Справа № 176/1488/23
Суддя: Кучма В. В.
Дата ухвалення: 2023-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

справа №176/1488/23
провадження №2-а/176/6/23
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Кучми В.В.,

за участю секретаря судового засідання Коваленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Жовті Води Дніпропетровської області в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про визнання постанови про адміністративне правопорушення незаконною,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області з позовом до полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області та просив постановити судове рішення яким скасувати постанову від 17.06.2023 року серії ЕАС № 7182418 про накладення відносно нього адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн. та провадження у справі закрити.

В обгрунтування вимог позивач посилається на те, що постановою командира взводу старшого сержанта поліції ОСОБА_2 ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області серія ЕАС № 7182418 від 17.06.2023 року його було притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн. за вчинення правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП за те, що 17.06.2023 року о 13 год. 45 хв. в м. Кривий Ріг по вул. Чкаленка керуючи транспортним засобом TOYOTA AVENSIS номерний знак НОМЕР_1 він вчинив порушення п. 30.2 ПДР України, а саме керував автомобілем з номерними знаками, які були закриті сторонніми предметами, а саме металевою сіткою. Позивач вважає, що винесена постанова є незаконною, оскільки заводський тримач номерного знаку ніяким чином не перешкоджав чітко визначити символи номерного знака з відстані більшою ніж 20 метрів. При цьому п. 2.9. ПДР України передбачено, що закритим слід вважати номерний знак, який не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 метрів, а тому підстави вважати, що він порушив вимоги п. 30.2 ПДР відсутні, оскільки такі він не порушував. Більш того, поліцейським в порушення п. 2.9 ПДР не було здійснено замірів відстані, після виміру яких можливо було б прийти до висновку притягнення його до адміністративної відповідальності, а тому вважає, що в його діях відсутній склад правопорушення, оскільки поліцейським Гаврилюком О.Ю. при розгляді справи не були надані жодні докази на підтвердження його вини у вчиненні правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП, а тому просить позов задовольнити, а постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності скасувати.

Ухвалою Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 27.06.2023 року відкрите провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, що відповідає вимогам ст. 257 КАС України. До початку судового засідання від відповідача надійшов відзив на позов.

Позивач ОСОБА_1 належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву згідно якої позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить розглянути справу без його участі.

Відповідач, полк патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області, належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи в судове засідання свого представника не направив. До початку судового розгляду повноважний представник відповідача за довіреністю Кушнір О.В. подала відзив на позов згідно якого в задоволенні позовних вимог просила відмовити посилаючись на те, що 17.06.2023 року в м. Кривий Ріг під час патрулювання по вул. Чикаленка інспектором Гаврилюком О.Ю. дійсно було зупинено водія ОСОБА_1 , який керував автомобілем Тойота Авенсіс з номерними знаками, які були закриті сторонніми предметами, а саме металевою сіткою, чим останній порушив вимоги п. 30.2 ПДР України. В обґрунтування відзиву на позов посилається на те, що до матеріалів відзиву долучено відеозапис реєстратора поліцейського, який подається на оптичному диску та фотознімки, відповідно до яких чітко вбачається, що позивач керував автомобілем Тойота Авенсіс з номерними знаками, які були закриті сторонніми предметами. Щодо посилань позивача на ту обставину, що на момент зупинки транспортного засобу під керуванням ОСОБА_1 інспектором не було зроблено відповідні заміри відстані до автомобіля з метою встановлення видимості номерного знаку, представник відповідача вважає, що такі заміри проводяться лише у разі забрудненості номерного знаку, як то передбачає ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. З урахуванням наведеного вважає, що дії інспектора Гаврилюка О.Ю. є правомірними, вчинені з дотриманням чинного законодавства, крім того позивачу було надано можливість скористатися юридичною допомогою, при цьому було роз`яснено його права, однак останній не забажав скористатись правовою допомогою, а тому вважає винесену постанову законною та в задоволенні позовних вимог просила відмовити.

