Справа № 460/7171/23
Суддя: Н.О. Дорошенко
Дата ухвалення: 2023-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІВНЕНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

02 листопада 2023 року м. РівнеСправа №460/7171/23

Рівненський окружний адміністративний суд у складі судді Дорошенко Н.О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом:

ОСОБА_1
доГоловного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області, Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинення певних дій,
В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернулася до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (далі ГУ ПФУ в Рівненській області, відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (далі ГУ ПФУ в м. Києві, відповідач-2), в якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача-2 від 08.03.2023 №55 про відмову у переведенні позивача на пенсію за віком, яка призначається відповідно до пункту 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України Про державну службу від 10.12.2015 №889-VІІІ та статті 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 №3723-ХІІ;

зобов`язати відповідача-1 перевести позивача з 01.03.2023 на пенсію за віком відповідно пункту 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України Про державну службу від 10.12.2015 №889-VІІІ та статті 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 №3723-ХІІ, зарахувавши до стажу державної служби період роботи в органах Митної служби України з 08.02.1993 по 28.02.2023, обчисливши таку пенсію виходячи із 60% усіх без винятку складових заробітної плати, відображеної у довідках, виданих Рівненською митницею №7.13-22-12/97 від 01.03.2023, №7.13-22-12/98 від 01.03.2023, та виплатити заборгованість, яка виникне у зв`язку з цим.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Рівненській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з досягненням пенсійного віку 60 років. У зв`язку зі звільненням з посади, робота на якій дає право на призначення пенсії державного службовця, маючи стаж роботи на посаді державного службовця станом на 01.05.2016 понад 20 років, а на дату звільнення понад 30 років, вона вважає, що набула право на призначення пенсії відповідно до пункту 10 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 № 889-VIII та статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 № 3723-ХІІ. 01.03.2023 позивач подала відповідачу заяву про перерахунок пенсії шляхом переходу на пенсію за віком державного службовця та надала всі необхідні документи. Проте рішенням відповідача-2 від 08.03.2023 №55 відмовлено в перерахунку пенсії у спосіб переведення з пенсії за віком на пенсію державного службовця з підстав відсутності необхідної кількості стажу державної служби, а для зарахування до такого стажу періодів роботи в митних органах підстави відсутні, оскільки в такі періоди позивачу присвоювалися персональні та спеціальні звання, а не ранг державного службовця. Відтак відповідач вважає, що посади, які обіймала позивач, не відносяться до відповідних категорій посад державної служби.

Позивач покликається до статті 588 Митного кодексу України та вказує, що період роботи (служби) посадових осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в митних органах зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу". Відтак, вважає, що відповідач-2 протиправно не зарахував до страхового стажу періоди її роботи в митних органах з 08.02.1993 по 28.02.2023 та протиправно відмовив у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про державну службу", внаслідок чого порушив гарантоване державою право на пенсійне забезпечення.

Ухвалою від 21.03.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні). Відповідачам встановлено строк для подання відзиву на позов.

Відповідач-1 подав відзив, у якому заперечив проти позовних вимог. Зазначив, що 01.03.2023 позивач звернулася до органу Пенсійного фонду із заявою щодо переходу з пенсії за віком, призначеної на підставі статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу. Вказав, що розділом XI Прикінцеві та перехідні положення Закону України Про державну службу від 10.12.2015 №889-VІІІ визначено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Згідно з Порядком призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622, на призначення пенсії відповідно до Закону України Про державну службу від 16.12.1993 №3723-ХІІ мають право особи, які станом на 01.05.2016 мають не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 означеного Закону та актами Кабінету Міністрів України. Зазначив, що відповідачем-2 було розглянуто заяву позивача і долучені до заяви документи та 08.03.2023 прийнято рішення №55 про відмову у переведені на пенсію за віком згідно із Законом України Про державну службу у зв`язку з відсутністю необхідного стажу державного службовця. Оскільки на день набрання чинності Законом України Про державну службу від 10.12.2015 №889-VІІІ (01.05.2016) позивач була посадовою особою митних органів, то підстави для переведення позивача з пенсії за віком, призначеної на умовах Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, на пенсію за віком на умовах Закону України Про державну службу відсутні, адже періоди роботи посадових осіб в органах державної митної служби на посадах, в період перебування на яких були присвоєні персональні чи спеціальні звання, не зараховуються до стажу роботи, який дає право на призначення пенсії за нормами Закону України Про державну службу. Зазначив, що за нормами Митного кодексу України посадовим особам митних органів присвоюються спеціальні звання, а не ранги державних службовців. Крім того, звернув увагу, що в трудовій книжці позивача наявний запис про прийняття присяги державного службовця 05.06.1995, при цьому відомості про присвоєння рангу державного службовця після прийняття присяги відсутні, а 28.12.1999 вперше присвоєно персональне звання Радник митної служби 3 рангу. Вважає, що відповідач-2 діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

