Справа № 638/6164/21
Суддя: Рибальченко Л. М.
Дата ухвалення: 2023-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 638/6164/21
Провадження № 2-а/638/24/23

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року м. Харків

Дзержинський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Рибальченко Л.М.,

секретаря судового засідання Почерніної А.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Дзержинського районного суду м. Харкова адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Харківській області в особі Аубакірова Олексія Равільовича, ОСОБА_2 , Харківського апеляційного суду, Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області, треті особи: начальник Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області Коваленко Е., керівник Харківської обласної прокуратури Фільчаков О. про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,-

встановив:

ОСОБА_3 звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Харківській області в особі Аубакірова Олексія Равільовича, ОСОБА_2 , Харківського апеляційного суду, треті особи: начальник Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області Коваленко Е., керівник Харківської обласної прокуратури Фільчаков О., в якому з урахуванням уточнень просить: визнати бездіяльність патрульних поліцейських управління патрульної поліції незаконною щодо не проведення перевірки за його заявою; скасувати постанову від 25.04.2021 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення; скасувати постанову від 02.05.2021 та закрити провадження у справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_3 у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення; визнати неналежною організацію роботи та контроль за підлеглими працівниками начальником ХРУП №3 ГУНП в Харківській області ОСОБА_4 при розгляді звернень позивача в квітні 2021 року з приводу дій сусідів та осіб, що незаконно експлуатують радіоелектронні засоби; стягнути з Харківського апеляційного суду на його користь часткову компенсацію спричиненої ОСОБА_3 моральної шкоди за квітень 2021 року у розмірі 1 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що 24 квітня 2021 року на нього поліцейським управління патрульної поліції в Харківській області Аубакіровим О. накладено адміністративне стягнення на підставі ст. 183 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Також, 02 травня 2021 року на ОСОБА_3 поліцейським управління патрульної поліції в Харківській області Середенко А.В. повторно накладено адміністративне стягнення на підставі ст. 183 КУпАП у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. Постанови мотивовані тим, що позивач зробив безпідставні виклики при відсутності об`єктивних підстав для цього. При цьому, диспетчером служби 102 виклики зазначені як сварка з сусідами, однак позивач повідомляв про незаконне використання радіоелектронних засобів. Позивач зазначає, що вказане не відповідає дійсності. Він дійсно 24 квітня 2021 року та 02 травня 2021 року на службу 102 зробив виклики з повідомленням про незаконне використання радіоелектронних засобів, оскільки його сусіди з 126 квартири через мережу базових станцій шляхом підключення пристроїв до мережі інтернет спрямовують дію електромагнітних полів на позивача спричиняючи йому головний та лицевий біль. Таким чином, вони щодня провокують з ним бійки. Також позивач зазначає, що патрульний поліцейський не зібрав відомості про наявність або відсутність незаконного використання РЕП стосовно нього. У цій частині його бездіяльність є незаконною. Крім того, у зв`язку з прийняттям рішень Апеляційним судом Харківської області про використання спеціальних технічних засобів негласного отримання інформації позивачу спричинена моральна шкода у розмірі 1 грн., яку він просить стягнути з Харківського апеляційного суду.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 30 квітня 2021 року провадження по справі відкрито.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 листопада 2022 року клопотання ОСОБА_3 про витребування доказів задоволено частково. Витребувано з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області копії постанов від 25 квітня 2021 року та 02 травня 2021 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 31 серпня 2023 року залучено у адміністративній справі №642/6164/21 за адміністративним позовом ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції в Харківській області в особі Аубакірова Олексія Равільовича, ОСОБА_2 , Харківського апеляційного суду, треті особи: начальник Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області Коваленко Е., керівник Харківської обласної прокуратури Фільчаков О. про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення в якості співвідповідача - Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутністю.

Відповідачі в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце повідомлялись.

Треті особи в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце повідомлялись.

