Справа № 260/3065/23
Суддя: Качмар Володимир Ярославович
Дата ухвалення: 2023-10-26 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2023 рокуСправа № 260/3065/23 пров. № А/857/12875/23
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

судді-доповідач Качмара В.Я.,

суддів Довгополова О.М., Затолочного В.С.,

при секретарі судового засідання Хомича О.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області про визнання протиправними та скасування наказів, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою Головного управління Національної поліції у Закарпатській області на рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року (суддя Маєцька Н.Д., м.Ужгород, повний текст складено19 червня 2023 року), -

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2023 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Закарпатській області (далі ГУНП) в якому просив визнати незаконними та скасувати:

наказ ГУНП від 13.04.2023 №923 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників поліції Ужгородського РУП ГУНП в Закарпатській області» (далі Наказ №923);

наказ ГУНП від 13.04.2023 №68 о/с «По особовому складу» (далі Наказ №68 о/с);

поновити ОСОБА_1 на посаді оперуповноваженого відділу кримінальної поліції Ужгородського районного управління ГУНП (далі Посада);

стягнути з ГУНП на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу до дня поновлення на роботі.

Рішенням Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року позов задоволено.

Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив відповідач, який із покликанням на неправильне застосування норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволені позову.

В доводах апеляційної скарги обмежившись цитуванням норм матеріального права та обставинами, що викладені у висновку службового розслідування вказує, що відповідач у межах своїх повноважень належним чином провів службове розслідування за результатами якого встановлено вчинення позивачем дисциплінарного проступку. Спірні Накази прийняті правомірно та відповідно до норм чинного законодавства України.

Позивач у відзиві на апеляційну скаргу заперечує вимоги такої, вважає рішення суду першої інстанції законним та обґрунтованим, просить залишити його без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення позивача та представників сторін, переглянувши справу за наявними у ній доказами, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не надано доказів на підтвердження вчинення саме позивачем дисциплінарного проступку, з яким може бути пов`язано прийняття рішення про його звільнення з займаної Посади.

Такі висновки суду першої інстанції відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з додержанням норм матеріального і процесуального права, з таких міркувань.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що наказом ГУНП від 29.03.2023№780 призначено службове розслідування за фактом повідомлення про підозру 24.03.2023 слідчими Шостого слідчого відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) Територіального управління Державного бюро розслідувань (далі ТУДБР), розташованого у м.Львові у рамках кримінального провадження № 50000063, відкритого 25.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 28, частини другої статті 365 Кримінального кодексу України (далі КК) позивачу у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 28, частиною другою статті 365 КК.

За результатами службового розслідування за фактом повідомлення про підозру слідчими ТУДБР оперуповноваженому ВКП Ужгородського районного управління поліції ГУНП (далі РУП, Посада відповідно) лейтенанту поліції ОСОБА_1 у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 28, частиною другою статті 365 КК складено висновок від 12.04.2023, який затверджений начальником ГУНП (далі Висновок).