Відповідач-2 подав відзив, у якому заперечив проти позовних вимог. Зазначив, що позивач отримує пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Згідно з записами в трудовій книжці позивач у період з 08.02.1993 по 28.02.2023 працювала в органах Митної служби України. За змістом частини третьої статті 3 Закону України Про державну службу від 10.12.2015 №889-VІІІ дія цього Закону не поширюється, зокрема, на осіб рядового і начальницького складу правоохоронних органів та працівників інших органів, яким присвоюються спеціальні звання, якщо інше не передбачено законом. Таким чином, для зарахування періодів роботи в органах Митної служби України до стажу державної служби підстави відсутні, оскільки у вказаних органах ОСОБА_1 присвоювалися персональні та спеціальні звання. Оскільки у позивача відсутній необхідний стаж державної служби, то права на призначення пенсії за віком згідно із Законом України Про державну службу від 10.12.2015 №889-VІІІ вона не має. У зв`язку з цим органом Пенсійного фонду було прийнято рішення про відмову позивачу у переведенні на бажаний вид пенсії. Відповідач-2 вважає, що діяв в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Просив у задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

З`ясувавши доводи та аргументи сторін, на яких ґрунтуються їх вимоги та заперечення, перевіривши їх дослідженими доказами, оцінивши їх у сукупності на підставі чинного законодавства, суд встановив та врахував таке.

ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Рівненській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

01.03.2023 ОСОБА_1 звернулася до органу Пенсійного фонду із заявою щодо переведення її з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу.

Рішенням ГУ ПФУ в м. Києві від 08.03.2023 №55 позивачу відмовлено у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу, оскільки у період роботи в митних органах їй присвоювалися персональні та спеціальні звання, а тому відсутні підстави для зарахування таких періодів до стажу державної служби. Пенсійний орган вказав, що згідно зі статтею 3 Закону України Про державну службу від 10.12.2015 №889-VІІІ дія цього Закону не поширюється, зокрема, на осіб рядового і начальницького складу правоохоронних органів та працівників інших органів, яким присвоюються спеціальні звання, якщо інше не передбачено законом. Оскільки у ОСОБА_1 відсутній необхідний стаж державної служби, то право на призначення пенсії за віком згідно із Законом України Про державну службу від 10.12.2015 №889-VІІІ у неї відсутнє.

Вважаючи таке рішення протиправним, ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, які виникли між сторонами, суд враховує таке.

Частиною першою статті 4 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV) визначено, що законодавство про пенсійне забезпечення в Україні, яке базується на Конституції України, складається з Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, цього закону, Закону про недержавне пенсійне забезпечення, законів, якими встановлюються умови пенсійного забезпечення, відміни від загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та недержавного пенсійного забезпечення, міжнародних договорів з пенсійного забезпечення, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також інших законів та нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до законів про пенсійне забезпечення в Україні.

Відповідно до частини першої статті 9 Закону №1058-IV відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Статтею 10 Закону №1058-IV передбачено, що особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором. Особі, яка має право на довічну пенсію, призначається один з видів довічної пенсії за її вибором.