Суд, дослідивши матеріали справи дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5)добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Так, позивач у позовній заяві вказує, що 25 квітня 2021 року та 02 травня 2021 року відносно нього поліцейськими УПП в Харківській області були складені протоколи про адміністративне правопорушення за ст. 183 КУпАП, які він вважає незаконними.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 08 листопада 2022 року клопотання ОСОБА_3 про витребування доказів задоволено частково. Витребувано з Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області копії постанов від 25 квітня 2021 року та 02 травня 2021 року про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП.

07 лютого 2023 року до суду Департаменту патрульної поліції Управління патрульної поліції в Харківській області на виконання ухвали суду від 07 лютого 2023 року направлено копії постанов від 24 квітня 2021 року серії ГО №269079 та від 02 травня 2021 року серії ГО № 269080.

Відповідно до копії постанови ГО №269079 від 24 квітня 2021 року поліцейським УПП в Харківській області ДПП сержантом поліції Аубакіровим О.Р. складено відносно ОСОБА_3 вказану постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн. З вказаної постанови вбачається, що 24 квітня 2021 року о 09:00 год. м. Харків, вул. Клочківська 195 Д з квартири АДРЕСА_1 , гр. ОСОБА_3 здійснив завідомо неправдивий виклик поліції, а саме зателефонував на спецлінію 102 та повідомив про те, що сусід з кв. АДРЕСА_2 використовував радіоелектронні пристрої та опромінюють його, хоча цього факту насправді не було.

Відповідно до копії постанови ГО № 269080 по справі про адміністративне правопорушення від 02 травня 2021 року, працівником УПП в Харківській області складено відносно ОСОБА_3 вказану постанову про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

Згідно п.1 ст. 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Згідно зі ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Разом з тим, як вбачається з положень ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Отже, одним із принципів, яким повинно відповідати рішення суб`єкта владних повноважень у публічно-правових відносинах щодо розгляду справи про адміністративне правопорушення, є принцип обґрунтованості.

Всупереч даним вимогам, суб`єктом владних повноважень жодного доказу в обґрунтування законності винесеної ним постанов та накладення на ОСОБА_3 штрафу, передбаченого санкцією ч. 183 КУпАП, не надано.

Так, єдиним доказом вчинення позивачем адміністративного правопорушення є сама оскаржувана постанова по справі про адміністративне правопорушення.

Однак, суд вважає, що зазначена постанова є саме предметом спору між сторонами та не може розглядати як доказ за відсутності інших доказів на підтвердження обставин вказаних в оскаржуваній постанові.

Крім того, відповідно до п. 14 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає всіх можливих заходів для надання невідкладної, зокрема домедичної і медичної, допомоги особам, які постраждали внаслідок кримінальних чи адміністративних правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в ситуації, небезпечній для їхнього життя чи здоров`я.

За повідомленням позивача про те, що сусіди опромінюють його радіохвилями, відповідачем не здійснено перевірку та не встановлено обставин, не вжито заходів. Отже, відповідач, не перевіривши та не надавши оцінки обставинам, які зумовили позивача зателефонувати до лінії «102», не пересвідчившись про стан здоров`я позивача, тобто не вивчивши фактичні обставини справи.

Так, диспозиція ст. 183 КУпАП передбачає об`єктивну сторону правопорушення - виклик представника хоча б однієї з перерахованих у статті спеціальних служб нібито для надання допомоги, знаючи наперед про те, що в цьому немає ніякої необхідності.

Суб`єктивна сторона правопорушення характеризується наявністю прямого умислу. Правопорушник, повідомляючи певну інформацію спеціальній службі, усвідомлює, що вона є неправдивою, і бажає виїзду на місце виклику працівників цієї служби.

Таким чином, відповідач, не перевіривши та не надавши оцінки обставинам, які зумовили позивача зателефонувати до лінії «102», не пересвідчившись про стан здоров`я позивача, тобто не вивчивши фактичні обставини справи, притягнув позивача до адміністративної відповідальності.

Стаття 7 КУпАП передбачає, що ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. При цьому, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законів.

