Справа № 629/5422/23
Суддя: ТКАЧЕНКО О. А.
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 629/5422/23
Провадження№2-а/629/22/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.10.2023 року Лозівський міськрайонний суд Харківської області у складі головуючого судді Ткаченка О.А., за участю секретаря Торенко Ю.П. розглянувши у судовому засіданні адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Харківській області, третьої особи поліцейського ВРПП Лозівського РВП ГУНП в Харківській області Мальцева Юрія Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

встановив:

Позивач звернулася до суду з адміністративним позовом до відповідача та третьої особи, в якому просить скасувати постанову серії №БАД №324707 від 08.09.2023 про накладення адміністративного стягнення y справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, винесену поліцейським ВРПП Лозівського РВП ГУНП в Харківській області сержантом поліції Мальцевим Ю.С. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП. Закрити справу про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності. Свої вимоги мотивує тим, що інспектором Лозівського РВП ГУНП в Харківській області Мальцевим Ю.С. неправомірно винесено відносно неї постанову про адміністративне правопорушення від 08.09.2023 серії БАД №324707 за ч.1 ст.122 КУпАП і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. В оскаржуваній постанові зазначено, що вона начебто «наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому знаходилися пішоходи, не зменшила швидкість руху, не зупинилася, щоб надати дорогу пішоходам, чим порушила п.18.1 ПДР». При цьому, в постанові інспектором зроблено висновок, що зазначеними діями вона нібито вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, яке передбачає накладення штрафу в розмірі 340 грн. Із вказаними звинуваченнями вона не згодна. Вважає, що оскаржувана постанова про притягнення її до адміністративної відповідальності винесена протиправно та підлягає скасуванню, оскільки в її діях відсутній склад адміністративного правопорушення із самого початку, коли поліцейський зупинив її, почалися порушення її прав. Поліцейський не попередив її, що під час їх розмови ним ведеться відео-фіксація; не роз`яснив їй її права; не дав можливості у повній мірі надати її пояснення з приводу обставин. Звісно, якщо б вона мала змогу пояснити свою точку зору по ситуації, в якій відповідач її звинуватив, вона б пояснила, що в тому випадку дотримувалась усіх правил дорожнього руху, оскільки її швидкість була близько 5-10 км/г і вона жодним чином не завадила руху пішоходам. І все ж таки, якщо б вона заздалегідь побачила того пішохода, то надала йому б дорогу. Але поряд з пішохідним переходом стояв транспортний засіб з порушенням ПДР (менше ніж 10 м); зустрічний транспортний засіб також завадив її огляду; вона тільки виїхала з прилеглої території, упевнилась, що нікому не заважатиме на головній дорозі, на якій збиралася рухатись; в тій ситуації, якби вона і побачила в останній момент пішохода, їй треба було б вдатися до екстреного гальмування, чого вона точно б не робила в той момент, оскільки не було обґрунтованих підстав та ще й 2-річна дитина в салоні. Більш того, поліцейський, наділений повноваженням розглядати справи у сфері порушень ПДР України, виніс постанову без жодного розгляду. Окрім того, вважаю, що відповідачем винесено оскаржувану постанову із істотним порушенням її прав та правових гарантій. Постанову винесено «на місці вчинення правопорушення» (просто на дорозі) та відразу після того, як правопорушення, нібито, було вчинено. За таких умов вона не мала часу та фізичної можливості скористатися своїми правами, передбаченими ст.268 КУпАП України, зокрема, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися правовою допомогою, тощо.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні на задоволенні адміністративного позову наполягала з викладених у позові підстав, зазначила, що того дня вона виїхала зі стоянки біля магазину АТБ та рухалася по головній дорозі в бік «китайської стіни» зі швидкістю 5-10 км/год., бо розуміла, що поруч знаходиться «Центральний ринок» де є пішохідний перехід і постійний рух пішоходів, в момент коли вона повертала на перехресті праворуч в бік китайської стіни, то почула сигнал поліцейського авто з вимогою зупинитись. Після зупинки до неї підійшов працівник поліції та повідомив, що вона порушила ПДР, що саме на той момент їй було не зрозуміло і вона попросила показати їй відео. Працівник поліції попросив у неї водійське посвідчення, яке вона пред`явила після чого їй показали відео. Після перегляду відео вона пояснила, що біля пішохідного переходу з порушенням ПДР стояла автівка, яка заважала її огляду на пішохідний перехід, через це вона не помітила пішохода та зазначила що це навіть видно на відео. В супереч її пояснень на неї склали постанову про адміністративне правопорушення. Вона вважає, що справу розглянули необ`єктивно та не врахували повністю її думку. Зазначила, що на місці можливо було відтворити її маршрут і працівники поліції могли впевнитись в тому, чи видно їй було пішохода чи ні, через припаркований автомобіль. Крім цього працівником поліції їй взагалі не роз`яснювалися її права.