Відповідно до вказаного Висновку комісія встановила, що 29.03.2023 до керівництва ГУНП надійшла інформація про те, що 24.03.2023 слідчими Шостого слідчого «відділу (з дислокацією у м. Ужгороді) ТУДБР, розташованого, у м. Львові у рамках кримінального провадження № 0000063, відкритого 25.03.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 28, частиною другою статті 365 КК, повідомлено про підозру оперуповноваженому відділу кримінальної поліції ОСОБА_1 , у вчиненні ним кримінального правопорушення, передбаченого частиною першою статті 28, частиною другою статті 365 КК. Із матеріалів підозри вбачається, що 29.03.2023 стосовно ОСОБА_1 слідчим суддею Ужгородського міськрайонного суду винесено ухвалу від 29.03.2023 та обрано йому запобіжний захід як підозрюваному у вигляді тримання під вартою з можливістю внесення застави в розмірі 53680 гривень. Із матеріалів вищевказаного кримінального провадження та оголошених підозр встановлено, що 15.03.2022, близько 17:00 год співробітниками Управління поліції охорони в Закарпатській області добровільно доставлено ОСОБА_2 в РУП для написання заяви щодо протиправної поведінки громадянки ОСОБА_3 , з якою в нього, цього ж дня виник конфлікт в приміщенні супермаркету «Сільпо». Перебуваючи в холі РУП в ОСОБА_2 виник словесний конфлікт із старшим Інспектором чергової частини сектору моніторингу РУП капітаном поліції ОСОБА_4 , після чого, дана поліцейська для врегулювання ситуації ОСОБА_1 , який виконував службові обов`язки в наряді по перевірці громадян доставлених до управління поліції. В подальшому, ОСОБА_1 не з`ясувавши всіх обставин подій та претензій ОСОБА_5 до працівників поліцій, наказав останньому слідувати за ним по сходах до свого службового кабінету № 49, який розташований на четвертому поверсі. Після чого, між першим, та четвертим поверхом, ОСОБА_1 , застосовуючи до ОСОБА_2 фізичну силу, наніс удар правою ногою в ділянку правого стегна ОСОБА_2 внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: забою м`яких тканин правого стегна. Також, ОСОБА_1 наніс удар правою рукою в ділянку правої нирки ОСОБА_2 , чим спричинив останньому фізичний біль. Загалом внаслідок спільних умисних злочинних дій поліцейських ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 спричинено тілесні ушкоджений у вигляді: синця на зовнішній поверхні верхньої та середньої третини лівого плеча, синця на задній зовнішній поверхні верхньої та середньої, третини лівого стегна, синця на лівій сідниці, що згідно з висновком судово- медичної експертизи від 08.04.2022 № 115 кваліфікуються, як легкі тілесні ушкодження, які в момент їх спричинення не були небезпечними для життя та здоров`я потерпілого ОСОБА_2 .

З Висновку видно, що на підставі наказу ГУНП від 16.04.2022 № 661 за вищевказаним фактом, в частині ймовірно неправомірних дій з боку окремих працівників РУП проведено службове розслідування. За результатами вказаного службового розслідування підготовлено висновок, який затверджено начальником ГУНП, та у зв`язку із неможливістю, відібрати пояснення від гр. ОСОБА_2 за вказаною подією, пунктом 2 даного службового документу визначено, що рішення щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності старшого оперуповноваженого ВКП РУП майора поліції ОСОБА_7 та лейтенанта поліції. ОСОБА_8 буде прийнято у випадку доведення їх вини за результатами розслідування кримінального провадження, яке проводиться слідчим відділом ТУДБР, розташованого у місті Львові та розгляду судом. Також встановлено, що в 2023 році за листом Шостого слідчого відділу ТУДБР відповідно до-наказу ГУНП від 03.03.2023 № 570 також було проведено службове розслідування у зв`язку із нововиявленими обставинами. За наслідками- службового, розслідування, відповідно до висновку, затвердженого 09.03.2023, а саме пунктом 6 визначено, що рішення щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_9 та ОСОБА_10 буде прийнято у випадку доведення їх вини за результатами розслідування кримінального провадження, яке проводиться слідчим відділом ТУДБР, і розташованого у місті Львові.

Крім того, дисциплінарною комісією встановлено, що позивач на порушення пункту 11 розділу II «Порядку ведення єдиного обліку в органах поліції заяв і повідомлень про кримінальні правопорушення та події», затвердженого наказом Міністерства внутрішніх справ України (далі МВС) від 08.02.2019 № 100 (далі Порядок №100) здійснив розгляд матеріалів єдиного обліку від 10.01.2023 № 539 та від12.02.2023 № 2146 без відповідної перевірки, заходи щодо, встановлення ознак вчинення кримінальних правопорушення при цьому не вжив, відповідних рапортів для внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі ЄРДР) не склав та не доповів за даними фактами керівнику підрозділу, допустивши укриття злочину від обліку та внесення до, ЄРДР, чим грубо порушив вимоги частину першу, пункту 2, частину третю статті 1 «Дисциплінарного статуту Національної поліції України», затвердженого Законом України від 15.03.2018 № 2337-VII (далі Дисциплінарний статут) та пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію» (далі Закон № 580-VIII).