В силу принципу презумпції невинуватості, діючого в адміністративному праві, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Всі факти встановлені судом у сукупності викликають сумніви щодо факту самого правопорушення та законності його фіксації. Рішення суб`єкта владних повноважень повинно бути законним і обґрунтованим і не може базуватись на припущеннях та неперевірених фактах.

У відповідності до ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, коли маються підстави для звільнення від доказування.

Відповідно до ч. 2 ст.77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За таких обставин, враховуючи, що відповідачі не надали належних та допустимих доказів в обґрунтування винесення постанов, суд приходить до висновку, що факт вчинення позивачем правопорушень, передбаченого ст. 183 КУпАП є недоведеним.

Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно ч.1 ст.5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом, зокрема, визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що оскаржувані постанови підлягають скасуванню.

Вимога позивача про визнання незаконною бездіяльності патрульних поліцейських УПП в Харківській області щодо не проведення перевірки за заявою позивача задоволенню не підлягає, оскільки змістом статті 286 КАС України не передбачено право суду визнавати дії суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності неправомірними.

Разом з тим, суд вважає необхідним зазначити наступне.

Статтею 284 КУпАП встановлено, що по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов: про накладення адміністративного стягнення; про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу; про закриття справи.

Постанова про закриття справи виноситься при оголошенні усного зауваження, передачі матеріалів на розгляд громадської організації чи трудового колективу або передачі їх прокурору, органу досудового розслідування, а також при наявності обставин, передбачених статтею 247 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 288 КУпАП, постанову у справі про адміністративне правопорушення про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржено - у вищестоячий орган (вищестоячий посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими Кодексом України про адміністративні правопорушення.

Суд зазначає, що в даному випадку судом не встановлюється відсутність або наявність вини позивача, а розглядаються дії відповідача по прийняттю певного рішення, тобто саме в аспекті протиправності чи правомірності дій відповідача по складанню постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

З огляду на наведені вище норми законодавства, суд зазначає, що повноваження вирішувати питання про закриття справи про адміністративне правопорушення належать виключно органу (посадовій особі), що уповноважені розглядати такі справи. Адміністративний суд не може підміняти такий орган (посадову особу), та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу (посадової особи).

Вказані висновки узгоджуються з правовою позицією, викладеною в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 08.04.2020 року у справі № 337/346/17 (К/9901/22443/18).

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

За наведених обставин, суд зазначає про відсутність у суду правових підстав закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення згідно ст. 247 КУпАП.

Щодо вимоги позивача про визнання неналежною організацію роботи та контроль за підлеглими працівниками начальником ХРУП №3 ГУНП в Харківській області Коваленко Е. при розгляді звернень позивача в квітні 2021 року з приводу дій сусідів та осіб, що незаконно експлуатують радіоелектронні засоби суд зазначає наступне.

Частиною 1 статті 73 КАС України встановлено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

У силу ч.ч. 1 ст. 77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Враховуючи, що матеріали адміністративної справи не містять в собі належних та достатніх доказів на підтвердження звернення позивача до органів Національної поліції з будь-якими заявами за квітень 2021 рік, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

Щодо вимоги позивача про стягнення з Харківського апеляційного суду на користь позивача часткову компенсацію спричиненої йому моральної шкоди за квітень 2021 року у розмірі 1 грн. суд зазначає наступне.

Згідно ч. 5 ст. 21 КАС України, вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної протиправними рішеннями, діями чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень або іншим порушенням прав, свобод та інтересів суб`єктів публічно-правових відносин, або вимоги про витребування майна, вилученого на підставі рішення суб`єкта владних повноважень, розглядаються адміністративним судом, якщо вони заявлені в одному провадженні з вимогою вирішити публічно-правовий спір. Інакше такі вимоги вирішуються судами в порядку цивільного або господарського судочинства.