Представник відповідача К.Мостова в судове засідання не з`явилася, надала відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позовних вимог заперечувала і просила відмовити позивачу у задоволенні позову, оскільки 08.09.2023 о 11-23 год. в м.Лозова по вул.Павлоградській, вона керувала автомобілем «AUDI A4» реєстраційний номер НОМЕР_1 та наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу не зменшила швидкість та не зупинилася, чим створила перешкоду для пішоходів, чим порушила п.18.1 Правил дорожнього руху України. Твердження позивачки, що вона нібито дотримувалась усіх правил дорожнього руху, спростовується відеозаписом, який було долучено до матеріалів справи третьою стороною. При цьому у позовній заяві позивачка і сама не заперечує факту, що не побачила пішохода, який рухався по пішохідному переходу та не надала йому дорогу. Крім того, позивачка не заперечує той факт, що 08.09.2023 саме вона була за кермом транспортного засобу «AUDI A4» реєстраційний номер НОМЕР_2 , і була зупинена працівником поліції, який в подальшому розглянув справу про адміністративне правопорушення та застосував відносно позивачки адміністративне стягнення у вигляді штрафу 340 грн. Те, що позивачка заздалегідь не побачила пішохода та те, що їй нібито заважали інші транспортні засоби зробити це не свідчить про відсутність в діях позивачки складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП. Отже, винесення оскаржуваної постанови про притягнення до адміністративної відповідальності позивача відповідало вимогам закону та посадовим інструкціям поліцейського і було спрямоване на дотримання безпеки дорожнього руху. Також поліцейський мав Законні підстави виносити постанову на місці зупинки транспортного засобу за ч.1 ст.122 КУпАП, без складання протоколу про адміністративне правопорушення. 3 огляду на постанову серії БАД №324707 від 08.09.2023 вбачається, що поліцейським були роз`ясненні права позивачки, відповідно до статей 268 та 289 КУпАП, про що свідчить власноручний підпис позивачки у вказаній постанові.

Третя особа, поліцейський ВРПП Лозівського РВП ГУНП в Харківській області Мальцев Ю.С. надав письмові пояснення і у судовому засіданні надав показання згідно яких 08.09.2023 під час патрулювання по вул.Павлоградській м.Лозова, було виявлено авто марки «Audi А4», який рухався по вул.Павлоградській, на пішохідному переході не надав дорогу пішоходу, чим порушив п.18.1 ПДР, дану автівку було зупинено вже по вул.Соборній біля «китайської стіни», після чого водієві було повідомлено причину зупинки. Водієм виявилась громадянка ОСОБА_1 , яка повідомила, що не помітила пішохода і поцікавилась де це взагалі відбулося, на її прохання було надано відеодокази, після чого були роз`ясненні права згідно ст.268 КУпАП та роз`яснено зміст ст.278,279 КУпАП, в яких зазначено, що вона має право оскаржити дії працівника поліції в 10-ти денний строк з дня отримання постанови. ОСОБА_1 було надано можливість надати пояснення, які вона надала усно під запис нагрудної боді-камери, яка працювала і про що була повідомлена громадянка ОСОБА_1 . Заяв і клопотань від ОСОБА_1 не надходило, після чого було надано оцінку доказам та складено відносно неї адміністративний матеріал за ч.1 ст.122 КУпАП. ОСОБА_1 отримала копію постанови та розписалась за неї, також розписалась про ознайомлення з правами та обов`язками зазначеними в постанові, які їй було зачитано. Штраф за таке порушення складає 340 гривень і наскільки йому відомо ОСОБА_1 його сплатила. Після складання адміністративного матеріалу вони повернулися на місце порушення, оскільки там дійсно стояли автомобілі з порушенням ПДР водії яких були відсутні та повторили маневр, та сама автівка на яку зауважила громадянка ОСОБА_1 стояла на тому ж місці, однак вона не заважала огляду пішохідного переходу і пішохода було видно.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу без участі представника відповідача, яка не з`явилася, що не суперечить вимогам ст.205 КАС України.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Судом встановлено, що 08.09.2023 поліцейським ВРПП Лозівського РВП ГУНП в Харківській області Мальцевим Ю.С. відносно ОСОБА_1 винесено постанову серії БАД №324707 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованого не в автоматичному режимі, з накладенням адміністративного стягнення у вигляді штрафу в сумі 340 грн.