Як встановлено судом зі змісту позовної заяви, позивач вважає, що досягнувши пенсійного віку 60 років та маючи загальний стаж роботи державної служби понад 30 років на дату звільнення та понад 20 років станом на 01.05.2016, вона набула право на вибір пенсії, яка може їй виплачуватись:

1. За віком відповідно до Закону №1058-IV; або

2. За віком як державному службовцю з особливим порядком її обчислення, виходячи із заробітної плати за роботу на державній службі.

Принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях, визначає Закон України Про державну службу від 10.12.2015 №889-VIII (далі - Закон №889-VIII), який набув чинності 01.05.2016.

Відповідно до статті 90 Закону №889-VIII пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Згідно з пунктом 10 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VІІІ державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII (далі - Закон №3723-XII) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Згідно з пунктом 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-ХІІ та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Отже, за наявності в особи станом на 01 травня 2016 року певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01 травня 2016 року на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст. 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону №3723-ХІІ на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 1058-15, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пенсія за віком у розмірах, передбачених частиною першою цієї статті, призначається за наявності страхового стажу, встановленого для призначення пенсії за віком відповідно Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування особам, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України Про державну службу та актами Кабінету Міністрів України мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України Про державну службу у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Таким чином, після 01.05.2016 (дата набрання чинності Законом №889-VIII) зберігають право на призначення пенсії державного службовця відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ лише ті особи, які мають стаж державної служби, визначений пунктами 10, 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII, та мають передбачені ч.1 ст.37 Закону №3723-ХІІ вік і страховий стаж.

Суд враховує, що відповідно до п. 17 ч. 3 ст. 3 Закону №889-VІІІ дія цього Закону не поширюється на осіб рядового і начальницького складу правоохоронних органів та працівників інших органів, яким присвоюються спеціальні звання, якщо інше не передбачено законом.

При цьому, пунктом 7 частини другої статті 3 Закону №889-VІІІ передбачено, що дія цього Закону поширюється на державних службовців державних органів, особливості проходження державної служби в яких визначені статтею 91 цього Закону.

За змістом абзацу 1 частини дванадцятої статті 91 Закону №889-VІІІ особливості вступу, проходження та припинення державної служби, зокрема, митних та податкових органах, регулюються цим Законом з урахуванням особливостей, визначених спеціальним законодавством у відповідній сфері.

Пенсійне забезпечення посадових осіб митних органів визначає стаття 588 Митного кодексу України, згідно з якою пенсійне забезпечення посадових осіб митних органів здійснюється в порядку та на умовах, передбачених Законом України "Про державну службу". При цьому період роботи (служби) зазначених осіб (у тому числі тих, яким присвоєні спеціальні звання) в митних органах зараховується до стажу державної служби та до стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, що дає право на призначення пенсії відповідно до Закону України "Про державну службу", незалежно від місця роботи на час досягнення віку, передбаченого зазначеним Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 569 Митного кодексу України працівники митних органів, на яких покладено виконання завдань, зазначених у статті 544 цього Кодексу, здійснення організаційного, юридичного, кадрового, фінансового, матеріально-технічного забезпечення діяльності цих органів, є посадовими особами. Посадові особи митних органів є державними службовцями.

Порядок та умови призначення пенсій особам, які працювали на посадах віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, здійснюється відповідно до Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 (далі - Порядок №622).

Пунктом 2 Порядку №622 передбачено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-XII (далі - Закон) мають право особи, які на день набрання чинності Законом №889-VIII: мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Відтак, розділом XI Прикінцеві та перехідні положення Закону №889-VIII чітко визначено, що за наявності у особи станом на 01.05.2016 певного стажу держслужби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років стажу держслужби незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на держслужбі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до ст.37 Закону №3723-ХІІ, але за певної додаткової умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Як встановлено судом з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент звернення до органу Пенсійного фонду із заявою щодо переведення її на пенсію за віком відповідно до Закону України Про державну службу (01.03.2023) досягла віку 60 років 26 днів.

Орган Пенсійного фонду вказав, що на дату звернення із такою заявою у позивача відсутній необхідний стаж державної служби, який дає право на призначення пенсії за віком на умовах, визначених ст.37 Закону №3723-ХІІ.

