Справа № 620/6119/23
Суддя: Оксененко Олег Миколайович
Дата ухвалення: 2023-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/6119/23 Суддя (судді) першої інстанції: Оксана ТИХОНЕНКО
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Оксененка О.М.,

суддів: Аліменка В.О.,

Мельничука В.П.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційні скарги ОСОБА_1 та Департаменту патрульної поліції на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 липня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про визнання протиправними дій та бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулась до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України, в якому просила:

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення доплати позивачу індексації грошового забезпечення за період з 19.02.2016 по жовтень 2017 року;

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача заборгованість по індексації грошового забезпечення за період з 19.02.2016 по жовтень 2017 року;

- визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не здійснення доплати до грошового забезпечення позивача у вигляді надбавки за стаж служби в поліції за період з 19.02.2016 по 31.06.2016 (включно);

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити на користь позивача грошове забезпечення у вигляді надбавки за стаж служби в поліції за період з 19.02.2016 по 31.06 2016 (включно);

- визнати протиправними дії відповідача щодо зменшення позивачу розміру премії за липень, серпень, вересень, жовтень 2016 року (включно);

- зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу розмір зменшеної премії за липень, серпень, вересень, жовтень 2016 року (включно) на суму надбавки за стаж служби в поліції.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідачем в порушення вимог чинного законодавства виплачується останній грошове забезпечення не в повному обсязі, що слугувало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 липня 2023 року позовні вимоги задоволено частково.

Визнано протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо не здійснення доплати ОСОБА_1 індексації грошового забезпечення за період з 19.02.2016 по жовтень 2017 року.

Зобов`язано Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити ОСОБА_1 індексацію грошового забезпечення за період з 19.02.2016 по жовтень 2017 року.

Визнано протиправною бездіяльність Департаменту патрульної поліції щодо не здійснення доплати до грошового забезпечення ОСОБА_1 у вигляді надбавки за стаж служби в поліції за період з 19.02.2016 по 31.06.2016 (включно).

Зобов`язано Департамент патрульної поліції нарахувати та виплатити ОСОБА_1 грошове забезпечення у вигляді надбавки за стаж служби в поліції за період з 19.02.2016 по 31.06 2016 (включно). В решті позову відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення в частині відмови позовних вимог та ухвалити нове, яким визнати протиправним дії Департаменту патрульної поліції щодо зменшення ОСОБА_1 розміру премії за липень, серпень, вересень, жовтень 2016 року (включно) та зобов`язати нарахувати і виплатити розмір зменшеної премії за липень, серпень, вересень, жовтень 2016 року (включно) на суму надбавки за стаж служби в поліції.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що у відповідності до доданої інформації Департамент патрульної поліції з 01 липня 2016 року почав нараховувати та виплачувати мені надбавку за стаж служби в поліції та, відповідно, на зазначену суму була зменшена премія, що відслідковується у відсотковому відношенні зі 100,738 % до 41,380 %.

На думку апелянта, суд першої інстанції вказані обставини не дослідив, та не врахував, що жодним нормативно-правовим актом не передбачено, що у разі зміни хоча б однієї складової грошового забезпечення (оклад, звання, надбавка за вислугу років, надбавка за особливі умови і т.д.) у бік їх збільшення вказане б надавало право керівнику корегувати розмір розмір премії, тим самим її зменшувати.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем зазначено про те, що оскільки згідно листа начальника УПП в Чернігівській області ДПП М. Прищепенка від 06.03.2023 ОСОБА_1 ознайомлена під особистий підпис з розрахунками розмірів оплати праці за період з 07.11.2015 по 31.12.2022, а позовна заява підписана лише 12.05.2023, відтак позивач звернулась до суду із пропуском строку звернення до суду, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

У відповіді на відзив позивачем звернуто увагу на те, що ознайомившись 28.02.2023 зі складовими грошового забезпечення, вона звернулась 16.03.2023 до Департаменту патрульної поліції зі зверненням щодо неправильної виплати грошового забезпечення з проханням нарахувати та виплатити заборгованість за надбавку за стаж служби та індексацію та повідомити безпідставність зменшення премії (копія звернення знаходиться в матеріалах справи).

