Справа № 520/6956/22
Суддя: Бабаєв А.І.
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2023 року № 520/6956/22

Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Бабаєва А.І. розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в м.Харкові справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області (м-н. Героїв Небесної Сотні. 36, м. Харків. 61001), Державної судової адміністрації України (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601), третя особа Міністерство фінансів України (вул. М. Грушевського, 12/2, Київ, 01008), третя особа Служба судової охорони (вул. Липська, буд. 18/5,м. Київ,01601) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області, Державної судової адміністрації України, третя особа Міністерство фінансів України, третя особа Служба судової охорони, в якому просив суд:

- визнати протиправною бездіяльність Голови Державної судової адміністрації України щодо збільшення видатків на грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 та зобов`язати Голову Державної судової адміністрації України забезпечити збільшення видатків на грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168;

- визнати протиправною бездіяльність начальника Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області щодо невинесення наказу про виплату додаткової винагороди співробітникам Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області, зокрема ОСОБА_1 , старшому сержанту Служби судової охорони, контролеру І категорії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 та зобов`язати начальника Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області видати наказ про виплату ОСОБА_1 , старшому сержанту Служби судової охорони, контролеру 1 категорії додаткової винагороди, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168;

- встановити Голові Державної судової адміністрації України та начальнику Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області строк щодо надання суду звіту про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що Головою Державної судової адміністрації України, на думку позивача, допущено протиправну бездіяльність щодо збільшення видатків на грошове забезпечення співробітників Служби судової охорони відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168. Вказано, що начальником Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області, на думку позивача, допущено протиправну бездіяльність щодо невинесення наказу про виплату додаткової винагороди співробітникам Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області, зокрема ОСОБА_1 , старшому сержанту Служби судової охорони, контролеру І категорії відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168. Крім того зазначено, що пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168 установлено, що на період дії воєнного стану. зокрема, співробітникам Служби судової охорони виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень щомісячно, виплата додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 14.11.2022 року зупинено провадження по справі № 520/6956/22 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області, Державної судової адміністрації України, третя особа Міністерство фінансів України, третя особа Служба судової охорони про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії до набрання чинності рішенням Верховного суду в зразковій адміністративній справі №260/3564/22.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 24.10.2023 року поновлено провадження у справі № 520/6956/22 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області, Державної судової адміністрації України, третя особа Міністерство фінансів України, третя особа Служба судової охорони про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії.

Відповідач, Територіальне управління Служби судової охорони у Харківській області, подало до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначило, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Відповідач, Державна судова адміністрація України, подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства.

Міністерство фінансів України подало до суду пояснення, в яких зазначило, що відповідно до норм постанови КМУ № 168 для її виконання державному органу, в якому працює відповідний працівник потрібно визначити порядок і умови виплати додаткової винагороди, якого на момент звернення позивача до суду не існує.

Служба судової охорони подала до суду пояснення, в яких зазначила, що у затвердженому Державною судовою адміністрацією України кошторисі Служби судової охорони на 2022 рік та відповідних кошторисах територіальних управлінь Служби судової охорони, в тому числі і територіального управління Служби судової охорони у Харківській області і, видатки на виплату додаткової винагороди, визначеної Постановою № 168 не передбачались та не затверджувались, у зв`язку з чим існуючий за фондом оплати праці фінансовий ресурс Служби не дозволяє здійснити таку виплату. Вказано, що накази територіального управління Служби судової охорони Харківській області про виплату співробітникам додаткової винагороди, визначеної постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168, не видавались і не можуть бути видані, такі накази можуть видаватись виключно після надходження відповідних бюджетних асигнувань.

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, приходить до висновку про часткове задоволення позову з наступних підстав.

Судом встановлено, ОСОБА_1 наказом Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області від 01.11.2019 № 69 о/с прийнято на службу до Служби судової охорони.

Наказом Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області від 04.05.2022 № 162 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби з 05.05.2022 року.

Позивач через свого представника звернувся до Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області зі зверненням щодо отримання додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168.