Перевіряючи наявність у позивача необхідного страхового стажу на посаді державного службовця для призначення за віком на умовах, визначених ст. 37 Закону №3723-ХІІ, суд встановив та врахував таке.

Згідно з ч. 1 ст. 24 Закону №1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Частиною другою статті 24 Закону №1058-IV передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно з ч. 3 ст. 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків з урахуванням сум страхових внесків, сплачених виходячи з мінімальної заробітної плати, є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) (далі Порядок №637).

Згідно з п. 1 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п. 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З аналізу наведених правових норм слідує, що документами, які підтверджують періоди роботи особи для зарахування до її страхового стажу, є трудова книжка із записом про характер виконуваної роботи, а у разі відсутності в трудовій книжці таких відомостей - довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Для підтвердження страхового стажу позивачем при зверненні до відповідача із заявою про переведення на інший вид пенсії від 01.03.2023 було надано трудову книжку серії НОМЕР_1 (дата заповнення 25.06.1985) та вкладку до трудової книжки серії НОМЕР_2 (дата заповнення 16.12.2014), згідно з якими:

- 08.02.1993 призначена інспектором Рівненської митниці. Підстава: наказ №32ОС від 08.02.1993 (запис №15);

- 22.12.1994 призначена старшим інспектором Рівненської митниці. Підстава: наказ №469-3к від 22.12.1994 (запис №16);

- 05.06.1995 прийнято присягу державного службовця (запис №17);

- 10.04.1997 звільнена у зв`язку з ліквідацією митниці (п.1 ст.40 КЗпП України). Підстава: наказ №88-ос від 08.04.1997 (запис №18);

- 11.04.1997 призначена головним інспектором відділу митних доходів та платежів. Підстава: наказ №100-ос від 11.04.1997 (запис №19);

- 19.12.1998 переведена на посаду головного інспектора відділу тарифів і митної вартості. Підстава: наказ №45-к від 18.12.1998 (запис №20);

- 06.08.2003 призначена на посаду начальника сектору контролю митної вартості відділу контролю митної вартості та номенклатури. Підстава: наказ №108-к від 06.08.2003 (запис №23);

- 16.09.2009 переведена на посаду головного інспектора відділу контролю митної вартості. Підстава: наказ №163-к від 15.09.2009 (запис №27);

- 10.09.2010 призначена на посаду начальника сектору контролю митної вартості відділу контролю митної вартості та класифікації товарів. Підстава: наказ №294-к від 10.09.2010 (запис №28);

- 25.08.2011 призначена на посаду начальника відділу контролю митної вартості та класифікації товарів. Підстава: наказ ДМСУ №1799-к від 25.08.2011 (запис №29);

- 01.02.2012 переведена на посаду начальника відділу митних платежів. Підстава: наказ ДМСУ №202-к від 31.01.2012 (запис №31);

- 06.06.2013 звільнена із займаної посади у порядку переведення до Рівненської митниці Міндоходів відповідно до п.5 ст.36 КЗпП України. Підстава: наказ №194-к від 06.06.2013 (запис №32);

- 07.06.2013 призначена на посаду начальника відділу контролю митної вартості, класифікації товарів регулювання ЗЕД, у порядку переведення з Рівненської митниці. Підстава: наказ №50-к від 06.06.2013 (запис №33);

- 16.12.2014 переведена на посаду заступника начальника управління начальник відділу митних платежів та класифікації товарів Управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Рівненської митниці ДФС. Підстава: наказ №70-к від 15.12.2014 (запис №36);

- 14.04.2016 переведена на посаду начальника Управління адміністрування митних платежів Рівненської митниці ДФС. Підстава: наказ №166-к від 13.04.2016 (запис №37);

- 25.09.2018 переведена на посаду начальника Управління адміністрування митних платежів та митно-тарифного регулювання Рівненської митниці ДФС. Підстава: наказ №259-о від 20.09.2018 (запис №38);

- 10.12.2019 звільнена із займаної посади у порядку переведення до Поліської митниці Держмитслужби відповідно до п.5 ст.36 КЗпП України. Підстава: наказ №332-о від 09.12.2019 (запис №39);

