Справа № 420/16957/23
Суддя: Бойко А.В.
Дата ухвалення: 2023-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/16957/23

Головуючий в 1 інстанції: Пекний А.С Дата і місце ухвалення 10.08.2023р., м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Бойка А.В.,

суддів: Федусика А.Г,

Шевчук О.А.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2023 року по справі за позовом ОСОБА_1 до державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

10.07.2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду першої інстанції з позовом до державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області», в якому просив:

- визнати протиправними дії державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області», які виразилися у безпідставному зниженні розміру додаткового виду грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , а саме, премії;

- зобов`язати державну установу «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» оформити та направити до Головного управління Пенсійного фонду в Одеській області оновлену довідку про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року по справі № 815/6273/16, ухвали про роз`яснення рішення по справі № 815/6273/16 від 19 жовтня 2017 року у відповідності до розрахунку пенсії по інвалідності, на момент обчислення пенсії 07.11.2015 року, де премія становить 160%.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 17.07.2023 року були визнані неповажними підстави для поновлення пропущеного строку звернення до суду та залишено поданий адміністративний позов без руху. Позивачу надано десятиденний строк з дня вручення ухвали суду для усунення недоліків позовної заяви.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 року позовну заяву ОСОБА_1 було повернуто позивачеві з підстав пропуску строку звернення до суду.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилався на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, неповне з`ясування обставин по справі.

Апелянт вказував на те, що у різні періоди пенсійний орган визначав різний розмір премії. Так, розрахунок 10.02.2016 - премія 160 %; розрахунок на 01 грудня 2019 - премія 49.95%; розрахунок на 01 грудня 2021 - премія 160 %, розрахунок на 01 липня 2022 року- премія 49.95%; розрахунок на 01 січня 2023 року - премія 49.95%.

Крім того апелянт вказав на те, що у листі, на який посилається суд першої інстанції № 33/36-3-1158 ДУ від 26.08.2022 року, не має відмови у виготовленні нової довідку, на якій наполягав пенсіонер, є лише посилання на безпідставність повторного виготовлення тієї ж довідки. Як зазначає апелянт, саме розбіжності у розмірі премії стали підставою для останнього звернення до відповідача 16.02.2023 року, а тому саме ця дата, на погляд позивача, є датою, з якої потрібно рахувати строк. Апелянт також зазначив, що ці звернення відбувалися під час дії обмежень викликаних пандемією викликаною розповсюдженням короновірусної хвороби Covid-19, а потім вже під час повномасштабного вторгнення росії на територію України.

Апелянт зазначив, що між позивачем та відповідачем тривала переписка, з якої стало зрозуміло про фактичну відмову лише у лютому 2023 року.

З огляду на зазначене апелянт просить скасувати ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10 серпня 2023 року, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції у іншому складі суду.

Справа розглянута в порядку письмового провадження відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України.

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Залишаючи без руху адміністративний позов ОСОБА_1 , суд першої інстанції посилався на пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до суду, передбаченого ст. 122 КАС України. Так, суд вказав, що позивач у позовній заяві, серед іншого, просить визнати протиправними дії державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області», які виразилися у безпідставному зниженні розміру додаткового виду грошового забезпечення - премії для перерахунку пенсії ОСОБА_1 , до суду за захистом своїх прав, свобод чи інтересів звернувся 10.07.2023 року, а в якості підстав позову позивачем зазначено, що у довідці про розмір грошового забезпечення № 4586 від 13.12.2017 року премія становить 160 %, а у довідці № 33/36-4760 від 29.11.2021 року 49,95 %.

Суд також встановив, що 12.07.2022 року представник позивача звернувся до відповідача із заявою щодо виготовлення довідки із зазначенням розміру премії 160%. Листом від 26.08.2022 року № 33/36-З-1158 ДУ «ТМО МВС України по Одеській області» надала відповідь на заяву ОСОБА_1 16.02.2023 року позивач звернувся до відповідача із заявою, у якій просив виготовити нову довідку із зазначенням розміру премії 160%. Відповідачем надано відповідь щодо неможливості повторного розгляду звернення, яке вирішене по суті.