Окрім цього, під час службового розслідування дисциплінарною комісією встановлено, що позивач всупереч вимог пункту 7 розділу ІІІ «Положення про організацію службової підготовки працівників Національної поліції України», затвердженого наказом МВС від 26.01.2016 № 50 (далі Положення №50), у листопаді 2022 року, грудні 2022 року та січні 2023 року не проходив тестування із знань по службовій підготовці (тестування здійснюється щомісячно з використанням, інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал Національної поліції України»), чим допустив грубі порушення службової дисципліни.

Відповідно до висновку службового розслідування, дисциплінарна комісія вважає, за вчинення дисциплінарного проступку, порушення вимог частини 1, підпунктів 1,2,3,4,5,6 13 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту, пунктів 1,2 частини першої статті 18, частини першої статті 64 Закону № 580-VIII, абзаців 2,3,4,7, 8,9, 13 пункту 1, абзацу 2 пункту 2 розділу ІІ «Правил етичної поведінки», затвердженими наказом МВС від 09.11.2016 № 1179 (далі ПЕП), пункту 7 розділу VII «Інструкції з організації діяльності чергової служби органів (підрозділів) Національної поліції України», затвердженої наказом МВС від 23.05.2017 № 440 (у редакції наказу МВС від 08.02.2022 № 103; далі - Інструкція), пункту 11 розділу ІІ Порядку № 100, підпункту 2 пункту 1 наказу Національної поліції України «Про заходи щодо зміцнення службової дисципліни та дотримання законності в діяльності поліції» від 19.07.2022 № 507 та пункту 7 розділу ІІІ Положення № 50, що виразилося у грубому порушенні службової дисципліни та законності, порушенні етичних норм, поведінки поліцейського, який дискредитує поліцію та поліцейського, оперуповноваженого відділу кримінальної поліції ОСОБА_1 , відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 розділу ІІІ Дисциплінарного статуту, звільнити із служби з поліції.

Наказом № 923 до позивача застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення.

Відповідно до Наказу № 68 о/с лейтенанта поліції ОСОБА_1 , Посада, відповідно до частини першої статті 77 Закону 580-VIII звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту) з 14.04.2023.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначені Законом № 580-VIII.

Стаття 18 Закону № 580-VІІІ встановлює основні обов`язки поліцейського.

Відповідно по пунктів 1 та 2 частини першої цієї статті, поліцейський зобов`язаний: 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини; 4) надавати невідкладну, зокрема домедичну і медичну, допомогу особам, які постраждали внаслідок правопорушень, нещасних випадків, а також особам, які опинилися в безпорадному стані або стані, небезпечному для їхнього життя чи здоров`я; 5) зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; 6) інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Згідно з частиною другою статті 19 Закону № 580-VIII підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

За приписами частин першої тат другої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників. Службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.

Відповідно до частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України «Про Національну поліцію», зобов`язує поліцейського: 1) бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; 2) знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; 3) поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; 4) безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; 5) вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; 6) утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; 7) утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; 8) знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; 9) підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; 10) берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; 11) поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; 12) дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; 13) сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; 14) під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.

За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (частина перша статті 11 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до частини першої статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Нормами частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Частиною десятою статті 14 Дисциплінарного статуту встановлено, що Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.

Наказом МВС від 07.11.2018 № 893 затверджено «Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України» (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 за №1355/32807 (далі - Порядок № 893).