За вх. № 4615/23 від 31.07.2023 року від позивача ОСОБА_1 надійшла відповідь на відзив згідно якої останній посилався на те, що жодних доказів, що він дійсно керував транспортним засобом в день події матеріали справи не містять. Також зазначає, що відповідач у відзиві спотворює норму п. 2.9 ПДР, вказуючи, що заміри відстані у 20 метрів проводяться лише у разі забрудненості номерного знаку, так як насправді п. 2.9. ПДР забороняє керувати транспортним засобом з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає чітко визначити символи номерного знаку з відстані 20 метрів.

За вх. № 5662/23 від 12.09.2023 року від представника відповідача Кушнір О.В. надійшли заперечення на відповідь на відзив, згідно яких послалась на те, що факт того, що в момент діяння позивач керував транспортним засобом зафіксовано відеозаписом долученим до матеріалів справи. Також послалась на аналогічні доводи викладені у відзиві на позов.

Вивчивши письмові пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і надані в ній сторонами докази на обґрунтування та спростування заявлених позовних вимог,судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Згідно постанови серії ЕАС № 7182414 від 17.06.2023 року вбачається, що 17.06.2023 року о 13 год. 45 хв. в м. Кривий Ріг на вул. Чикаленка, 16 водій ОСОБА_1 керував автомобілем TOYOTA AVENSIS номерний знак НОМЕР_1 з номерними знаками які були закриті сторонніми предметами, а саме металевою плівкою, чим порушив п. 30.2 ПДР та яке підпадає під ознаки адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП (а.с.4).

Дана постанова винесена командиром взводу старшим сержантом поліції Гаврилюком О.Ю. ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області. На підставі справжньої постанови ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення даного правопорушення у вигляді штрафу у розмірі 1190 грн.

Отже, штраф постановою серії ЕАС № 7182414 від 17.06.2023 року накладено правомочним органом, який відповідно до вимог ст.222 КУпАП має право розглядати такі правопорушення, у межах встановленого строку та в межах санкції статті КУпАП.

Вирішуючи спірне питання щодо обгунтованості та законності даної постанови, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст. 2 КАСУ, завданням адміністративного судочинства є захист прав, свобод та інтересів фізичних та юридичних осіб у сфері публічно - правових відносин від порушень з боку у тому числі органів державної влади. У справах щодо оскарження рішень суди перевіряють чи прийняти вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України

Згідно ст. 7 КАСУ, суд вирішує справи відповідно до Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти тільки на підставі, в межах повноважень та способом, які передбачені Конституцією та законами України. А відповідно до положень ст. 55 Конституції України, кожен має право звернутись за захистом прав, які вважає порушеними, у судовому порядку.

Ст. 7 Кодексу України про адміністративні правопорушення встановлює, що ніхто не може бути підданий заходу стягнення у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах та у порядку, встановлених законом. Провадження по справах про адміністративні правопорушення здійснюється на підставі суворого дотримання законності.

У відповідності зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням визнається протиправна, винна дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно зі ст.280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинене адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Після з`ясування обставин справи та перевірки їх доказами, суд не вбачає у діях позивача наявності складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП.

Суд зазначає, що постанову серії ЕАС № 7182414 від 17.06.2023 року відносно ОСОБА_1 винесено з порушенням за ст. 121-3 ч. 1 КУпАП.

Як вбачається та підтверджується фотофіксацією із місця події наданою позивачем ОСОБА_1 17.06.2023 року на автодорозі в м. Кривий Ріг на узбіччі розташований автомобіль поліції та автомобіль TOYOTA із номерним знаком НОМЕР_1 . При цьому номерний знак автомобілю TOYOTA чітко відображений.

Відповідно до частини 1 статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Стаття 62 Конституції України закріплює положення, що відображають сутність презумпції невинуватості: "Особа вважається невинуватою у вчиненні злочину й не може бути піддана покаранню, поки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.

Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину. Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, отриманих незаконним шляхом, а також на припущеннях".

Порядок дорожнього руху на території України відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів від 10 жовтня 2001 року №1306 (надалі - ПДР).

Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із вимогами чинного законодавства.