Втім, лише 20.04.2023 на електронну адресу надійшла відповідь з Департаменту патрульної поліції згідно якої заборгованість по індексації та підстави для здійснення доплати надбавки за стаж служби відсутні, що і слугувало підставою для звернення до суду, що свідчить про відсутність пропуску строку звернення до суду.

Крім того, не погоджуючись з вказаним судом рішенням, відповідачем подано апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати вказане судове рішення та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог - відмовити.

Зазначена апеляційна скарга обгрунтована тим, що позивачем пропущено строк звернення до суду, оскільки строк звернення до суду сплив 06.04.2023, а позовна заява підписана 12.05.2023.

При цьому, апелянт звертає увагу на те, що відповідач позбавлений можливості нараховувати позивачу грошове забезпечення, на яке мав право позивач, більшим ніж за три роки, що передували його зверненню, в тому числі з позовом до суду, так як на момент подання позовної заяви пройшло більше трьох років, що також свідчить про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

У відзиві на вказану апеляційну скаргу позивачем зазначено про те, що оскільки зі складовими грошового забезпечення її було ознайомлено 28.02.2023, а відповідь на її звернення отримано 20 квітня 2023 року, та на адвокатський запит відповідь отримана 03 травня 2023 року, тому строк звернення до суду пропущено не було.

Згідно п.3 частини першої ст. 311 Кодексу адміністративного судочинства України суд може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) також у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

З огляду на викладене, колегія суддів визнала за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.

Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм матеріального і процесуального права, колегія суддів дійшла наступного висновку.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 в період з 19 лютого 2016 року по теперішній час проходить службу в Департаменті патрульної поліції.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 14.03.2016 №46 о/с позивача призначено з 19.02.2016 на посаду поліцейського роти №2 батальйону управління патрульної поліції у місті Чернігові Департаменту патрульної поліції у відповідності до наказу ГУНП в Чернігівській області від 18.02.2016 №29 р/с та рапорту позивача від 18.02.2016.

З 16 червня 2016 року на підставі наказу №165 о/с призначена на посаду начальника сектору правового забезпечення управління патрульної поліції в Чернігівській області Департаменту патрульної поліції.

При цьому, згідно витягу з наказу Головного управління Національної поліції в Чернігівській області від 03.12.2015 № 17 о/с, станом на 07 листопада 2015 року вислуга років позивача становить 16 років 03 місяці 04 дні.

З огляду на вказане, грошове забезпечення з січня і до 18 лютого 2016 року позивачу нараховувалося та виплачувалося Головним управлінням Національної поліції в Чернігівській області (), а з 19.02.2016 Департаментом патрульної поліції ().

16 березня 2023 року позивач, ознайомившись зі складовими грошового забезпечення, в порядку п. 12 Розділу І «Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських», затвердженого наказом МВС України від 06.04.2016 № 260, звернулася до Департаменту патрульної поліції зі зверненням щодо неправильної виплати грошового забезпечення з проханням нарахувати та виплатити заборгованість за надбавку за стаж служби (16 років) та індексацію.

Втім, відповідач повідомив про те, що заборгованість по індексації та підстави для здійснення доплати надбавки за стаж служби - відсутні.

Також на запит адвоката позивача відповідачем надано відповідь № 416аз/41/5/05-2023 від 21.04.2023, відповідно до якої з березня 2016 року по грудень 2022 року премію позивачу установлено відповідно до наказів ДПП з урахуванням особистого внеску поліцейського в загальні результати служби, специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань у межах затверджених бюджетних асигнувань.

Вважаючи протиправну бездіяльність щодо невиплати надбавки за стаж та премії у налженому розмірі, позивач звернулась з даним позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем протиправно не нараховано та не виплачено позивачу індексацію грошового забезпечення за період з 19.02.2016 по жовтень 2017 року, як наслідок позовні вимоги у вказаній частині є обгрунтованими та такими, що підлягють до задоволення.