- 11.12.2019 призначена на посаду начальника Управління контролю митної вартості, класифікації, походження товарів та прогнозування надходження Поліської митниці Держмитслужби в порядку переведення з Рівненської митниці ДФС. Підстава: наказ №181-о від 11.12.2019 (запис №40);

- 10.08.2020 переведена на посаду начальника Управління адміністрування митних платежів, митної вартості та класифікації товарів Поліської митниці Держмитслужби. Підстава: наказ №163-о від 07.08.2020 (запис №43);

- 23.12.2021 звільнена із займаної посади у порядку переведення до Рівненської митниці відповідно до п.5 ст.36 КЗпП України. Підстава: наказ №340-о від 23.12.2021 (запис №44);

- 24.12.2021 призначена на посаду заступника начальника управління начальника відділу контролю митної вартості управління митних платежів, контролю митної вартості та митно-тарифного регулювання ЗЕД Рівненської митниці в порядку переведення з Поліської митниці Держмитслужби з 24.12.2021. Підстава: наказ №493-о від 23.12.2021 (запис №46);

- 18.10.2022 переведена на посаду начальника Управління митних платежів, контролю митної вартості митно-тарифного регулювання ЗЕД Рівненської митниці. Підстава: наказ №273-о від 14.10.2022 (запис №47);

- 28.02.2023 припинено державну службу та звільнену із займаної посади у зв`язку з виходом на пенсію відповідно до п.7 ч.1 ст.83 Закону України «Про державну службу». Підстава: наказ №33-о від 20.02.2023 (запис №48).

На час звернення до органу Пенсійного фонду із заявою про переведення на інший вид пенсії (01.03.2023) позивач не працює.

Отже, суд встановив, що записи трудової книжки, вкладки до трудової книжки та довідка Рівненської митниці від 01.03.2023 №7.13-1/12/10-12/1308 в повній мірі підтверджують зайнятість позивача у період з 08.02.1993 по 28.02.2023 на посадах, до повноважень яких віднесене виконання основних завдань, передбачені ч. 2 ст. 544 Митного кодексу України.

Із записів трудової книжки також встановлено, що в період з 08.02.1993 по 28.02.2023 позивачу присвоювались спеціальні звання: інспектор митої служби ІІІ рангу; інспектор митої служби ІІ рангу; інспектор митої служби І рангу; радник митної служби ІІІ рангу; радник митної служби ІІ рангу; радник митної служби І рангу; радник податкової та митної справи І рангу; радник митної служби І рангу.

Процедуру присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів та осіб, уповноважених їх присвоювати, визначено Порядком присвоєння спеціальних звань посадовим особам органів доходів і зборів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 23.10.2013 №839 (далі - Порядок №839) (постанова втратила чинність у частині, що стосується присвоєння спеціальних звань посадовим особам митних органів згідно з Постановою КМ України №501 від 17.06.2020).

Згідно п. 9 Порядку №839 посадовій особі, яка перебувала на державній службі та вперше призначена на посаду в органах доходів і зборів, присвоюється спеціальне звання за посадою, на яку призначено особу, з урахуванням встановленого співвідношення рангів державних службовців. Особам, які приймаються на роботу до органів доходів і зборів та яким раніше присвоєно спеціальні звання державної податкової або митної служби, спеціальні звання присвоюються з урахуванням співвідношення, визначеного законом.

Постановою Кабінету Міністрів України №306 від 20.04.2016 "Питання присвоєння рангів державних службовців та співвідношення між рангами державних службовців і рангами посадових осіб місцевого самоврядування, військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями" (далі - Постанова №306) затверджено Порядок присвоєння рангів державних службовців, співвідношення рангів державних службовців і військовими званнями, дипломатичними рангами та іншими спеціальними званнями згідно з додатками 1-10.

Додатками 6, 13 Постанови №306 передбачено, що спеціальне звання "Радник митної служби IІІ рангу" прирівнюється до 6 рангу державного службовця, "Інспектор митної служби I рангу" прирівнюється до 7 рангу державного службовця, "Інспектор митної служби IІ рангу" прирівнюється до 8 рангу державного службовця, "Інспектор митної служби IІІ рангу" прирівнюється до 9 рангу державного службовця.