Таким чином, суддя дійшов висновку, що про порушення своїх прав позивач мав дізнатися при отриманні довідки № 33/36-4760 29.11.2021 року або хоча б при зверненні до відповідача 12.07.2022 року.

Зазначене і стало підставою для висновку суду про пропущення позивачем шестимісячного строку звернення до суду з даним позовом.

На виконання вимог ухвали Одеського окружного адміністративного суду позивач надав адміністративний позов, в якому також заявив клопотання про поновлення строку звернення до суду, обґрунтувавши заяву тим, що саме заява позивача від 16.02.2023 року є зверненням до відповідача з приводу видачі нової довідки, а також зазначив, щодо цього моменту він не знав, що його адвокат обрав такий спосіб захисту його прав: спочатку загальне підвищення пенсії, а згодом премія. Позивач посилався на те, що адвокат не попереджав його про те, що ці питання будуть розділені та про виниклі питання щодо премії він дізнався лише тоді, коли направляли заяву про видачу нової довідки, до цього він працював окремо.

З огляду на зазначене позивач вважав, що має право на поновлення строку звернення до суду.

Однак зазначені позивачем підстави пропуску строку звернення до суду не були визнані судом першої інстанції поважними, що і стало підставою для повернення позовної заяви.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне:

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч.3 ст.122 КАС України).

Наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду встановлені ст. 123 КАС України.

Частинами 1, 2 вказаної статті КАС України визначено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Аналіз наведених норм показав, що звернення до суду за захистом прав, свобод чи інтересів особа може реалізувати в межах терміну, визначеного адміністративним процесуальним законодавством або іншими законами.

Установлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними; після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.

Поновлення встановленого процесуальним законом строку для звернення до адміністративного суду здійснюється у розумних межах та лише у виняткових, особливих випадках, виключно за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод або законних інтересів.

Поважними причинами визнаються лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.

Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.

Законодавче обмеження строку звернення до суду з позовом, насамперед, обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.

Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду з відповідним позовом.

Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21 грудня 2010 року у справі "Перетяка та Шереметьєв проти України").

Колегія суддів звертає увагу на те, що з аналізу норм законодавства вбачається, що при визначенні початку перебігу строку на звернення до суду, суд з`ясовує момент, коли особа фактично дізналася або мала реальну можливість дізнатися про наявність відповідного порушення (рішення, дії, бездіяльності), а не коли вона з`ясувала для себе, що певні рішення, дії чи бездіяльність стосовно неї є порушенням.

У постанові від 31.03.2021 року у справі №240/12017/19 Верховний Суд посилався на те, що позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду. В той же час, триваюча пасивна поведінка такої особи не свідчить про дотримання строку звернення до суду з урахуванням наявної у неї можливості знати про стан своїх прав, свобод та інтересів.

Судом встановлено, що підставою для звернення позивача до суду з даним адміністративним позовом стало порушення, на його думку, його права у зв`язку з безпідставним зменшенням ДУ «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» розміру премії, який враховується при перерахунку пенсії.

Позивач вказував на те, що згідно розрахунку пенсії від 10.12.2016 року він отримував пенсію, при розрахунку розміру якої враховувалась премія у розмірі 160 %. У довідці № 4586 від 13.12.2017 року про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, виданої на виконання постанови Одеського окружного адміністративного суду від 18.05.2017 року у справі № 815/6273/16 також було вказано премію у розмірі 160 %. При перерахунку його пенсії 01.12.2019 року враховувалась премія у розмірі 49,95 %, при перерахунку 01.12.2021 року враховувалась премія у розмірі 160 %, а при подальших перерахунках 01.07.2022 року та з 15.12.2022 року премія у розмірі 49,95 %.