Пунктом 1 розділу 2 Порядку № 893 передбачено, що підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Відповідно до пункту 2 розділу 2 Порядку № 893 службове розслідування призначається, зокрема, за наявності даних про: внесення до Єдиного реєстру досудових розслідувань відомостей про скоєння поліцейським кримінального правопорушення; повідомлення поліцейському про підозру в учиненні ним кримінального правопорушення, якщо службове розслідування не було проведено на підставі абзацу другого цього пункту або якщо за його результатами не було встановлено дисциплінарного проступку; надходження подання спеціально уповноваженого суб`єкта у сфері протидії корупції або припису Національного агентства з питань запобігання корупції, в якому міститься вимога щодо проведення службового розслідування з метою виявлення причин та умов, за яких стало можливим учинення корупційного або пов`язаного з корупцією правопорушення чи невиконання вимог Закону України «Про запобігання корупції»; ознаки дисциплінарного проступку, що призвів до загибелі або поранення (контузії, травми або каліцтва) поліцейського під час виконання ним службових повноважень; недотримання підстав та порядку застосування або використання вогнепальної зброї, спеціальних засобів або заходів фізичного впливу; недотримання норм кримінального процесуального законодавства України під час проведення досудового розслідування; втрату поліцейським службового посвідчення та спеціального нагрудного знака (жетона), табельної, добровільно зданої чи вилученої зброї або боєприпасів, нагородної зброї, якщо вона зберігалася в територіальному органі поліції чи його територіальному (відокремленому) підрозділі, а також закладі, установі Національної поліції України, що належать до її управління (далі - органі (підрозділ, заклад, установа) поліції), а також втрату спеціальних засобів поліцейським чи відсутність їх в органі (підрозділі, закладі, установі) поліції, матеріалів досудового розслідування, справ оперативного обліку та справ про адміністративні правопорушення, речових доказів, а також тимчасово вилученого майна під час кримінального провадження; розголошення конфіденційної, таємної, службової або іншої інформації, яка містить таємницю, що охороняється законом; порушення законодавства України у сфері фінансово-господарської діяльності органів поліції, а також установ, які належать до сфери управління Національної поліції України, виявлені під час ревізій або перевірок, внутрішніх аудитів; перебування поліцейського на роботі (службі) у стані алкогольного сп`яніння або стані, викликаному вживанням наркотичних чи інших одурманюючих засобів, або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; приховування від обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні та адміністративні правопорушення, які були відомі поліцейському, але не отримали реєстраційного номера або не були зафіксовані ним у встановленому законодавством України порядку; здійснення поліцейським дискримінації за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовною або іншими ознаками в будь-якій формі, а також сексуальних домагань.

Відповідно до пункту 1 розділу 5 Порядку № 893 проведення службового розслідування полягає в діяльності дисциплінарної комісії із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин його вчинення, установлення причин і умов учинення дисциплінарного проступку, вини поліцейського, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин учинення дисциплінарних проступків.

На підставі пункту 1 Розділу 6 Порядку № 893 зібрані під час проведення службового розслідування матеріали та підготовлені дисциплінарною комісією документи формуються нею у справу.

Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія.

Згідно з частиною другою статті 18 Дисциплінарного статуту поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право: 1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються; 2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи; 3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України «Про захист персональних даних», «Про державну таємницю» та іншими законами; 4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування; 5) користуватися правничою допомогою.

Згідно із приписами статті 19 Дисциплінарного статуту у висновку за результатами службового розслідування зазначаються: 1) дата і місце складання висновку, прізвище та ініціали, посада і місце служби членів дисциплінарної комісії, що проводила службове розслідування; 2) підстава для призначення службового розслідування; 3) обставини справи, зокрема обставини вчинення поліцейським дисциплінарного проступку; 4) пояснення поліцейського щодо обставин справи; 5) пояснення інших осіб, яким відомі обставини справи; 6) пояснення безпосереднього керівника поліцейського щодо обставин справи; 7) документи та матеріали, що підтверджують та/або спростовують факт вчинення дисциплінарного проступку; 8) відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; 9) причини та умови, що призвели до вчинення проступку, вжиті або запропоновані заходи для їх усунення, обставини, що знімають з поліцейського звинувачення; 10) висновок щодо наявності або відсутності у діянні поліцейського дисциплінарного проступку, а також щодо його юридичної кваліфікації з посиланням на положення закону; 11) вид стягнення, що пропонується застосувати до поліцейського у разі наявності в його діянні дисциплінарного проступку.