Відповідно до частини 5 статті 14 Закону України "Про дорожній рух" учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватись вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За змістом статей 1, 13 Закону України "Про Національну поліцію", поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку. Систему поліції складають центральний орган управління поліцією та територіальні органи поліції. Діяльність поліції спрямовується та координується Кабінетом Міністрів України через Міністра внутрішніх справ України згідно із законом.

Пунктом 11 частини 1 статті 23 та пунктом 1 частини 1 статті 35 Закону України "Про Національну поліцію", поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі. Поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Положеннями статті 31 Закону № 580-VIII поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Оскаржуваною постановою позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121-3 КУпАП за порушення пункту 30.2 ПДР України.

Відповідно до вимог пункту 30.2 ПДР забороняється змінювати розміри, форму, позначення, колір і розміщення номерних знаків, крім випадку закріплення заднього номерного знака на додатковому обладнанні, що призначене для тимчасового перевезення багажу або вантажу, наносити на них додаткові позначення або закривати їх, вони повинні бути чисті й достатньо освітлені.

При цьому як витікає із пункту 2.9 ПДР України водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м;

Тобто законодавцем чітко визначено поняття закритого номерного знака, а саме це знак, символи якого не можливо визначити з відстані 20 метрів.

Згідно частини 1 статті 121-3 КУпАП - керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака - тягне за собою накладення штрафу.

Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Порядок розгляду справ про адміністративне правопорушення регламентований главою 22 КУпАП.

Нормами статті 222 КУпАП встановлено, що органи Національної поліції розглядають справи про такі адміністративні правопорушення: про порушення громадського порядку, правил дорожнього руху, правил паркування транспортних засобів, правил, що забезпечують безпеку руху транспорту, правил користування засобами транспорту, правил, спрямованих на забезпечення схоронності вантажів на транспорті, а також про незаконний відпуск і незаконне придбання бензину або інших паливно-мастильних матеріалів (зокрема, передбачені статтями 121, 126 КУпАП).

Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

За положеннями статей 249, 276 КУпАП розгляд адміністративної справи проводиться відкрито і за місцем його вчинення.

Відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07 листопада 2015 року №1395, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає справу. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Поліцейський оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Розглянувши справу про адміністративне правопорушення, поліцейський виносить постанову по справі про адміністративне правопорушення.

Пунктом 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015 року, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Згідно пункту 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачене частиною 1 статті 121-3 КУпАП виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Предметом судового дослідження за даними правовідносинами є правомірність дій суб`єкта владних повноважень щодо встановлення адміністративного правопорушення, законність та обґрунтованість постанови про адміністративне правопорушення.

Стаття 280 КУпАП передбачає, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Приписами частини 2 статті 283 КУпАП встановлено, що постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Відповідно до частини 3 статті 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З адміністративного позову вбачається, що позивач заперечує факт вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП та вважає незаконно винесену постанову поліцейського від 17.06.2023 про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху та накладення стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн., в обґрунтування вимог надав фотографії з місця події, посилаючись на які у позовній заяві зазначив, що з наданих фото вбачається - номерний знак транспортного засобу був чистий і символи номерного знаку чітко визначалися, вимірювання за допомогою технічних засобів відстані з якої номерний знак не було видно, поліцейським не проводились, та відповідно докази про порушення п.2.9 ПДР відсутні.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Аналіз наведеної норм дає підстави для висновку, що порушення Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність Кодексом про адміністративні правопорушення України, має підтверджуватися відповідними доказами, невичерпний перелік яких наведений у ст.251 Кодексу.

У відповідності зі ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У практиці Європейського Суду з прав людини існує тенденція поступової універсалізації понять «обвинувачення за адміністративним проступком» та «обвинувачення ,які мають ознаки злочину»,залежно від ступеня їх суспільної небезпеки (рішення у справі «Лутц проти Німеччини», «Отцюрк проти Німеччини», «Девеєр проти Бельгії», «Адольф проти Австрії» та інші), отже, адміністративне обвинувачення має бути доведено державою ,в особі уповноважених на те посадових осіб,а тому особа,яка притягається до адміністративної відповідальності не зобов`язана доводити свою невинуватість.