При цьому позивач зазначив, що двічі звертався до суду з позовами до Головного управління ПФУ в Одеській області з питань перерахунку пенсії, однак поряд із рішеннями судів залишилось не вирішеним питання протиправного зниження розміру премії у процентному відношенні при видачі довідки ДУ ТМО МВС України від 29.11.2021 року № 33/36-4760, виданої станом на листопад 2019 року.

Також він відмітив, що питання щодо розміру премії до цього часу не ставилось на вирішення позивачем, оскільки спочатку вирішувалось питання загального підвищення пенсії в аналогічних умовах, які досліджувались під час розгляду справ Окружного адміністративного суду м. Києва № 826/3858/18 (рішення від 12.12.2018) та № 826/12704/18 (рішення від 14.05.2019).

Таким чином зі змісту позовної заяви вбачається, що протиправність дій державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» по зменшенню відповідачем розміру премії, який враховується при перерахунку пенсії, позивач пов`язує саме з видачею державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» довідки від 29.11.2021 року № 33/36-4760 про розмір грошового забезпечення позивача, в якій вказано премію у розмірі 49,95 %.

Судом встановлено, що 29.11.2021 року державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» було складено довідку № 33/36-4760 про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 згідно постанови КМУ від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції» з урахуванням рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 14.05.2019 року у № 826/12704/18 та постанови Великої Палати Верховного суду від 17.12.2019 року у справі № 160/8324/19.

У зазначеній довідці вказаний наступний розмір премії для перерахунку пенсії позивача 49,95 %.

З листа державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» від 26.08.2022 року № 33/36-З-1158 вбачається, що вказана вище довідка була направлена до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області 03.12.2021 року для здійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 .

Також в ході розгляду справи встановлено, що позивач достеменно знав про факт виготовлення державною установою «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Одеській області» довідки від 29.11.2021 року № 33/36-4760 та направлення її до органів Пенсійного фонду, оскільки звертався до Одеського окружного адміністративного суду із позовом, в якому просив, зокрема, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити йому перерахунок пенсії з 01.12.2019 року на підставі довідки ДУ ТМО МВС України від 29.11.2021 р. № 33/36-4760 з урахуванням основних і додаткових видів грошового забезпечення.

Вказане свідчить і про обізнаність позивача про складові грошового забезпечення, зазначені відповідачем у вказаній довідці.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.03.2022 року у справі №420/26792/21 позовні вимоги ОСОБА_1 були задоволені. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області провести з 01.12.2019 року перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» від 29.11.2021 року № 33/36-4760, виданої станом на листопад 2019 року у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та положень Постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 року № 988 «Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції», а також здійснити виплату різниці між максимально нарахованим та фактично виплаченим розміром з 01.12.2019 року по день проведення перерахунку.

Як зазначає позивач, 12.07.2022 року він звертався до відповідача із заявою щодо виготовлення довідки із зазначенням розміру премії 160%.

Судом встановлено, що позивачем 02.08.2022 року була подана відповідачу заява (вх. № З-1158) про видачу довідки із зазначенням розміру премії 160 % для перерахунку пенсії.

Листом від 26.08.2022 року № 33/36-З-1158 Державна установа «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області» повідомила позивачу, що при складанні довідок враховується інформація про середні розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського станом на 19.11.2019 року. Також відповідач вказав, що з врахуванням зазначеного довідка від 29.11.2021 року № 33/36-4760 про розмір його грошового забезпечення за прирівняною посадою поліцейського не потребує повторного виготовлення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18.05.2017 року, як і ухвала від 19.10.2017 року містить зобов`язання до Ліквідаційної комісії ГУМВС України в Одеській області.

Таким чином згідно вказаного листа позивачу було відмовлено у видачі оновленої довідки про розмір його грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 19.11.2019 року із зазначенням розміру премії 160 %.