Територіальне управління Служби судової охорони у Харківській області листом №51.05-99 від 18.07.2022 року на звернення представника позивача повідомило, що відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу , поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" на період дії воєнного стану зокрема співробітникам Служби судової охорони, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби). - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Вказано, що згідно зі статтею 51 Бюджетного кодексу України, керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, поліцейських, співробітників Служби судової охорони та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення), включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах бюджетних асигнувань на заробітну плату (грошове забезпечення), затверджених для бюджетних установ у кошторисах. Зазначено, що у затвердженому Державною судовою адміністрацією України кошторисі Служби на 2022 рік та, відповідно, кошторисі територіального управління Служби судової охорони у Харківській області видатки на виплату додаткової винагороди, передбаченої Постановою, не передбачалися та не затверджувалися, у зв`язку з чим виплата додаткової винагороди співробітникам Служби за період з 24 лютого 2022 року по теперішній час не проводилась. Вказано, що з метою недопущення порушень бюджетного законодавства накази територіальним у правлінням Служби судової охорони у Харківській області про виплату ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою, не видавалися. Повідомлено, що після надходження відповідних бюджетних асигнувань необхідні накази будуть видані у встановленому порядку.

Також, Територіальне управління Служби судової охорони у Харківській області листом №51.06-139 від 29.07.2022 року на звернення представника позивача повідомило, що 16 березня 2022 року Територіальне управління Служби судової охорони у Харківській області письмово звернулось до Служби судової охорони з проханням внести зміни до кошторису щодо збільшення бюджетних асигнувань загального фонду Державного бюджету України на 2022 рік для виплати співробітникам територіального управління додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Служба судової охорони листом №30/30.06.1-782 від 09.08.2022 року на звернення представника позивача повідомила, що Служба неодноразово зверталась до Державної судової адміністрації України, як головного розпорядника бюджетних коштів, стосовно необхідності виділення коштів для забезпечення виплати додаткової винагороди всім співробітникам Служби відповідно до Постанови №168, проте необхідні кошти виділені не були. Вказано, що з метою вирішення питання щодо виділення додаткових асигнувань для виплати додаткової винагороди Служба зверталась до Прем`єр-міністра України, Міністерства фінансів України, секретаря Ради національної безпеки і оборони України, Головнокомандувача Збройних Сил України, Голови Верховною суду, голів комітетів Верховної Ради України, Уповноваженого Верховної ради України з прав людини, Державної судової адміністрації України та Вищої ради правосуддя, проте до цього часу не питання не вирішене, додаткові асигнування не виділені. Повідомлено, що з метою недопущення порушень бюджетного законодавства накази Служби або територіальних управлінь Служби про виплату співробітникам Служби додаткової винагороди, передбаченої Постановою №168, не видавалися, після надходження відповідних бюджетних асигнувань необхідні накази будуть видані у встановленому порядку.

Державна судова адміністрація України листом №11-7329/22 від 19.08.2022 року на звернення представника позивача повідомила, що згідно із статтею 51 Бюджетного кодексу України керівники бюджетних установ утримують чисельність працівників, військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу, поліцейських, співробітників Служби судової охорони та здійснюють фактичні видатки на заробітну плату (грошове забезпечення) включаючи видатки на премії та інші види заохочень чи винагород, матеріальну допомогу, лише в межах бюджетних асигнувань на заробітну плату (грошове забезпечення) затверджених для бюджетних установ у кошторисах. Зазначено, що ДСА України здійснює фінансування ССО виключно в межах затверджених кошторисних призначень на 2022 рік. Вказано, що передбачені в кошторисі ССО асигнування на виплату заробітної плати та грошовою забезпечення співробітникам ССО відкриті в повному обсязі за період січень-серпень 2022 року відповідно до затвердженого помісячною розпису асигнувань. Повідомлено, що у затвердженому Державною судовою адміністрацією України кошторисі Служби судової охорони на 2022 рік видатки на виплату додаткової винагороди, визначеної постановою, не передбачались та не затверджувались, у зв`язку з чим існуючий за фондом оплати праці фінансовий ресурс Служби не дозволяє здійснити таку виплату.

Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність щодо не виплати додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» від 28 лютого 2022 року № 168, звернувся до суду із даним позовом.