Крім того, оскільки за січень та частково лютий 2016 року (до 18.02.2016) надбавка за вислугу років (16 років) позивачу нараховувалась та, відповідно, була виплачена, що підтверджується розрахунковими листами за січень 2016 та лютий 2016 року, при цьому, згідно архівної відомості № 91 з березня по червень 2016 року надбавка за вислугу років позивачу не нараховувалася та не виплачувалася, вказане свідчить про наявність підстав для задоволення позовних вимог у цій частині.

Разом з тим, враховуючи, що преміювання поліцейських належить до дискреційних повноважень керівників органів поліції, що мають право приймати рішення про преміювання відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та в межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції України і визначення розмірів премій в рамках вказаних меж є правомірним, тому вимога про нарахування та виплату позивачу розміру зменшеної премії за липень, серпень, вересень жовтень 2016 року задоволенню не підлягає.

Колегія суддів погоджується з наведеними висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Щодо вимог позивача про стягнення на користь позивача індексації з 19.02.2016 по жовтень 2017 року, колегія суддів зазначає наступне.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 року №580-VIII (далі - Закон №580-VIII).

Відповідно по частин першої та другої статті 94 Закону України «Про Національну поліцію» поліцейські отримують грошове забезпечення, розмір якого визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наявності наукового ступеня або вченого звання. Порядок виплати грошового забезпечення визначає Міністр внутрішніх справ України.

У силу вимог частини п`ятої статті 94 Закону України «Про Національну поліцію», грошове забезпечення поліцейських індексується відповідно до закону.

Так, правові, економічні та організаційні основи підтримання купівельної спроможності населення України в умовах зростання цін з метою дотримання встановлених Конституцією України гарантій щодо забезпечення достатнього життєвого рівня населення України визначає Закон України «Про індексацію грошових доходів населення» №1282-ХІІ від 03.07.1991 (далі - Закон України №1282-ХІІ (в редакції, яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин)).

Згідно частини першої статті 1 Закону №1282-ХІІ індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

За правилами частини першої статті 2 вказаного Закону індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, в тому числі, оплата праці (грошове забезпечення).

Згідно частини першої статті 4 цього Закону індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Відповідно до статті 9 Закону України № 1282-ХІІ індексація грошових доходів населення здійснюється за місцем їх отримання за рахунок відповідних коштів.

Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 року №1078 затверджено Порядок проведення індексації грошових доходів населення (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, надалі Порядок №1078), згідно п.1 якого він визначає правила обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації та сум індексації грошових доходів населення і поширюється на підприємства, установи та організації незалежно від форми власності і господарювання, а також на фізичних осіб, що використовують працю найманих працівників.

Пунктом 1-1 вказаного Порядку встановлено, що підвищення грошових доходів громадян у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, в якому офіційно опубліковано індекс споживчих цін.

Індексація грошових доходів населення проводиться у разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який встановлюється в розмірі 103 відсотка.

Згідно п.2 Порядку №1078 індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані в гривнях на території України, які не мають разового характеру, в тому числі грошове забезпечення військовослужбовців, поліцейських, осіб рядового і начальницького складу, посадових осіб митної служби.

У відповідності до п.6 Порядку №1078 виплата сум індексації грошових доходів здійснюється за рахунок джерел, з яких провадяться відповідні грошові виплати населенню, а саме: підприємства, установи та організації, що фінансуються чи дотуються з державного бюджету, підвищують розміри оплати праці (грошового забезпечення) у зв`язку з індексацією за рахунок власних коштів і коштів державного бюджету.

Таким чином, індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці. Відповідно до вимог діючих нормативно-правових актів, проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб-роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи.

Як свідчать матеріали справи, згідно розрахункових листів вбачається, що індексація грошового забезпечення за період з 19.02.2016 по жовтень 2017 року позивачу не нараховувалася та не виплачувалася.