В подальшому 16.02.2023 року позивач ще раз звертався до відповідача з приводу видачі оновленої довідки із вказанням премії у розмірі 160 %, однак позивачу було повідомлено про те, що повторні звернення з одного і того самого питання розгляду не підлягають та наголошено, що з приводу порушеного ним питання йому була надана відповідь листом від 26.08.2022 року № 33/36-З-115.

За викладених обставин, вбачається, що позивачу ще при зверненні до Одеського окружного адміністративного суду (справа №420/26792/21) було відомо про складові свого грошового забезпечення, зокрема, і розміру премії, який вказано відповідачем у довідці № 33/36-4760 29.11.2021 року, однак жодних дій, направлених на захист своїх порушених прав у зв`язку із протиправним, на його думку, зменшенням відповідачем розміру премії, ним вчинено не було.

Крім того про відмову відповідача виготовити оновлену довідку про розмір його грошового забезпечення для перерахунку пенсії станом на 19.11.2019 року із зазначенням розміру премії 160 % позивачу стало достеменно відомо з листа від 26.08.2022 року № 33/36-З-1158 Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Одеській області».

Однак з позовом до суду першої інстанції про захист свого порушеного права позивач звернувся лише 10.07.2023 року, тобто поза межами шестимісячного строку звернення до суду, встановленого ст. 122 КАС України.

Посилання позивача на те, що його адвокатом був обраний такий спосіб захисту, як спочатку загальне підвищення пенсії на підставі довідки (складову якої позивач вважає необґрунтовано зменшеною), а згодом оскарження складових цієї довідки, суд першої інстанції вірно визнав необґрунтованими та відхилив, з огляду на те, що умови і порядок надання правничої допомоги визначаються за домовленістю двох сторін адвоката та клієнта, а обрання адвокатом того чи іншого способу захисту порушених прав клієнта не є поважними причинами пропуску строку звернення до суду, тобто такими обставинами, що не залежали від волевиявлення особи, що звернулась з позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду.

Суд також вірно вказав на те, що неправильно обраний адвокатом спосіб захисту порушеного права у спірних правовідносинах не змінює визначений законом порядок визначення та обчислення строку звернення до суду.

При цьому отримання позивачем листа відповідача у відповідь на його заяву від 16.02.2023 року не змінює момент, з якого позивач дізнався про порушення своїх прав, а засвідчує лише факт повторного звернення позивача за отримання оновленої довідки і отримання цього листа не може пов`язуватись з початком перебігу строку звернення до суду.

Інших доводів наявності поважних причин пропуску строку звернення до суду позивачем не наведено.

Статтею 123 КАС України визначені наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду.

Частинами 1 та 2 статті 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

В даному випадку судом першої інстанції було дотримано приписи зазначено норми КАС України, та у зв`язку з визнанням неповажними причин пропуску строку звернення до суду, зазначених у позові, було надано позивачу можливість заявити про інші поважні причини пропуску строку звернення до суду.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наведені позивачем на виконання ухвали про залишення позову без руху причини пропуску строку звернення до суду не є поважними, оскільки не свідчать про наявність дійсних перешкод чи труднощів, що унеможливили своєчасне звернення позивача до суду.

Таким чином з огляду на порушення позивачем шестимісячного строку звернення до суду, встановленого ст. 122 КАС України, та відсутність поважних причини його пропуску, суд першої інстанції обґрунтовано повернув поданий позивачем позов.

Доводи апеляційної скарги не спростовують вказані висновки суду першої інстанції.

Оскільки судом першої інстанції правильно встановлено обставини справи та постановлено судове рішення з додержанням норм процесуального права, відповідно до ст. 316 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду першої інстанції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 308, 311, 312, 316, 321, 325, 327, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 10.08.2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення апеляційного суду, або з дня вручення учаснику справи повного судового рішення.

Головуючий суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик

Суддя: О.А. Шевчук