Як вбачається з постанови, 08.09.2023 об 11-23 год. по вул.Повалоградській, м.Лозова, Харківської області ОСОБА_1 керуючи автомобілем «AUDI A4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому знаходилися пішоходи, не зменшила швидкість руху, не зупинилася, щоб надати дорогу пішоходам, чим порушила п.18.1 ПДР, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУПАП.

Відповідно до ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно п.3,11 ч.1 ст.23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Відповідно до статті 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупиняти транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху.

Згідно ст.222 КУпАП, саме до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема, частиною першою, другою, третьою і п`ятою статті 122 КУпАП.

Згідно ч.2 цієї статті, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Статтею 280 КУпАП передбачено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно ст.283 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Згідно зі статтею 14 Закону України від 30 червня 1993 року №3353-XII «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені Постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року №1306.

Відповідно до п. 1.1 ПДР України останні відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.

Пунктом 1.3 Правил дорожнього руху визначено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.

Пунктом 1.9. Правил дорожнього руху передбачено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Згідно правової позиції Касаційного адміністративного суду, викладеній у Постанові від 06.02.2019 року по справі №489/2363/16-а, відповідно до статті 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, у тому числі, про порушення правил дорожнього руху, частини першої, другої і третьої статті 122. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

У відповідності до вимог частини третьої статті 254 КУпАП, протокол про адміністративне правопорушення не складається у випадках, передбачених статтею 258 цього кодексу.

Аналіз положень частин першої третьої статті 258 КУпАП дозволяє дійти висновку, що їх дія поширюється: на правопорушення, визначені в частині першій цієї статті; у разі вчинення адміністративних правопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції, та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі. на випадки, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення.

Частина друга статті 258 КУпАП надає право Національній поліції не складати протокол про вчинення адміністративних правопорушень, у разі вчинення адмінправопорушень, розгляд яких віднесено до компетенції Національної поліції та адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксованих в автоматичному режимі.

Відповідно на ці правовідносини поширюється положення частини четвертої статті 258 КУпАП, коли уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова по справі про адміністративне правопорушення, відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07 листопада 2015 року №1395 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853 (далі Інструкція), у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Нацполіції, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Постанова виноситься у разі виявлення адміністративних правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, передбачених статтями 80 і 81 (в частині перевищення нормативів вмісту забруднюючих речовин у відпрацьованих газах транспортних засобів), частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 121, статтями 121-1, 121-2, частинами першою, другою і третьою статті 122, частиною першою статті 123, статтею 124-1, статтями 125, 126, частинами першою, другою і третьою статті 127, статтями 128, 129, статтею 132-1, частинами шостою і одинадцятою статті 133-1, частинами першою, другою і третьою статті 140 КУпАП.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІІ Інструкції, постанова у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адмінправопорушення.

Таким чином, відповідно до статті 258 КУпАП, розгляд справ про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення дорожнього руху, здійснюється саме безпосередньо на місці вчинення правопорушення та без складання протоколу, а патрульні поліцейські мають право скласти постанову про накладення адміністративного стягнення про адмінправопорушення за статтею 122 КУпАП на місці зупинки водія.

Тому твердження позивача що справа не могла бути розглянута на місці вчинення, є безпідставними.

Щодо стосується посилань позивача на те, що поліцейський не попередив її, що під час їх розмови ним ведеться відео-фіксація, то суд звертає увагу позивача, що згідно ст.31 КУпАП, поліція може застосовувати превентивні заходи, серед яких: перевірка документів особи; опитування особи; зупинення транспортного засобу; застосування технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, засобів фото - і кінозйомки, відеозапису.