Отже, посадові особи митних органів, яким присвоєно спеціальні звання, є державними службовцями зі спеціальним статусом, а тому період проходження служби в митних органах має зараховуватися до стажу державної служби, який дає право на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про Державну службу».

Механізм обчислення стажу державної служби визначає Порядок обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 №229 (далі Порядок №229).

Згідно з п.3 Порядку №229 документом для визначення стажу державної служби є трудова книжка, копія послужного списку, військовий квиток та інші документи, які відповідно до законодавства підтверджують стаж роботи (довідки, виписки з наказів, дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, тощо).

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж державної служби обчислюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, а також архівними установами.

Таким чином, вищевказані періоди роботи позивача не потребують додаткових документів для їх підтвердження, оскільки відповідно до положень п. 3 Порядку № 229 трудова книжка є основним документом для визначення стажу державної служби.

Крім того, відповідно до вимог п. 2 Порядку № 229 обчислення стажу державної служби здійснює служба управління персоналом державного органу.

Так, згідно з довідкою від 01.03.2023 №7.13-1/12/10-12/1308 Рівненською митницею здійснено обчислення стажу державної служби позивача, який складає 30 років 00 місяців 21 день.

Відповідно до пункту 6 Порядку №229 стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом №889-VIII обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону № 889-VIII.

Згідно з пунктом 8 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.

Отже, при зарахуванні позивачу стажу роботи на посадах в митних органах з 01.05.2016 слід керуватися Порядком №229, а в період з 08.02.1993 по 30.04.2016 - Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283.

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283, до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах керівних працівників і спеціалістів в апараті органів, зокрема, митного контролю.

Таким чином, періоди роботи позивача на вищевказаних посадах в митних органах з 08.02.1993 по 28.02.2023 (загалом понад 30 років) підлягають зарахуванню до стажу державної служби, а відтак незарахування відповідачами вказаного періоду позивачу до стажу державної служби є протиправним.

Суд також зазначає, що та обставина, що позивач склала присягу державного службовця 05.06.1995, не змінює умов для призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про державну службу".

За сукупністю встановлених обставин, враховуючи, що на дату подання заяви про перехід на пенсію державного службовця позивач досягла 60 років, звільнилась з посади державного службовця, її спеціальний стаж державної служби як станом на 01.05.2016, так і станом на дату подання заяви, складав понад 20 років, суд дійшов висновку, що позивач набула право на призначення пенсії відповідно до пункту 10 розділу XI Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про державну службу" від 10 грудня 2015 року №889-VIII та статті 37 Закону України «Про державну службу» від 16 грудня 1993 року №3723-XII.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною першою статті 2 КАС України визначено, що завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частина друга статті 2 КАС України передбачає, що у справах щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень, суди перевіряють, зокрема, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

За встановлених обставин суд дійшов висновку, що оспорюване рішення відповідача-2 про відмову в переведенні ОСОБА_1 на пенсію за віком згідно з Законом України "Про державну службу" є необґрунтованим, а тому підлягає скасуванню із зобов`язанням відповідача-1 перевести ОСОБА_1 з 01.03.2023 на пенсію за віком відповідно пункту 10 Закону України Про державну службу від 10.12.2015 №889-VІІІ та статті 37 Закону України Про державну службу від 16.12.1993 №3723-ХІІ, зарахувавши до стажу державної служби період роботи в митних органах з 08.02.1993 по 28.02.2023.

При цьому, таке рішення суду не призведе до втручання у дискреційні повноваження відповідача, оскільки дискреційні повноваження не є необмеженими (абсолютними) та закінчуються з прийняттям таким органом Пенсійного фонду певного рішення, яке свідчить про те, що він скористався наданим йому правом свободи дій для його винесення (дискреційними повноваженнями), чим виключив можливість прийняття іншого рішення.