Загальні підходи до відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади, були сформульовані Верховним Судом у постанові від 10.04.2019 у справі №464/3789/17. Зокрема, Суд дійшов висновку, що адекватне відшкодування шкоди, зокрема й моральної, за порушення прав людини є одним із ефективних засобів юридичного захисту (п. 49). Моральна шкода полягає у стражданні або приниженні, яких людина зазнала внаслідок протиправних дій. Страждання і приниження - емоції людини, змістом яких є біль, мука, тривога, страх, занепокоєння, стрес, розчарування, відчуття несправедливості, тривала невизначеність, інші негативні переживання (п.52). Порушення прав людини чи погане поводження із нею з боку суб`єктів владних повноважень завжди викликають негативні емоції. Проте, не всі негативні емоції досягають рівня страждання або приниження, які заподіюють моральну шкоду. Оцінка цього рівня залежить від усіх обставин справи, які свідчать про мотиви протиправних дій, їх інтенсивність, тривалість, повторюваність, фізичні або психологічні наслідки та, у деяких випадках, стать, вік та стан здоров`я потерпілого (п. 56). У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої органом державної влади або органом місцевого самоврядування, суд, оцінивши обставин справи, повинен встановити чи мали дії (рішення, бездіяльність) відповідача негативний вплив, чи досягли негативні емоції позивача рівня страждання або приниження, встановити причинно-наслідковий зв`язок та визначити співмірність розміру відшкодування спричиненим негативним наслідкам. При цьому, в силу ст. 1173 ЦК України шкода відшкодовується незалежно від вини відповідача, а протиправність його дій та рішень презюмується - обов`язок доказування їх правомірності покладається на відповідача (ч. 2 ст. 77 КАС України) (п.57).

Відповідно до п.3 постанови Пленуму Верховного суду України Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди №4 від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

У позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору (абз.2 п.5 постанови).

Суд вважає, що у даній справі позивачем не надано належних та допустимих доказів завдання моральної шкоди, які повинні ґрунтуватися на відповідних доказах, що прямо чи опосередковано підтверджують заподіяння позивачу сильних душевних страждань, шкоди здоров`ю, чи інших втрат немайнового характеру, розміру моральної шкоди, не зазначено, на яких критеріях розрахунку базується заявлена позивачем до відшкодування сума у розмірі 1 грн. з відповідача.

Отже, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог у цій частині позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 2, 5, 6-10, 20 77, 122, 159, 205, 229, 241-246, 255, 268, 286, 295 КАС України, ст.7, 9, 183, 247, 251 КУпАП, суд, -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_3 до Управління патрульної поліції в Харківській області в особі Кириленка Д., треті особи: начальник Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області Коваленко Е., керівник Харківської обласної прокуратури Фільчаков О. про визнання дій протиправними та скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення - задовольнити частково.

Скасувати постанову ГО № 269079 по справі про адміністративне правопорушення від 24 квітня 2021 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності передбаченої ст.183 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 850 грн.

Скасувати постанову ГО № 269080 по справі про адміністративне правопорушення від 02 травня 2021 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності передбаченої ст.183 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://dg.hr.court.gov.ua/sud2011/ на Офіційному веб-порталі судової влади України.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до ст. 286 КАС України подається до Другого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_3 (адреса: АДРЕСА_3 ).

Відповідач: поліцейський управління патрульної поліції в Харківській області Аубакіров О.Р. (адреса: м. Харків, вул. Шевченка 315-А.).

Відповідач: поліцейський управління патрульної поліції в Харківській області Сердюков А.В. (адреса: м. Харків, вул. Шевченка 315-А.).

Відповідач: Харківський апеляційний суд (адреса: м. Харків, майдан Героїв Небесної Сотні 36).

Третя особа: начальник Харківського районного управління поліції № 3 ГУНП в Харківській області Коваленко Е. (адреса: м. Харків, вул. Толбухіна 103).

Третя особа: керівник Харківської обласної прокуратури Фільчаков О. (адреса: м. Харків, вул. Б. Хмельницького 4).

Суддя Л.М. Рибальченко