Відповідно до частини другої статті 19 Дисциплінарного статуту висновок підписується всіма членами дисциплінарної комісії, що проводила розслідування. Члени дисциплінарної комісії мають право на окрему думку, що викладається письмово і додається до висновку.

Під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби (частина третя статті 19 Дисциплінарного статуту).

Відповідно до частини сьомої статті 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Пунктом 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII передбачено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Як уже вказано вище, позивача звільнено зі служби в поліції відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII за вчинення дисциплінарного проступку, а саме застосування фізичної сили до громадянина ОСОБА_2 , який був доставлений 15.03.2023 до приміщення РУП, внаслідок чого спричинив останньому тілесні ушкодження у вигляді: забою м`яких тканин правого стегна. Також, ОСОБА_1 наніс удар правою рукою в ділянку правої нирки ОСОБА_2 , чим спричинив останньому фізичний біль.

З Висновку вбачається, що за вищевказаним фактом, ймовірно неправомірних дій з боку окремих працівників РУП було проведено службове розслідування на підставі наказу ГУ НП 16.04.2022 № 661. За результатами, якого складено висновок від 27.05.2022, який затверджений начальником ГУНП, та відповідно до пункту 2 якого рішення щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності майора поліції ОСОБА_7 та лейтенанта поліції ОСОБА_1 буде прийнято у випадку доведення їх вини за результатами розслідування кримінального провадження, яке проводиться слідчим відділом ТУДБР розташованого у місті Львові та розгляду судом.

Крім того, дисциплінарна комісія у Висновку зазначає, що в 2023 році за листом Шостого слідчого відділу ТУДБР відповідно до наказу ГУНП від 03.03.2023 № 570 також було проведене службове розслідування у зв`язку із нововиявленими обставинами. За наслідками службового розслідування, відповідно до висновку, затвердженого 09.03.2023, а саме пунктом 6 визначено, що рішення щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_9 та ОСОБА_10 буде прийнято у випадку доведення їх вини за результатами розслідування кримінального провадження, яке проводиться слідчим відділом ТУДБР, розташованого у м. Львові.

В той же час, судом першої інстанції вірно вказано на те, що доказів на підтвердження доведення вини позивача за результатами розслідування кримінального провадження на момент застосування дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення суду не надано та у Висновку зазначено, що досудове розслідування у кримінальному провадженні триває.

Щодо порушення позивачем вимог Порядку №100, то необхідно зазначити наступне.

Відповідно до пункту 11 розділу ІІ Порядку №100 поліцейський органу (підрозділу) поліції, якому доручено розгляд заяви або повідомлення про іншу подію та прийняття відповідного рішення в межах Закону України «Про звернення громадян» або Кодексу України про адміністративні правопорушення, у разі встановлення в матеріалах відомостей, що вказують на вчинення кримінального правопорушення, невідкладно рапортом доповідає про це керівникові органу (підрозділу) поліції або особі, яка виконує його обов`язки.

Відповідно до Висновку дисциплінарною комісією встановлено, що 10.01.2023 о 18:38 год до відділу служби « 102» надійшло повідомлення від громадянина ОСОБА_11 , про те, що за його місцем проживання пошкоджені вхідні ворота і замок, а також вхідні двері будинку, звідки невідомі особи викрали тюнер Т-2, кабелі, телефон та інші речі , заподіявши йому матеріальної шкоди. Вказане повідомлення зареєстровано в ІТС ІПНП ЄО РУП від 10.01.2023№ 539.

