Справа № 140/21175/23
Суддя: Андрусенко Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2023-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року ЛуцькСправа № 140/21175/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Андрусенко О. О.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі ОСОБА_1 , позивач) звернулася в суд з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі ГУ ПФУ у Волинській області, відповідач) про визнання протиправними дій щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV) із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки; зобов`язання провести з 01.03.2021 перерахунок призначеної пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2018-2020 роки відповідно до частини другої статті 40 Закону № 1058-IV та здійснити її виплату з урахуванням раніше виплачених сум.

Позов обґрунтований тим, що позивачу з 18.08.2013 було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 № 2493-III (далі Закон № 2493-III). Однак, з 01.03.2021 за ініціативою ГУ ПФУ у Волинській області позивача переведено з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону № 2493-III, на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV, при цьому, для розрахунку розміру пенсії було взято показник середньої заробітної плати по Україні за 2014-2016 роки. Зазначає, що звернувшись до відповідача із заявою провести з 01.03.2021 перерахунок призначеної пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2018-2020 роки відповідно до частини другої статті 40 Закону № 1058-IV та здійснити її виплату з урахуванням раніше виплачених сум, отримала відмову відповідача, оформлену листом від 10.07.2023 №22914-22510/П-02/8-0300/23.

Позивач не погоджується з такими діями відповідача та вказує, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії на інший, призначеного саме за цим Законом, відтак показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом № 1058-IV. Разом з тим зауважує, що з 18.08.2013 їй була призначена пенсія за віком відповідно до Закону №2493-III, який передбачає інші підстави та порядок призначення пенсії, а з 01.03.2021 вперше призначено пенсію за віком відповідно до Закону № 1058-ІV, тобто мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а не переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії. Відтак вважає, що при призначенні пенсії з 01.03.2021 ГУ ПФУ у Волинській області неправомірно застосовано розмір середньої заробітної плати (доходу) по Україні за 2014-2016 роки та не враховано приписи частини другої статті 40 Закону № 1058-ІV.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 07.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в даній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

У відзиві на позов відповідач позовні вимоги заперечив. В обґрунтування цієї позиції вказав, що з 18.08.2013 позивачу було призначено пенсію за віком відповідно до норм Закону № 2493-III. Згідно з пунктом 4-3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %. Відповідно до пункту 4-7 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України, зокрема «Про службу в органах місцевого самоврядування», розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ. З урахуванням наведеного, позивача з 01.03.2021 автоматично переведено на пенсію за віком за нормами Закону № 1058-IV, розмір пенсії обчислено з використанням показника середньої заробітної плати (доходу ) в Україні за 2014-2016 роки. При цьому зазначив, що згідно положень Закону №1058-IV такі пенсіонери у будь-який час зможуть звернутися до органів Пенсійного фонду для переведення їх на пенсію за спеціальним законом із встановленням розміру пенсії, одержуваної до переведення на Закону №1058-IV; повернутися на пенсію за спеціальним законом, вони матимуть змогу з першого числа місяця, наступного за тим, у якому надійшла від них відповідна заява. З урахуванням вищенаведеного зазначив, що під час призначення пенсії позивачу із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки, ГУ ПФУ у Волинській області діяло правомірно та у межах повноважень, наданих Законом, а тому просив у задоволенні позову відмовити повністю.

Інших заяв по суті справи на адресу суду не надходило.

Суд, перевіривши доводи сторін, викладені у заявах по суті справи, дослідивши письмові докази, встановив такі обставини.

Позивачу ОСОБА_1 з 18.08.2013 було призначено пенсію за віком відповідно до Закону № 2493-III, про що свідчать матеріали пенсійної справи позивача.

З рішення ГУ ПФУ у Волинській області від 25.02.2021 №02 вбачається, що з 01.03.2021 ОСОБА_1 переведено на пенсію за віком відповідно до Закону №1058-IV. При цьому розмір пенсії обчислено з використанням показника середньої заробітної плати (доходу ) в Україні за 2014, 2015 та 2016 роки, про що свідчить розрахунок заробітку для обчислення пенсії.