Посилання відповідача на те, що лише Постановою Кабінету Міністрів України від 18.10.2017 №782 до вказаної Постанови №1078 внесено зміни та включено поліцейських до переліку категорій осіб, яким здійснюється індексація грошового забезпечення, тому лише з цієї дати вказані особи мають право на індексацію колегія суддів відхиляє, оскільки така індексація прямо передбачена положеннями Закону України «Про Національну поліцію» та Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

Вказане узгоджується з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду від 16 липня 2020 року у справі №2140/1763/18.

У той же час, обмежене фінансування державного органу чи установи, де особа проходила службу, жодним чином не впливає на право особи отримати індексацію грошового забезпечення.

При цьому, у матеріалах справи не містяться докази, що свідчать про відсутність можливості та наміру суб`єкта владних повноважень здійснити нарахування та виплату позивачу індексації грошового забезпечення з урахуванням викладеної вище позиції суду, тому вимоги у цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо виплати надбавки за вислугу років за спірний період, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Згідно пункту 1 Постанови Кабінету Міністрів України «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» № 988 від 11 листопада 2015 року (далі - Постанова №988), грошове забезпечення поліцейських складається з посадового окладу, окладу за спеціальним званням, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер), премії та одноразових додаткових видів грошового забезпечення.

Додатком 11 до постанови Кабінету Міністрів Україні №988 від 11.11.2015 передбачені розміри надбавки за стаж служби в поліції - від 16 до 19 років в розмірі 35 %.

Відповідно до п. 3 Розділу І Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та здобувачам вищої освіти закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання, що здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого наказом МВС України 06.04.2016 № 260 (далі - Порядок №260) грошове забезпечення поліцейських визначається залежно від посади, спеціального звання, стажу служби в поліції, інтенсивності та умов служби, кваліфікації, наукового ступеня або вченого звання. До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад; оклад за спеціальним званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, які мають постійний характер); премії; одноразові додаткові види грошового забезпечення.

У відповідності до п. 15 Розділу І Порядку №260, при прийнятті на службу до Національної поліції грошове забезпечення поліцейським нараховується з дня призначення на посаду. У разі звільнення зі служби грошове забезпечення поліцейським виплачується по день їх звільнення зі служби в поліції включно.

Пунктом 16 Розділу І Порядку №260, визначено, що при переведенні по службі, пов`язаному з переїздом до іншого населеного пункту, або переведенні до іншого органу Національної поліції грошове забезпечення за попереднім місцем служби виплачується включно по день звільнення з посади, що передує даті відбуття до нового місця служби, зазначений в наказі по особовому складу. При призначенні поліцейського на іншу посаду в одному органі поліції грошове забезпечення виплачується за новою посадою з дня призначення на посаду, указаного в наказі по особовому складу. Грошове забезпечення за попередньою посадою виплачується по день звільнення з посади, зазначений у наказі по особовому складу, включно. При цьому день звільнення з посади вважається останнім днем служби на відповідній посаді. Якщо в наказі по особовому складу дата призначення на посаду не зазначена, грошове забезпечення виплачується з дня підписання цього наказу.

Як свідчать матеріали справи, 07.11.2015 наказом Головного Управління Національної поліції в Чернігівській області № 3 о/с ОСОБА_1 в порядку переатестування проходила службу в Національній поліції України у спеціальному званні майор поліції.

03 грудня 2015 року Головним управлінням Національної поліції в Чернігівській області було підтверджено вислугу років позивача - 16 років 03 місяці 04 дні, що підтверджується витягом з наказу №17 о/с від 03.12.2025, а отже в 2016 році позивач мала право на 35% надбавки до грошового забезпечення за вислугу років.

У подальшому, Наказом Департаменту патрульної поліції від 14.03.2016 №46 о/с позивач була призначена з 19.02.2016 по Управлінню патрульної поліції у місті Чернігові Департаменту патрульної поліції.

