Справа № 320/9942/22
Суддя: Губська Людмила Вікторівна
Дата ухвалення: 2023-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 320/9942/22 Головуючий у І інстанції - Василенко Г.Ю.,
Суддя-доповідач - Губська Л.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Губської Л.В.,

суддів: Епель О.В., Карпушової О.В.,

за участю секретаря Ольховської М.Г.,

представника позивача Кучерука В.В.,

представників відповідача Титикала Р.С., Кривенка О.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з даним позовом, в якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області від 28.09.2022 № 932 «Про дострокове припинення повноважень секретаря Білогородської сільської ради VIII скликання ОСОБА_1 »;

- визнати протиправним та скасувати розпорядження Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області № 271-к від 28.09.2022 «Про звільнення з посади секретаря Білогородської сільської ради ОСОБА_2 »;

- поновити його на посаді секретаря Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області;

- стягнути з Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу з 28.09.2022.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані рішення відповідача прийняті з порушенням процедури щодо скликання сесії ради, порядок денний не містив у своєму змісті питання про висловлення позивачу недовіри і його дострокове припинення, проект рішення не був узгоджений. Також, позивачем вказано, що оскаржувані рішення не містять наявних достатніх підстав або мотивів для дострокового припинення його повноважень, крім того, не було проведено службового розслідування відносно нього згідно чинного законодавства.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року у задоволені адміністративного позову відмовлено.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем при ухваленні оскаржуваного рішення від 28.09.2022 № 932 «Про дострокове припинення повноважень секретаря Білогородської сільської ради VIII скликання ОСОБА_1 » було дотримано всі вимоги Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» та Регламенту Білогородської сільської ради. При цьому, відповідно до положень Порядку № 950 проведення службового розслідування не є обов`язковим, до того ж, передбачені порядком підстави проведення такого розслідування в межах розгляду даної справи відсутні.

Не погоджуючись з судовим рішенням, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги загалом аналогічні тим, що викладені у позові. Крім того, апелянт наголошує, що співвідповідачем у даній справі має бути поряд з Білогородською сільською радою голова сільської ради. Наголошує, що оспорюване рішення відповідача № 932 від 28.09.2022 «Про дострокове припинення повноважень секретаря Білогородської сільської ради VIII скликання ОСОБА_1 » підпадає під визначення індивідуального акту, передбаченого п. 19 ч. 1 ст. 4 КАС Україні, перевірка якого відбувається в порядку визначеному ч. 2 ст.2 КАС України. Зауважує, що відповідно до викладених обставин позову та поданих і досліджених у ході судового розгляду доказів жодного із вищевказаних випадків перед винесенням рішення від 28.09.2022 № 932 «Про дострокове припинення повноважень секретаря Білогородської сільської ради VIII скликання ОСОБА_1 » не відбулось, а тому у Білогородської сільської ради не було законних підстав для припинення повноважень ОСОБА_1 . Апелянт наголошує, що суд не врахував та не надав оцінки тому, що проект Рішення Білогородської сільської ради від 28.09.2022 № 932 секретарю ради не подавався, чим порушено ст. 32 Регламенту, проект рішення Білогородської сільської ради від 28.09.2022 № 932 не був узгоджений в порядку ст. 33 Регламенту. Крім того, під час прийняття оскаржуваного рішення про дострокове припинення повноважень секретаря ради ОСОБА_1 у голосуванні приймав участь депутат ОСОБА_3 , при цьому він також був у складі лічильної комісії Білогородської сільської ради та приймав участь у її засіданні щодо проведення таємного голосування з питання «Про дострокове припинення повноважень секретаря Білогородської сільської ради VII скликання ОСОБА_1 », про що складений протокол № 4 від 28.09.2022. Однак, у той-же самий час ОСОБА_3 займає посаду заступника голови Білогородської сільської ради з питань діяльності виконавчих органів, його функціональні обов?язки як заступника голови сільської ради затверджені розпорядженням № 156 від 19.09.2022 Сільським головою ОСОБА_4 , таке суміщення однією особою посади депутата сільської ради та заступника голови ради є недопустимим.

Відповідачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі, оскільки суд першої інстанції ретельно і повно дослідив обставини справи і ухвалив законне та обгрунтоване рішення.

В судовому засіданні представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримав, наполягав на задоволенні апеляційної скарги, в той час, як представники відповідача проти цього заперечували, просили залишити рішення суду без змін.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Так, судом установлено і підтверджується матеріалами справи, що рішенням 2 сесії VIII скликання Білогородської сільської ради № 6 від 20.11.2020 ОСОБА_1 обрано на посаду секретаря Білогородської сільської ради.