Верховний Суд, розглядаючи зразкову справу № 260/3564/22 щодо оскарження невиплати співробітнику Служби судової охорони додаткової винагороди відповідно до постанови КМУ від 28 лютого 2022 року № 168, прийшов до висновку, що співробітник Служби судової охорони має право на виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 в розмірі 30000 грн. на місяць, починаючи з 24 лютого 2022 року.

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу , поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" на період дії воєнного стану зокрема співробітникам Служби судової охорони, виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби). - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

ОСОБА_1 наказом Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області від 01.11.2019 № 69 о/с прийнято на службу до Служби судової охорони.

Наказом Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області від 04.05.2022 № 162 о/с ОСОБА_1 звільнено зі служби з 05.05.2022 року.

Так, до суду не надано доказів того, що позивач, як співробітник Служби судової охорони, брав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів.

Отже, позивач не має права на виплату додаткової винагороди до 100 000 грн. передбаченої постановою КМУ від 28 лютого 2022 року № 168.

При цьому, з огляду на висновки Верховного Суду у справі № 260/3564/22, позивач має право на виплату додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 в розмірі 30000 грн. на місяць, починаючи з 24 лютого 2022 року.

Суд зазначає, що відмова Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області у виплаті позивачу додаткової винагороди, як однієї зі складових його грошового забезпечення, з підстави відсутності відповідних бюджетних асигнувань, виходячи з прецедентної практики Європейського суду з прав людини, порушує гарантоване статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 1950 року право особи мирно володіти своїм майном, оскільки доки відповідні правові норми, що передбачають певні виплати, є чинними, органи державної влади не можуть свідомо відмовляти у цих виплатах (справа «Кечко проти України», заява №63134/00, рішення від 08 листопада 2005 року).

Застосування судом принципу верховенства права з урахуванням судової практики ЄСПЛ є вимогою частини другої статті 6 КАС України.

За змістом пункту 9 частини першої статті 4, статті 5, частини четвертої статті 46 КАС України відповідачем в адміністративній справі є суб`єкт владних повноважень, який, на думку позивача, порушив його права, свободи чи інтереси у сфері публічно-правових відносин.

Щодо посилань Служби судової охорони на пропуск позивачем строку звернення до суду, суд зазначає наступне.

Так, спір щодо стягнення належного позивачу грошового забезпечення (належної працівникові заробітної плати) є спором, пов`язаним з недотриманням законодавства про оплату праці.

Відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України (у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01.07.2022 №2352-IX) у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Законом України від 01.07.2022 №2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, частини першу і другу статті 233 КЗпП України викладено в такій редакції:

«Працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті.

Із заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116)».

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права.

При цьому, з огляду на правові позиції Конституційного Суду України щодо незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів, Верховний Суд дійшов висновку про поширення дії частини першої статті 233 КЗпП України в редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-IX тільки на ті відносини, які виникли після набуття цією нормою закону чинності.

Однак приписами частин третьої і п`ятої статті 122 КАС України передбачено, що для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Вирішуючи питання про те, якою нормою закону слід керуватися при розгляді цієї справи, суд звертає увагу на те, що обов`язок держави створити умови та гарантувати можливості для громадян заробляти собі на життя працею і своєчасно одержувати винагороду за працю є складовою її обов`язку щодо утвердження, забезпечення і гарантування прав та свобод людини і громадянина (стаття 3, частини перша, друга, сьома статі 43 Конституції України).

Частиною першою статті 24 Конституції України встановлено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом.

У Рішенні від 12 квітня 2012 року №9-рп/2012 Конституційний Суд України зазначив, що гарантована Конституцією України рівність усіх людей в їх правах і свободах означає необхідність забезпечення їм рівних правових можливостей як матеріального, так і процесуального характеру для реалізації однакових за змістом та обсягом прав і свобод. У правовій державі звернення до суду є універсальним механізмом захисту прав, свобод та законних інтересів фізичних і юридичних осіб (абзац п`ятий підпункту 2.2 пункту 2 мотивувальної частини рішення).

Таким чином, зважаючи на гарантування конституційного права на своєчасне одержання винагороди за працю та рівність усіх працівників у цьому праві, положення статті 233 КЗпП України в частині, що стосуються строку звернення до суду у справах, пов`язаних з недотриманням законодавства про оплату праці, мають перевагу в застосуванні перед частиною п`ятою статті 122 КАС України.

