід вважає за можливим застосувати і Європейський суд з прав людини, а саме: у разі якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і послідовний спосіб (рішення у справах "Beyeler v. Italy" № 33202/96, "Oneryildiz v. Turkey" № 48939/99, "Moskal v. Poland" № 10373/05).

Таким чином, колегія суддів вважає за можливе застосувати приписи ч. 2 ст. 9 КАС України та задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 (визнання протиправною бездіяльності щодо не нарахування та невиплати йому збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100000 грн з розрахунку на місяць пропорційно дням його участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за періоди з 19.10.2022 до 20.01.2023 з урахуванням фактично сплачених сум; зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити йому збільшену додаткову грошову винагороду, передбачену зазначеною вище постановою Кабінету Міністрів України, у розмірі до 100000 грн з розрахунку на місяць пропорційно дням його участі у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії за періоди з 19.10.2022 до 20.01.2023 з урахуванням фактично сплачених сум), наступним чином:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати в повному обсязі додаткової винагороди позивачу, встановлену п. 1 Постанови № 168, у розмірі до 100 000 грн, як військовослужбовцю, який брав безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території Чернігівської області за періоди з 19.10.2022 до 31.10.2022, з 01.11.2022 до 30.11.2022, з 01.12.2022 до 31.12.2022 в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України витребувати від Військової частини НОМЕР_3 Державної прикордонної служби України інформацію про безпосередню участь ОСОБА_1 , як військовослужбовця, який брав безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території Чернігівської області за періоди з 19.10.2022 до 31.10.2022, з 01.11.2022 до 30.11.2022, з 01.12.2022 до 31.12.2022 з передбачену пунктами 4, 5, 11 та додатками 1 та 2 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168" для нарахування та виплати додаткової винагороди ОСОБА_5 , встановленої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань;

Щодо позовних вимог про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати йому збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 за період з 01.01.2023 по 20.01.2023, колегія суддів зазначає наступне.

Так, з матеріалів справи встановлено, що довідкою від 04.04.2023 №63-М про види грошового забезпечення, що нараховані позивачу, за період з 01.10.2022 до 31.01.2023 підтверджується, що йому у вказаному періоді нарахована додаткова винагорода за постановою КМУ від 28.02.2022 №168 у сумі 30000 грн за січень 2023 року.

Крім того, архівною відомістю відповідача №1 за період з січня 2022 року до квітня 2023 року підтверджується, що додаткова винагорода за постановою КМУ від 28.02.2022 №168 виплачена позивачу: у січні - 30000грн + 13548,39грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що в цій частині позовні вимоги про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо не нарахування та невиплати йому збільшеної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 за період з 01.01.2023 по 20.01.2023 не підлягають задоволенню.

Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від09.12.1994, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Керуючись п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Отже, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги позивача частково знайшли своє підтвердження під час перегляду даної справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що порушення норм матеріального права та невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, призвело до помилкового вирішення справи, а тому рішення суду першої інстанції слід скасувати та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги частково.

Керуючись ст.ст. 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування та не виплати в повному обсязі додаткової винагороди позивачу, встановлену п. 1 Постанови № 168, у розмірі до 100 000 грн, як військовослужбовцю, який брав безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території Чернігівської області за періоди з 19.10.2022 до 31.10.2022, з 01.11.2022 до 30.11.2022, з 01.12.2022 до 31.12.2022 в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Державної прикордонної служби України витребувати від Військової частини НОМЕР_3 Державної прикордонної служби України інформацію про безпосередню участь ОСОБА_1 , як військовослужбовця, який брав безпосередню участь у бойових діях або здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території Чернігівської області за періоди з 19.10.2022 до 31.10.2022, з 01.11.2022 до 30.11.2022, з 01.12.2022 до 31.12.2022 з передбачену пунктами 4, 5, 11 та додатками 1 та 2 наказу Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 № 392/0/81-22-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168" для нарахування та виплати додаткової винагороди ОСОБА_5 , встановленої п. 1 постанови Кабінету Міністрів України № 168 від 28.02.2022 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі до 100 000 грн в розрахунку на місяць пропорційно часу виконання таких завдань;

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: О.О. Беспалов

О.М. Кузьмишина

(повний текст постанови складено 02.11.2023р.)