На звернення щодо нарахування та виплати заборгованості за надбавку за стаж служби (16 років) за березень, квітень, травень та червень 2016 року, відповідач повідомив про відсутність підстав для здійснення доплати вказаної надбавки.

Разом з тим, враховуючи, що за січень та частково за лютий 2016 року (до 18.02.2016) надбавка за вислугу років (16 років) позивачу нараховувалась та, відповідно, була виплачена, що підтверджується розрахунковими листами за січень 2016 та лютий 2016 року, при цьому, згідно архівної відомості № 91 з березня по червень 2016 року надбавка за вислугу років позивачу не нараховувалася та не виплачувалася, тому відповідачем безпідставно відмовлено у нарахуванні та виплаті надбавки за стаж служби в поліції за період з 19 лютого - червень 2016 року включно, що свідчить про вірний висновок суду першої інстанції про задоволення позовних вимог у цій частині.

Стосовно вимог щодо виплати премії за липень, серпень, вересень, жовтень 2016 року (включно), слід звернути увагу на таке.

У відповідності до пункту 12 розділу II Порядку та умов виплати грошового забезпечення поліцейським Національної поліції та курсантам навчальних закладів МВС із специфічними умовами навчання, затвердженим наказом Міністерства внутрішніх справ України від 06 квітня 2016 року № 260, керівники органів поліції мають право преміювати поліцейських відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та в межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції України. Виплата премій поліцейським здійснюється за наказами керівників органів поліції.

З огляду на вказане вбачається, що преміювання поліцейських належить до дискреційних повноважень керівників органів поліції, що мають право приймати рішення про преміювання відповідно до особливостей проходження служби та особистого внеску поліцейського в загальні результати служби з урахуванням специфіки і особливостей виконання покладених на нього завдань та в межах асигнувань, затверджених на грошове забезпечення для утримання Національної поліції України.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про те, що вимога про нарахування та виплату позивачу розміру зменшеної премії за липень, серпень, вересень, жовтень 2016 року задоволенню не підлягає.

Посилання апелянта-позивача на те, що відповідач, встановивши надбавку за стаж служби в поліції автоматично зменшив розмір премії на суму такої надбавки, що суперечить нормативно-правовим актам Національної поліції України колегія суддів оцінює критично, оскільки нарахування пенсії як вже зазначалось такі дії є дискреційними повноваженнями відповідача, та у спірних правовідносинах суд не може підміняти державний орган та здійснювати його функцію щодо визначення складових грошового забезпечення, які позивач отримував під час служби.

Твердження відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду, враховуючи, що ОСОБА_1 ознайомлена під особистий підпис з розрахунками розмірів оплати праці за період з 07.11.2015 по 31.12.2022 ще 06.03.2023, а позовна заява підписана лише 12.05.2023, колегія суддів не приймає до уваги, зважаючи на наступне.

З матеріалів справи вбачається, що лише 28.02.2023 позивач ознайомилась з відповідними складовими грошового забезпечення згідно архівної відомості, та на її заяву від 16.03.2023 відповідач повідомив про відсутність заборгованості за надбавку за стаж служби та індексації, а у подальшому на запит адвоката №96 від 26.03.2023 відповідачем надано відповідь № 416аз/41/5/05-2023 від 21.04.2023, в якому повідомлено про відповідні розрахунки з позивачем щодо премії, що свідчить про дотримання строків звернення до суду.

Відповідно до п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах.

Щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд, що і вчинено судом у даній справі.

Інші доводи апеляційних скарг не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному судовому рішенні.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, і доводи апелянта, викладені у скарзі, не свідчать про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, які могли б призвести до неправильного вирішення справи.

Отже при ухваленні оскаржуваної постанови судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для її скасування.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242, 250, 308, 310, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та Департаменту патрульної поліції - залишити без задоволення.

Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 10 липня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та не підлягає касаційному оскарженню, відповідно до п. 2 частини п`ятої ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.М. Оксененко

Судді В.О. Аліменко

В.П. Мельничук