22.09.2022 від Білогородського сільського голови ОСОБА_4 надійшла пропозиція про дострокове припинення повноважень секретаря Білогородської сільської ради ОСОБА_1 , у зв`язку з неналежною організацією підготовки сесій ради, питань що вносяться на розгляд ради, неналежного забезпечення своєчасного доведення рішень ради до виконавців і населення, неналежної організації контролю за їх виконанням, незабезпечення доступу осіб, яким це право надано у встановленому порядку до офіційних документів місцевого самоврядування, недодержання вимог Конституції і законів України, недодержання прав та свобод людини і громадянина, допущення бездіяльності, які шкодять інтересам місцевого самоврядування та одноразового грубого порушення трудових обов`язків.

Розпорядженням Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області № 159 від 22.09.2022 скликано позачергову тридцяту сесію сільської ради VIII скликання на 26.09.2022. Також, цим розпорядженням запропонований порядок денний згідно додатку 1, відповідно до якого, пунктом 6 передбачено питання про дострокове припинення повноважень секретаря Білогородської сільської ради ОСОБА_1 .

Розпорядженням від 23.09.2022 № 160 перенесено дату проведення пленарного засідання 30 позачергової сесії сільської ради з 26.09.2022 на 28.09.2022. Порядок денний сесії залишено відповідно до розпорядження № 159.

Під час сесії Білогородської сільської ради 28.09.2022 головуючий проінформував депутатів про пропозицію щодо дострокового припинення повноважень секретаря Білогородської сільської ради ОСОБА_1 . Питання розглянуте на профільній комісії з питань регламенту депутатської діяльності, етики, гласності, законності, прав людини, правопорядку та взаємодії з громадським формуванням, яка рекомендувала внести дане питання на розгляд пленарного засідання сесії.

28.09.2022 рішенням 30 позачергової сесії Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області затверджено протокол лічильної комісії № 4 від 28.09.2022 про дострокове припинення повноважень секретаря Білогородської сільської ради.

Відповідно до протоколу № 4 у голосуванні взяло участь 19 депутатів, які одноголосно проголосували за прийняття рішення від 28.09.2022 № 932 «Про дострокове припинення повноважень секретаря Білогородської сільської ради VIII скликання ОСОБА_1 ».

На виконання зазначеного рішення, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 41 Кодексу законів про працю України, ч. 5 ст. 50 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», ст. 20 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», розпорядженням Білогородської сільської ради Бучанського району Київської області № 271-к від 28.09.2022 ОСОБА_1 звільнено з посади секретаря Білогородської сільської ради.

Вважаючи вказані рішення та розпорядження протиправними позивач звернувся до суду з цим позовом.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

Відмовляючи у задоволені позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що оскаржувані рішення видані суб`єктом владних повноважень на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом, отже ці рішення та дії відповідача є правомірними.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 № 280/97-ВР (далі - Закон № 280/97-ВР) сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 26 Закону № 280/97-ВР виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються такі питання як обрання на посаду та звільнення з посади секретаря ради у порядку, передбаченому цим Законом.

Повноваження секретаря сільської, селищної, міської ради можуть бути достроково припинені за рішенням відповідної ради (ч. 5 ст. 50 Закону № 280/97-ВР).

Отже, як правильно зазначає суд першої інстанції, прийняття рішення щодо дострокового припинення повноважень секретаря міської ради належить до виключних дискреційних повноважень відповідної ради.

При цьому, під дискреційними повноваженнями слід розуміти надання органу або посадовій особі повноважень діяти на власний розсуд в межах закону. Зокрема, дискреційні повноваження полягають у тому, що суб`єкт владних повноважень може обирати у конкретній ситуації альтернативне рішення, яке є законним.

Дискреційні повноваження - це комплекс прав і зобов`язань представників влади як на державному, так і на регіональному рівнях, у тому числі представників суспільства, яких уповноважили діяти від імені держави чи будь-якого органу місцевого самоврядування, що мають можливість надати повного або часткового визначення і змісту, і виду прийнятого управлінського рішення.

Під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин, та яке захистить або відновить порушене право.

Водночас, адміністративний суд під час розгляду та вирішення публічно-правових спорів перевіряє, чи рішення суб`єкта владних повноважень прийняте у межах законної дискреції.

Згідно правил правозастосування практики Європейського суду з прав людини, суд не може своїм рішенням підмінити рішення суб`єкта владних повноважень.

Так, відповідно до приписів Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи №R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Як вказано в абз. 3 п. 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», суд може ухвалити постанову про зобов`язання відповідача прийняти рішення певного змісту за винятком випадків, коли суб`єкт владних повноважень відповідно до закону приймає рішення на власний розсуд.

Суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймати замість нього рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, і давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, що належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень, оскільки такі дії виходять за межі визначених йому повноважень законодавцем.