Позивач у своєму позові вказала, що поліцейський не дав їй можливості у повній мірі надати пояснення з приводу обставин вищевказаної події, однак це спростовується відтвореним в ході судового розгляду відеозаписом з нагрудної боді-камери поліцейського, останній підійшов до автомобіля «AUDI A4» реєстраційний номер НОМЕР_1 , за кермом якого була ОСОБА_1 та яка керуючи автомобілем по вул.Павлоградській, м.Лозова, Харківської області наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому знаходилися пішоходи, на запитання поліцейського чому остання керуючи автомобілем наближаючись до нерегульованого пішохідного переходу, на якому знаходилися пішоходи, не зменшила швидкість руху, не зупинилася, щоб надати дорогу пішоходам, водій почала висувати різні версії події, в тому числі щодо того, що остання під час руху на автомобілі не бачила вказаного пішохода на пішохідному переході, що припарковані автомобілі закривали огляд переходу та пішоходів на ньому, а також на присутності у автомобілі малолітньої дитини, яку необхідно було у той час швидко погодувати. Крім цього, присутній у вказаному автомобілі пасажир почав звертати увагу поліцейських, що водій не одна порушує ПДР, що її чоловік також є працівником поліції.

Відповідно до ч.1 ст.122 КУпАП, адміністративна відповідальність настає за Перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину, порушення вимог дорожніх знаків та розмітки проїзної частини доріг, правил перевезення вантажів, буксирування транспортних засобів, зупинки, стоянки, проїзду пішохідних переходів, ненадання переваги у русі пішоходам на нерегульованих пішохідних переходах, а так само порушення встановленої для транспортних засобів заборони рухатися тротуарами чи пішохідними доріжками.

Зазначені докази по справі про адміністративне правопорушення у своїй сукупності та взаємозв`язку підтверджують, що ОСОБА_1 порушила правила дорожнього руху, передбачені п.18.1 ПДР України.

Згідно зі ст.280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Згідно із статтею 251 КУПАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Згідно ст.283 КУпАП постанова про адміністративне правопорушення повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак);технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис; розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

За змістом ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів , показаннями свідків.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Також, суд звертає увагу на те, що процесуальний обов`язок щодо доказування правомірності винесення постанови про притягнення особи до адміністративної відповідальності відповідно до положень діючого на час виникнення спірних правовідносин процесуального законодавства покладено на відповідача.

Аналогічна правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду від 15.11.2018 року у справі №524/5536/17 та від 17.07.2019 року у справі №295/3099/17.

Відповідно до пункту 9 розділу ІІІ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС від 07 листопада 2015 року №1395 та зареєстрованої у Міністерстві юстиції України 10 листопада 2015 року за №1408/27853, розгляд справи розпочинається з представлення поліцейського, який розглядає цю справу. Поліцейський, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки. Після цього оголошується протокол про адміністративне правопорушення (якщо складення протоколу передбачається КУпАП), заслуховуються особи, які беруть участь у розгляді справи, досліджуються докази і вирішуються клопотання. Під час розгляду справи потерпілого може бути опитано як свідка.

Згідно ст.268 КУпАП особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі.

Однак, як вбачається з відтвореного в ході судового розгляду відеозапису з нагрудної бодікамери поліцейського, що під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, поліцейським ВРПП Лозівського РВП ГУНП в Харківській області Малишевим Ю.С. не було роз`яснено права ОСОБА_1 , передбачені вимогами статті 268 КУпАП.

Такими діями поліцейський порушив права особи, яка притягалася до адміністративної відповідальності, тому і порушено порядок розгляду справи про адміністративне правопорушення, що є підставою для часткового задоволення позову і скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення. При цьому суд звертає увагу, що вказаний недолік можливо усунути при повторному розгляді справи.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

За таких обставин, суд вважає за необхідне скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 08.09.2023 року серія БАД №324707 за ст.122 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , справу про адміністративне правопорушення надіслати на новий розгляд до Лозівського РВП ГУНП в Харківській області.

Керуючись ст.2,5,10,19,77,241,243-246,286 КАС України, суд, -

ухвалив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління національної поліції в Харківській області, третьої особи поліцейського ВРПП Лозівського РВП ГУНП в Харківській області Мальцева Юрія Сергійовича про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 08.09.2023 року серія БАД №324707 за ст.122 ч.1 КУпАП відносно ОСОБА_1 , скасувати, справу про адміністративне правопорушення надіслати на новий розгляд до Лозівського РВП ГУНП в Харківській області.

В інший частині позовних вимог - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Харківського апеляційного адміністративного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом десяти днів з дня його проголошення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ГУНП в Харківській області, адреса: м.Харків, вул.Жон Мироносиць,5.

Третя особа: поліцейський ВРПП Лозівського РВП ГУНП в Харківській області Мальцев Юрій Сергійович, адреса: Харківська область, м.Лозова, вул.Я.Мудрого,7.

Суддя Олександр ТКАЧЕНКО