Листом від 10.07.2023 №22914-22510/П-02/8-0300/23 ГУ ПФУ у Волинській області, у відповідь на звернення позивача по питанню застосування середньої заробітної плати в Україні за 2018-2020 роки, повідомило, що Прикінцевими положеннями Закону №1058-IV передбачено, що особам, пенсії яким призначені, зокрема, відповідно до Закону № 2493-III, розмір яких розрахований за матеріалами пенсійних справ за нормами Закону №1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу) за 2014-2016 роки (3764,40 грн.) та величини оцінки одного року страхового стажу 1%, буде більший, проводиться автоматичне (без їхнього звернення) переведення на пенсію на умовах, передбачених Законом №1058-IV. При обчисленні пенсії для кожного пенсіонера визначається індивідуальний коефіцієнт страхового стажу (в залежності від кількості відпрацьованих місяців) та коефіцієнт заробітку, який обчислюється шляхом ділення, фактичної заробітної плати застрахованої особи на величину заробітної плати в Україні за відповідний рік у розрізі кожного місяця. Враховуючи вище зазначене, з 01.03.2021 позивача переведено на пенсію за віком відповідно до норм Закону №1058-IV; розмір пенсії обчислено з урахуванням страхового стажу тривалістю 40 років 6 місяців 19 днів (коефіцієнт страхового стажу - 0,40500); для визначення розміру пенсії враховано середньомісячний заробіток - 17254,09 грн, який взято за період роботи з 01.07.2000 по 31.08.2013 із застосуванням середньої заробітної плати по Україні 7405,03грн (індивідуальний коефіцієнт заробітку - 2,33005). Відтак при проведенні перерахунку пенсії в зв`язку з переходом з пенсії за віком відповідно до Закону № 2493-III на пенсію за віком із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, визначеного частиною другою статті 40 Закону №1058-IV для призначення пенсії за 2018 -2020 роки, немає підстав.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону № 1058-IV із застосуванням показника середньої заробітної плати в Україні за 2014-2016 роки, позивач звернулася до суду із цим позовом.

При вирішенні спору суд керується такими нормативно-правовими актами.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Закон №1058-IV визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом.

Згідно із статтею 1 Закону №1058-ІV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 9 Закону №1058-ІV передбачено, що відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно із статтею 10 Закону №1058-ІV особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Відповідно до частини другої статті 40 Закону №1058-ІV заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де: Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях; Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії. Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики; Ск - сума коефіцієнтів заробітної плати (доходу) за кожний місяць (Кз1 + Кз2 + Кз3 + ... + Кзn ); К - страховий стаж за місяці, які враховано для визначення коефіцієнта заробітної плати (доходу) застрахованої особи.

За приписами частини третьої статті 45 Закону №1058-IV переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду.

При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

Якщо особа після призначення пенсії по інвалідності продовжувала працювати і набула не менш як 24 місяці страхового стажу після призначення пенсії (попереднього перерахунку пенсії без урахування перерахунку, передбаченого абзацом п`ятим частини четвертої статті 42 цього Закону) незалежно від перерв у роботі, під час переведення вперше з пенсії по інвалідності на пенсію за віком застосовується середня заробітна плата (дохід), визначена (визначений) частиною другою статті 40 цього Закону для призначення пенсії.

З аналізу зазначених вище норм законодавства вбачається, що частиною третьою статті 45 Закону №1058-IV установлюється порядок переведення з одного виду пенсії, призначеної саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом №1058-IV.

У випадку переведення на інший вид пенсії за іншим законом, має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії.

Згідно пункту 13 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до законів України, зокрема, «Про службу в органах місцевого самоврядування» її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення. До такого переведення розмір пенсій, призначених відповідно до зазначених законів, не переглядається. Пенсії, призначені відповідно до зазначених законів, індексуються у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, з урахуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Різниця між розміром пенсії, на який має право особа відповідно до законів України, зокрема, «Про службу в органах місцевого самоврядування», та розміром пенсії із солідарної системи відповідно до цього Закону, а також видатки на індексацію зазначених пенсій фінансуються за рахунок коштів державного бюджету.

Оцінюючи доводи позивача про те, що у межах спірних правовідносин мало місце призначення нової пенсії, а не переведення з одного виду пенсії на інший вид пенсії, а відтак обрахований відповідачем показник середньої заробітної плати за 2014-2016 роки є необґрунтованим, суд вважає за необхідне зазначити таке.