Отже, адміністративний суд, у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, виконуючи цілі, встановлені адміністративним судочинством щодо перевірки відповідності їх прийняття (вчинення) передбаченим законодавством критеріям, не втручається і не може втручатися в дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що оскільки посада позивача є виборною, а повноваження Білогородської сільської ради щодо дострокового припинення повноважень секретаря є дискреційними, суд не має права втручатися у внутрішню компетенцію органу місцевого самоврядування і не може надавати оцінки мотивам ради, з яких вона виходила, приймаючи відповідне рішення.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.09.2019 у справі №657/268/15-а та у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.11.2021 у справі №1.380.2019.005671.

Щодо дотримання відповідачем процедури під час прийняття спірних рішень, колегія суддів виходить з наступного.

Так, рішенням Білогородської сільської ради від 20.11.2020 №7 затверджено регламент Білогородської сільської ради (далі - Регламент), відповідно до якого проекти рішень та інші інформаційні матеріали до питань, які виносяться на розгляд чергової сесії, надсилаються депутатам на електронну адресу за 5 днів до дня проведення чергової сесії ради, а при проведенні позачергової сесії - за 1 день до дня проведення сесії, але не пізніше початку пленарного засідання сесії. На завчасне прохання депутата (з урахуванням часу, необхідного для виготовлення друкованих матеріалів з питань, що виносяться на сесію), йому надаються друковані матеріали під час його реєстрації.

Інформація про скликання сесії Ради, оприлюднюється на офіційному веб-сайті ради.

Разом з тим, відповідно до вимог Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 №389-VIII у період дії воєнного стану акти органів місцевого самоврядування готуються та публікуються із особливостями, зокрема, усі проекти актів органів місцевого самоврядування, а також їх посадових осіб не потребують оприлюднення.

Отже, доводи апелянта з приводу неоприлюднення проекту рішення, що є порушенням Регламенту, суперечать нормам Закону.

Крім того, відповідно до ч. 10 ст. 26 Регламенту сесія Ради є повноважною, якщо в її пленарному засіданні бере участь більше половини депутатів від загального складу Ради.

Згідно ч. 3 ст. 59 ст. 26 Закону № 280/97-ВР рішення ради приймаються відкритим поіменним голосуванням, окрім випадків, передбачених п.п. 4 і 16 ст. 26, п.п. 1, 29 і 31 ст. 43 та ст.ст. 55, 56 цього Закону, в яких рішення приймаються таємним голосуванням. Результати поіменного голосування є невід`ємною частиною протоколу сесії ради.

Згідно Регламенту Білогородської сільської ради рішення ради приймається відкритим (у тому числі поіменним) або таємним голосуванням. Виключно таємним голосуванням приймається рішення щодо обрання та звільнення секретаря ради, дострокового припинення повноважень голови з підстав, передбачених ч. 2 ст. 79 та ст. 26 Закону № 280/97-ВР. В інших випадках рада приймає рішення відкритим (у тому числі поіменним) голосуванням.

Так, для забезпечення підрахунку голосів під час таємного голосування була обрана лічильна комісія Білогородської сільської ради.

Згідно копії протоколу від 28.09.2022 головою Білогородської сільської ради ОСОБА_4 оголошено про перехід до розгляду порядку денного в частині дострокового припинення повноважень секретаря Білогородської сільської ради. Депутатами розглянуті питання щодо лічильної комісії, форми та змісту бланку бюлетеня, підготовки виборчої скриньки, місця отримання бюлетенів та місця голосування та питання щодо підрахунку голосів і затвердження результатів голосування.

Відповідно до Протоколу № 3 засідання лічильної комісії Білогородської сільської ради, яка утворена рішенням «Про утворення Лічильної комісії» №3 від 20.11.2020 від 28.09.2022, голову лічильної комісії сільської ради було переобрано та замість ОСОБА_3 було обрано головою лічильної комісії сільської ради Зуєва М.А., а відповідно до Протоколу № 4 засідання лічильної комісії Білогородської сільської ради щодо проведення таємного голосування з питання: «Про дострокове припинення повноважень секретаря Білогородської ради VIII скликання ОСОБА_1 » від 28.09.2022 кількість поданих голосів «ЗА» становить 19.