Відповідачем було надано до суду відзив на позов, до якого надано відеозапис з бодікамери поліцейського Гаврилюка О.Ю. при відтворенні якого виявлено 4 файла із відеозаписом з місця події. При відтворенні файлу під назвою clip-0 розміром 445676 КБ було встановлено, що на відстані приблизно 2-3 метрів до транспортного засобу перебуває поліцейський та при цьому як і на наданих позивачем ОСОБА_1 кольорових фотографіях номерний знак на автомобілі останнього є чистим та читаємим.

При цьому суд наголошує, що дослідивши усі відео та фото файли на оптичному диску наданого представником відповідача, поліцейський ОСОБА_2 не вчинив жодних дій щодо визначення відстані в межах 20 метрів для встановлення видимості номерного знаку, як то передбачено п. 2.9 ПДР України.

Згідно ст.35 Закону України «Про національну поліцію», поліцейський має право зупинити транспортний засіб, якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Таке положення ПДР забезпечує можливість виконання працівниками поліції покладених на них обов`язків регулювання дорожнього руху, здійснювати контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі (п. 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію»).

Відповідно до ст.249, 276 КУпАП інспектор патрульної поліції має право здійснювати розгляд адміністративної справи на місці вчинення адміністративного правопорушення, де він несе службу в той час.

Водночас, фактичні обставини адміністративного правопорушення,передбаченого ч.1 ст.121-3 КУпАП, викладені у постанові відносно ОСОБА_1 при розгляді справи в суді не знайшли свого підтвердження достатніми допустимими та належними доказами, що відповідало б стандартам доказування «поза розумним сумнівом»,який знайшов своє втілення у практиці Європейського Суду з прав людини,зокрема,у справі «Коробов проти України».

Таким чином, в матеріалах справи про адміністративне правопорушення, відсутні безперечні докази того, що позивач вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 121-3 КУпАП.

Відповідно до ч. 3 ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватись на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Оскільки відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів, котрі б підтверджували вчинення позивачем правопорушення та правомірність притягнення його до адміністративної відповідальності, тому суд прийшов до висновку, що постанова є не законною і підлягає скасуванню.

Як передбачено ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

Таким чином, оцінюючи у сукупності обставини у справі, характер виявленого порушення, наведені сторонами і досліджені у судовому засіданні належні докази, суд приходить висновку, що адміністративне стягнення щодо позивача накладено правомочним органом, який має право розглядати такі правопорушення, у межах встановленого строку накладання адміністративного стягнення. Але враховуючи, що провадження у справі щодо ОСОБА_1 за ст. 121-3 ч. 1 КУпАП командиром взводу старшим сержантом поліції Гаврилюком О.Ю. ППП в м. Кривий Ріг УПП в Дніпропетровській області проведено однобічно, обставини щодо виявленого ним порушення в постанові відображені не повно і не підтверджені належними доказами, у звязку з чим суд знаходить підстави для скасування постанови серії ЕАС № 7182414 від 17.06.2023 року про накладання адміністративного стягнення щодо позивача як необґрунтованої та винесеної без достатніх правових підстав.

З огляду на викладене, керуючись ст.ст.19, 129 Конституції України, ч. 1 ст. 121-3, ст. 222, ст. 254, 256, 268, 283, 288 КУпАП, ст.ст. 9, 77, 90, 242, 244 - 245, 286 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 до полку патрульної поліції в м. Кривий Ріг Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області про визнання постанови про адміністративне правопорушення незаконною - задовольнити.

Скасувати постанову про накладання адміністративного стягнення серії ЕАС № 7182414 від 17.06.2023 року щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121-3 КУпАП та закрити справу про адміністративне правопорушення.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції України в Дніпропетровській області на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Дніпропетровськ, РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованого та мешкаючого за адресою АДРЕСА_1 , судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Рішення може бути оскаржено безпосередньо до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду або через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя В. В. Кучма