Відповідно до матеріалів службового розслідування, матеріали єдиного обліку(далі ЄО) РУП від 10.01.2023 № 539 для попереднього вивчення у черговій частині отримав заступник начальника управління поліції слідчого відділу РУП майор поліції ОСОБА_12 , який всупереч вимог пункту 5 розділу ІІІ Порядку №100 належним чином дані матеріали про кримінальне правопорушення не вчинив, натомість супровідним листом повернув їх начальникові Ужгородського районного управління поліції для розгляду згідно Закону України «Про звернення громадян» (далі Закон № 393/96-ВР).

В подальшому, матеріали ЄО РУП від 10.01.2023 № 539 з ознаками кримінального правопорушення згідно резолюції начальника ВКП РУП капітана поліції Єгорова Є.І. для прийняття кінцевого рішення доручено розглядати оперуповноваженому відділу кримінальної поліції цього ж підрозділу ГУНП лейтенанту поліції ОСОБА_1 , який зміст даних матеріалів предметно не вивчив, кваліфікованої оцінки учиненому кримінальному правопорушенню не надав та всупереч вимог пункту 11 розділу ІІ Порядку №100, рапорт про вчинене кримінальне правопорушення не склав, керівникові органу поліції про це не доповів, натомість 01.02.2023 прийняв необґрунтоване рішення про списання звернення згідно Закону №393/96-ВР .

Крім того, дисциплінарною комісією у ході проведення службового розслідування встановлено, що 12.02.2023 о 13.11 год до відділу служби « 102» надійшло повідомлення від громадянина ОСОБА_13 про те, що на його приватному автомобілі, марки Nissan- Primera, н.з. НОМЕР_1 пошкоджено замок та відбулася крадіжка. Вказане повідомлення зареєстровано в ІТС ІПНП ЄО РУП від 12.02.2023 № 2146.

Відповідно до матеріалів службового розслідування, матеріали ЄО від 12.02.2023 року № 2146 для попереднього вивчення у черговій частині отримав заступник начальника управління поліції слідчого відділу РУП майор поліції ОСОБА_12 , який всупереч вимог пункту 5 розділу ІІІ Порядку №100 належним чином дані матеріали про кримінальне правопорушення не вчинив, натомість супровідним листом повернув їх начальникові РУП для розгляду згідно Закону №393/96-ВР

В подальшому, як вбачається із матеріалів службового розслідування, матеріали ЄО від 12.02.2023 № 2146 з ознаками кримінального правопорушення згідно резолюції начальника РУП капітана поліції Єгорова Є.І. для прийняття кінцевого рішення доручено розглядати Посада, лейтенанту поліції ОСОБА_1 , який зміст даних матеріалів предметно не вивчив, кваліфікованої оцінки учиненому кримінальному правопорушенню не надав та всупереч вимог пункту 11 розділу ІІ Порядку №100, рапорт про вчинене кримінальне правопорушення не склав, керівникові органу поліції про це не доповів, натомість 10.03.2023 прийняв необґрунтоване рішення згідно Закону №393/96-ВР .

При цьому, відповідач не надав достатніх доказів того, що позивач вжив недостатніх заходів при здійсненні перевірки з причин неналежного виконання службових обов`язків.

В той же час, позивач провівши заходи щодо розгляду вищевказаних матеріалів подав відповідні довідки про результати проведення перевірок за заявами ОСОБА_11 та ОСОБА_13 та відповідні рапорти на ім`я керівництва.

При цьому, відповідно до Висновку службовим розслідуванням встановлено іншу особу, винну у неправильних діях під час вивчення ЄО від 10.01.2023 № 539 та від 12.02.2023 року № 2146, стосовно якої згідно пункту 4 Висновку дисциплінарна комісія обмежилася попередженням про необхідність дотримання службової дисципліни.

Щодо порушення позивачем вимог пункту 7 розділу ІІІ Положення № 50 щодо не проходження у листопаді 2022 року, грудні 2022 року та січні 2023 року тестування із знань по службовій підготовці, яке здійснюється щомісячно з використанням інформаційно-комунікаційної системи «Інформаційний портал національної поліції України», апеляційний суд зазначає, що матеріали службового розслідування не містять жодних доказів на підтвердження вищевказаних фактів.