При цьому, в суді першої інстанції був допитаний в якості свідка ОСОБА_3 (член лічильної комісії), який підтвердив, що 28.09.2022 на позачерговій сесії Білогородської сільської ради внесено на розгляд порядку денного питання щодо дострокового припинення повноважень секретаря Білогородської сільської ради ОСОБА_1 із зазначенням причин та підстав його незадовільної роботи. Зазначив, що лічильна комісія займалась процедурними (регламентними) питаннями щодо підготовки та проведення таємного голосування щодо висловлення недовіри та дострокового припинення повноважень секретаря ради ОСОБА_1 , який, серед іншого, координує роботу постійної комісії ради з питань регламенту, депутатської діяльності, етики, гласності, законності, прав людини, правопорядку та взаємодії з громадськими формуваннями, готує проекти денні ради, а тому не міг бути не обізнаним про проект рішення щодо його звільнення. Крім того, позивач був присутнім на зазначеній сесії, проте не скористався правом виступити на засіданні і надати свої пояснення.

Щодо доводів апелянта про непроведення відносно нього службового розслідування, що також, на його переконання, є порушенням, колегія суддів зазначає наступне.

Так, відповідно до п. 1 Порядку проведення службового розслідування стосовно осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, та осіб, які для цілей Закону України «Про запобігання корупції» прирівнюються до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 13.06.2000 № 950, службове розслідування може бути проведено:

- у разі невиконання або неналежного виконання ними службових обов`язків, перевищення своїх повноважень, що призвело до людських жертв або заподіяло значну матеріальну чи моральну шкоду громадянинові, державі, підприємству, установі, організації чи об`єднанню громадян;

- у разі недодержання посадовими особами місцевого самоврядування законодавства про службу в органах місцевого самоврядування, антикорупційного законодавства;

- на вимогу особи, уповноваженої на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, або особи, яка для цілей Закону прирівнюється до осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, з метою зняття безпідставних, на її думку, звинувачень або підозри;

- з метою виявлення причин та умов, що призвели до вчинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону в інший спосіб, за поданням спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або приписом Національного агентства з питань запобігання корупції за рішенням керівника органу, підприємства, установи, організації, в якому працює особа, стосовно якої пропонується проведення службового розслідування, а у разі його відсутності - особи, яка виконує його обов`язки.

З наведеного вбачається, що проведення службового розслідування не є обов`язковим, при цьому, передбачені порядком підстави проведення такого розслідування в межах даної справи, як правильно зауважив суд першої інстанції, відсутні.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Білогородською сільською радою при ухваленні оскаржуваного рішення від 28.09.2022 № 932 «Про дострокове припинення повноважень секретаря Білогородської сільської ради VIII скликання ОСОБА_1 » було дотримано вимоги Закону № 280/97-ВР та Регламенту Білогородської сільської ради, отже це рішення ради є правомірним і не підлягає скасуванню, а позовна вимога про скасування розпорядження Білогородської сільської ради № 271-к від 28.09.2022 «Про звільнення з посади секретаря Білогородської сільської ради ОСОБА_2 » є похідною, тому також не може бути задоволена.

Крім того, апелянт наголошує, що судом першої інстанції грубо порушені норми процесуального права, оскільки, не залучено до участі у справі в якості співвідповідача голову Білогородської сільської ради ОСОБА_4 , а також не прийнято його заяву про зміну підстав позову.

З цього приводу колегія суддів зазначає наступне.

Так, п.4 ч.3 ст.317 КАС України, на яку посилається апелянт як на підставу обов`язкового скасування судового рішення, передбачає таке скасування у разі, якщо суд прийняв рішення про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки осіб, які не були залучені до участі у справі.

Проте, в даному випадку незалучення до участі у справи в якості співвідповідача голову Білогородської сільської ради ОСОБА_4 жодним чином не впливає на встановлення обставин справи та висновки суду першої інстанції.

Також, колегія суддів звертає увагу, що заява про зміну підстав позову не могла бути прийнята судом першої інстанції, оскільки відповідно до ч. 1 ст. 47 КАС України, позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п 'ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Зважаючи на те, що перше судове засідання у справі відбулось 24.01.2023, а заяву про зміну підстав позову було подано 07.03.2023, у суду першої інстанції були відсутні правові підстави для прийняття до розгляду цієї заяви.

При цьому, колегія суддів відхиляє інші доводи апеляційної скарги, які фактично дублюють заяву про зміну підстав позову, що не була прийнята судом першої інстанції і ним не розглядалась, оскільки, згідно ч.5 ст.308 КАС України, суд апеляційної інстанції не може розглядати позовні вимоги та підстави позову, що не були заявлені в суді першої інстанції.

Таким чином, рішення суду першої інстанції, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України, оцінки поданих сторонами доказів, ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді всіх обставин справи в їх сукупності.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, тобто прийняте рішення відповідає матеріалам справи та вимогам закону, і не підлягає скасуванню.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 13 червня 2023 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Постанова в повному обсязі складена і підписана 02.11.2023.

Головуючий-суддя: Л.В. Губська

Судді: О.В. Епель

О.В. Карпушова