Така позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21.03.2019 у справі №817/498/17 (№К/9901/44445/18), які є обов`язковими для врахування судами в силу вимог ч.5 ст.242 КАС України.

Відповідно до п. 4 Порядку №622 пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права, в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. При цьому:

- посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби (або прирівняною до неї у разі відсутності у державному органі відповідних посад державної служби);

- розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні;

- у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 р., середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 р. на кількість таких місяців. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 р., а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 р. на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 р. як за повний місяць;

- матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.

За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 р., за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.

Згідно з ч. 1 ст. 66 Закону України Про пенсійне забезпечення від 05.11.1991 №1788-ХІІ, до заробітку для обчислення пенсії включаються всі види оплати праці (виплат, доходу), на які відповідно до Закону України Про збір на обов`язкове державне пенсійне страхування нараховується збір на обов`язкове державне пенсійне страхування, в межах максимальної величини фактичних витрат на оплату праці найманих працівників, оподатковуваного доходу (прибутку), сукупного оподатковуваного доходу (граничної суми заробітної плати (доходу), з яких справляються страхові внески (збори) до соціальних фондів, що діяла на день одержання зазначеного заробітку (виплат, доходу).

Відповідно до ст. 41 Закону №1058-IV до виплат (доходів), що враховуються в заробітну плату (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, належать, зокрема: суми виплат, отримуваних застрахованою особою після набрання чинності цим Законом, з яких згідно з цим самим Законом були фактично нараховані (обчислені) та сплачені страхові внески; суми виплат, отримуваних застрахованою особою до набрання чинності цим Законом, у межах сум, на які відповідно до законодавства, що діяло раніше, нараховувалися внески на державне соціальне страхування або збір на обов`язкове державне пенсійне страхування.

Довідками Рівненської митниці від 01.03.2023 №7.13-22-12/97 та №7.13-22-12/98 підтверджуються складові заробітної плати для призначення ОСОБА_1 пенсії державного службовця, а також зазначено, що на всі види оплати праці, включені в довідку, нараховано єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Враховуючи викладене, позивач має право на обчислення пенсії як особа, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, виходячи із 60% усіх без винятку складових заробітної плати, відображених у довідках, виданих Рівненською митницею №7.13-22-12/97 від 01.03.2023, №7.13-22-12/98 від 01.03.2023, та право на її виплату з 01.03.2023, з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, відповідають обставинам справи, підтверджені належними й допустимими доказами. Відповідачі не виконали процесуального обов`язку доказування та не довели правомірності своєї поведінки у спірних правовідносинах. Отже позов слід задовольнити повністю.

Судові витрати по сплаті судового збору суд присуджує на користь позивача відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 241-246, 255, 263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 08.03.2023 №55 про відмову ОСОБА_1 у переведенні на інший вид пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області перевести ОСОБА_1 з 01.03.2023 на пенсію за віком відповідно пункту 10 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України "Про державну службу" від 10.12.2015 №889-VІІІ та статті 37 Закону України "Про державну службу" від 16.12.1993 №3723-ХІІ, зарахувавши до стажу державної служби період роботи в митних органах з 08.02.1993 по 28.02.2023, обчисливши таку пенсію як особі, яка станом на 01.05.2016 має стаж роботи на посаді, віднесеній до категорій посад державної служби, більше 20 років, виходячи із 60% усіх без винятку складових заробітної плати, відображених у довідках, виданих Рівненською митницею №7.13-22-12/97 від 01.03.2023 та №7.13-22-12/98 від 01.03.2023, та здійснити виплату такої пенсії з 01.03.2023 з урахуванням раніше виплачених сум.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві судові витрати по сплаті судового збору в сумі 429,44 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області судові витрати по сплаті судового збору в сумі 429,44 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_3 )

Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, 16, м. Київ, 04053. ЄДРПОУ/РНОКПП 42098368) Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області (вул. Олександра Борисенка, буд. 7, м. Рівне, Рівненська обл., 33028. ЄДРПОУ/РНОКПП 21084076)

Повний текст рішення складений 02 листопада 2023 року.

Суддя Н.О. Дорошенко