Оцінюючи, чи відповідало застосоване до позивача дисциплінарне стягнення критеріям обґрунтованості та пропорційності, суд першої інстанції вірно вказав на те, що такий вид дисциплінарного стягнення як звільнення зі служби є крайнім заходом дисциплінарного впливу та повинен застосовуватись у виняткових випадках і за вчинення особливих дисциплінарних проступків.

Водночас відповідач, усупереч вказаному, належним чином не обґрунтував необхідність застосування до позивача найсуворішого виду дисциплінарного стягнення та неможливість застосування іншого, крім звільнення зі служби в поліції, виду дисциплінарного стягнення, при цьому за місцем роботи позивач характеризується позитивно; обставин, які обтяжують відповідальність позивача, під час дисциплінарного провадження не встановлено.

Наявні у матеріалах справи докази не дають підстав кваліфікувати виявлені порушення як грубе порушення дисципліни, достатнє для застосування такого виду стягнення як звільнення зі служби в поліції.

Правова оцінка правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна полягати насамперед в тому, чи таке рішення прийнято у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно у діях особи є встановлені законом підстави для застосування до нього дисциплінарного стягнення, чи є застосований вид стягнення пропорційним (співмірним) із учиненим особою діянням.

Аналогічний висновок містить постанова Верховного Суду від 4 березня 2020 року по справі № 120/2732/19-а.

Обсяг і зміст вмотивованості рішення суб`єкта владних повноважень, без сумніву, залежить від конкретних обставин, що були предметом дослідження, але в будь-якому випадку у рішенні повинно відображатися те, чим саме ГУНП керувалося, оцінюючи наявність або відсутність обставин, що можуть зумовити втручання у право позивача на працю у спосіб притягнення позивача до відповідальності шляхом звільнення зі служби. При цьому вмотивованість рішення суб`єкта владних повноважень набуває виняткового значення за умови прийняття рішення про звільнення, зважаючи на правові наслідки такого рішення для особи.

В той же час, в даному випадку, відповідачем не надано доказів на підтвердження вчинення саме позивачем дисциплінарного проступку, з яким може бути пов`язано прийняття рішення про його звільнення з займаної Посади.

Враховуючи вищенаведене, суд апеляційної інстанції погоджується із висновком суду першої інстанції, що оскаржувані Накази №№923, 68о/с не відповідають критеріям обґрунтованості та пропорційності.

Таким чином, оскільки судом у цій справі зроблено висновок про протиправність та необхідність скасування Наказів №923, та №68 о/с, підлягають задоволенню також і похідні вимоги про поновлення позивача на Посаді.

При обрахунку середнього заробітку за час вимушеного прогулу, апеляційним судом не встановлено, а скаржниками не висловлено заперечень щодо неправильності визначення суми середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що підлягає стягненню з ГУНП в користь позивача.

Доводи, наведені в апеляційних скаргах не спростовують правильності застосування судом норм матеріального права до встановлених ним на підставі безпосередньо досліджених та оцінених доказів та обставин справи.

Підсумовуючи вищевказане, суд апеляційної інстанції вважає, що висновок суду першої інстанції про наявність підстав для часткового задоволення даного позову ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального та дотриманні норм процесуального права, а тому оскаржуване рішення суду є законними та обґрунтованими і скасуванню не підлягає.

Відповідно до статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З огляду на викладене апеляційний суд приходить до висновку, що суд першої інстанції правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку, доводами апеляційних скарг висновки, викладені в судових рішеннях не спростовуються і підстав для їх скасування немає.

Керуючись статтями 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Національної поліції у Закарпатській області залишити без задоволення, а рішення Закарпатського окружного адміністративного суду від 14 червня 2023 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач В. Я. Качмар
судді О. М. Довгополов
В. С. Затолочний
Повне судове рішення складено 2 листопада 2023 року.