Наведене дає суду підстави для висновку, що до 19 липня 2022 року строк звернення позивача з цим позовом до суду не був обмежений будь-яким строком, а у правовідносинах, що виникли після цієї дати, позивач не пропустив тримісячного строку, звернувшись до суду 31.08.2022 року. При цьому, позовну заяву було надіслано засобами поштового зв`язку 23.08.2022 року.

З огляду на викладене, посилання Служби судової охорони на пропуск позивачем строку звернення до суду є безпідставними.

Вищевикладена позиція узгоджується зі змістом рішення Верховного Суду від 06.04.2023 року у зразковій справі № 260/3564/22, залишеного без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2023 року.

Відповідно до ч.5 ст.242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

З огляду на правову позицію Верховного Суду у зразковій справі № 260/3564/22, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 з 24 лютого 2022 року додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» та зобов`язання Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 30000 грн. на місяць, починаючи з 24 лютого 2022 року.

Щодо позовних вимог звернених до Державної судової адміністрації України, суд зазначає наступне.

Верховний Суд в рішенні від 06.04.2023 року у зразковій справі № 260/3564/22 виходив з наступного.

Спірні правовідносини щодо виплати грошового забезпечення у належному розмірі виникли між позивачем і Територіальним управлінням Служби судової охорони у Харківській області, яке в силу вимог пункту 10 Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженим наказом Державної судової адміністрації України від 26.08.2022 №384 виплачує позивачу грошове забезпечення за місцем проходження ним служби.

Отже, Територіальне управління Служби судової охорони у Харківській області є належним відповідачем за пред`явленим позовом, оскільки саме цей суб`єкт владних повноважень допустив протиправну бездіяльність у спірних правовідносинах щодо виплати позивачу додаткової винагороди.

Водночас, ДСА України, не має відповідати за цим позовом, адже між позивачем і ДСА України безпосередньо не виникло жодних правовідносин, у яких би цей суб`єкт владних повноважень порушив права позивача.

Так, бюджетні правовідносини, які виникають між учасниками бюджетного процесу стосовно реалізації їхніх бюджетних повноважень (прав та обов`язків з управління бюджетними коштами), безпосередньо не стосуються позивача, що не дає підстав для залучення державних органів, які беруть участь у процесі формування і використання фінансових ресурсів для виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, до участі у цій судовій справі.

Отже, позовні вимоги у даній частині задоволенню не підлягають.

Щодо встановлення судового контролю у даній справі, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.1 ст.382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

Судом встановлено, що згідно з посвідченням серії НОМЕР_1 від 22.08.2016 року ОСОБА_1 є учасником бойових дій.

Також, відповідно до довідки № 211/2022 від 22.05.2022 року ОСОБА_1 з 02.05.2022 року бере участь в бойових діях.

З огляду на викладене, суд вважає за необхідне встановити судовий контроль за виконанням судового рішення шляхом зобов`язання Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області протягом одного місяця з дня набрання чинності цим рішенням подати звіт про його виконання.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частково задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснюється відповідно до ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. 243, ст. 246, ст.255, ст. 293, ст. 295, ст. 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області (м-н. Героїв Небесної Сотні. 36, м. Харків. 61001), Державної судової адміністрації України (вул. Липська, 18/5, м. Київ, 01601), третя особа Міністерство фінансів України (вул. М. Грушевського, 12/2, Київ, 01008), третя особа Служба судової охорони (вул. Липська, буд. 18/5, м. Київ, 01601) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області щодо ненарахування і невиплати ОСОБА_1 з 24 лютого 2022 року додаткової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Зобов`язати Територіальне управління Служби судової охорони у Харківській області нарахувати і виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», в розмірі 30000 грн. на місяць, починаючи з 24 лютого 2022 року.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Встановити судовий контроль за виконанням цього рішення шляхом зобов`язання Територіального управління Служби судової охорони у Харківській області протягом одного місяця з дня набрання чинності цим рішенням подати звіт про його виконання.

Рішення може бути оскаржене до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Бабаєв А.І.