Згідно з пунктом 4-3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV, у редакції Закону України від 03.10.2017 №2148-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», яка набрала чинності з 11.10.2017, однак застосовується з 01.10.2017, пенсії, призначені відповідно до цього Закону до набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо підвищення пенсій», з 1 жовтня 2017 року перераховуються із застосуванням середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки із застосуванням величини оцінки одного року страхового стажу в розмірі 1 %.

Відповідно до пункту 4-7 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV особам, пенсії/щомісячне довічне грошове утримання яким призначені відповідно до законів України, зокрема «Про службу в органах місцевого самоврядування», розмір яких з урахуванням перерахунку, передбаченого пунктом 4-3 цього розділу, розрахований за нормами цього Закону, буде більший, проводиться автоматичне, без їхнього звернення, переведення пенсії на умовах, передбачених цим Законом, за матеріалами пенсійних справ.

Системний аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що пунктом 4-3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV врегульовано питання перерахунку призначених до 01.10.2017 пенсій за Законом, який здійснюється органами Пенсійного фонду України самостійно.

При цьому приписами пункту 4-7 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV прямо передбачено, що у випадку зміни умов призначення пенсії із Закону №2493-III на Закон №1058-IV матиме місце переведення пенсії, а не призначення нової. Крім того, у цій нормі міститься імперативний припис про те, що перерахунок у випадку такого переведення повинен здійснюватися на підставі пункту 4-3 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону №1058-IV за умови, що пенсію було призначено до 01.10.2017.

Суд також вважає за необхідне зазначити, що відповідно до статті 21 Закону №2493-III (в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії за вказаним законом) пенсійне забезпечення посадових осіб місцевого самоврядування, які мають стаж служби в органах місцевого самоврядування та/або державної служби не менше 10 років, здійснюється у порядку, визначеному законодавством України про державну службу. Пенсія в частині, що не перевищує розміру пенсії із солідарної системи, що призначається відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», виплачується за рахунок коштів Пенсійного фонду України. Частина пенсії, що перевищує цей розмір, виплачується за рахунок коштів Державного бюджету України.

Відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-XII (далі Закон № 3723- XII, в редакції, чинній на момент призначення позивачу пенсії за за Законом №2493-III) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Отже, і нормами Закону №3723-XII, і положеннями Закону №1058-IV були передбачені одній й ті ж самі підстави для призначення пенсії за віком. При цьому, на переконання суду, відмінність способу і порядку обрахунку розміру пенсії не може мати наслідком висновок про те, що пенсія за віком була призначена позивачу в перше саме з 01.03.2021, позаяк і за Законом №2493-III позивачу з 18.08.2013 була призначена також пенсія за віком.

Таким чином суд дійшов висновку, що позивача з 01.03.2021 було переведено на той самий вид пенсії (за віком), хоча й за нормами іншого закону.

Отже, оскільки мало місце переведення з одного на той самий вид пенсії (пенсії за віком), але за іншим законом, то відсутні підстави для застосування до спірних відносин положень частини другої статті 40 Закону № 1058-IV щодо застосування показника середньої заробітної плати в Україні за три попередні роки (2018-2020 роки).

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом у постановах від 29.11.2022 у справі №560/4589/21, від 18.05.2023 у справі №560/19830/21, від 27.06.2023 у справі №500/4392/22.

З урахуванням встановлених судом обставин та проведеного аналізу чинного законодавства суд дійшов висновку, що ГУ ПФУ у Волинській області провомірно застосувало приписи Закону №1058-ІV із врахуванням внесених Законом №2148-VIII змін, що регулюють порядок переведення пенсій, призначених за іншими законами, на пенсію на умовах цього Закону, в частині застосування середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, обчисленої як середній показник за 2014, 2015 та 2016 роки.

Суд також звертає увагу, що відповідно до абзацу другого пункту 4-7 розділу XV Закону №1058-ІV особи, пенсію яким переведено на пенсію на умовах цього Закону, у будь-який час можуть звернутися до органів Пенсійного фонду для переведення на пенсію/щомісячне довічне грошове утримання за нормами законів України, зокрема, «Про службу в органах місцевого самоврядування» із встановленням розміру пенсії, отримуваного до такого переведення, з 1 числа місяця, що настає за місяцем, у якому надійшла така заява.

Таким чином, суд не знаходить підстав вважати, що діями відповідача порушені права позивача, а тому відсутні підстави для задоволення позову.

Керуючись статтями 243, 245, 246, 255, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ).

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Кравчука, будинок 22-В, ).

Суддя О. О. Андрусенко