Справа № 240/38358/21
Суддя: Черняхович Ірина Едуардівна
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року м. Житомир справа № 240/38358/21

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Черняхович І.Е., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області та до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,

встановив:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач 1) та до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (далі - відповідач 2), в якому, з урахуванням заяви про зміну предмета позову (вх.№29156/22 від 24.06.2022), просить:

- визнати наявним у нього пільговий стаж роботи за Списком №1, що підтверджений трудовою книжкою, а також визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 13.10.2021 №8 з подальшими змінами на підставі рішення від 02.02.2022 №98 щодо відмови у призначенні йому пенсії зі зниженням пенсійного віку відповідно до статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування";

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати йому службу у складі Збройних Сил СРСР з 15.05.1982 по 19.05.1984 до стажу, що дає право на пенсію на пільгових умовах згідно ч. 3 ст.114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV"Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" за Списком №1, а також призначити з дати звернення (08.10.2021) та виплати йому пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку за Списком №1 згідно ч. 3 ст.114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV"Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

На обґрунтування заявлених вимог ОСОБА_1 зазначив, що 08.10.2021 він звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 2 роки відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" та надав усі необхідні документи, які підтверджують стаж роботи на підземних гірничих роботах з видобутку вугілля. Однак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, яке за принципом екстериторіальності розглядало його заяву, йому було відмовлено у призначенні пенсії на пільгових умовах у зв`язку з відсутністю пільгового стажу. При цьому, відповідач не зарахував до його спеціального пільгового стажу періоду проходження ним строкової військової служби у Збройних Силах СРСР з 15.05.1982 по 19.05.1984, а також періодів його роботи з 28.09.1981 по 07.05.1982 та з 23.07.1984 по 28.08.1984 підземним гірничим робітником на Шахті ім. Героя Радянського Союзу А.В. Лопатіна Виробничого об`єднання "Укрзахідвугілля". Позивач вважає такі дії щодо не зарахування вищевказаних періодів до спеціального пільгового стажу, а також рішення про відмову у призначенні йому пенсії пільгової пенсії протиправним, а своє право на пенсійне забезпечення порушеним, у зв`язку з цим, він звернувся з даним позовом до суду.

Ухвалою суду провадження в адміністративній справі №240/38358/21 за позовом ОСОБА_1 було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення (виклику) учасників справи відповідно до норм ст.ст. 257, 262 КАС України.

Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області подало до суду відзив на позовну заяву, в якому вказало, що вважає позов ОСОБА_1 безпідставним та необґрунтованим. Зазначає, що згідно з пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу у чоловіків не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах. Працівникам, які не мають вказаного стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого страхового стажу, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи. З огляду на зазначене, управління вказало, що рішенням від 13.10.2021 №98 позивачу було правомірно відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з огляду на те, що наданими ним документами не підтверджено наявності достатнього пільгового стажу, а відтак і права на призначення пенсії. Враховуючи зазначене, Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області просило відмовити ОСОБА_1 у задоволені позовних вимог.

ОСОБА_1 подав до суду відповідь на відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області, в якій зазначив, що відповідач грубо ігнорує його твердження щодо необхідності застосування абзацу 2 частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", тим самим підтверджує протиправність своїх дій, адже вказаною нормою передбачено право на зменшення пенсійного віку для осіб, які були зайняті на підземних гірничих роботах з видобутку вугілля. Крім того, позивач вказує, що оскільки до служби в лавах Збройних Сил СРСР він працював на підземних гірничих роботах з видобутку вугілля, тобто на посаді, яка надає право на пенсію на пільгових умовах, то період проходженням ним цієї військової служби з 15.05.1982 по 19.05.1984 підлягає зарахуванню до його пільгового стажу.

Крім того, відзив на позовну заяву подало також Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області. У своєму відзиві управління заперечувало проти заявлених позовних вимог. Аргументуючи свою позицію відповідач зазначив, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 13.10.2021 №98 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах є правомірними. Зазначає, що згідно з пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" працівникам, які не мають 10 років стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком №1, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи. Іншого чинним законодавством не передбачено. Вік позивача на дату звернення за пенсією становив 58 років, а тому, відповідно до вищезазначених норм йому необхідно було мати 2 роки пільгового стажу роботи повний робочий день на підземних роботах за Списком №1. При цьому відповідач заважує, що відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, для підтвердження спеціального стажу роботи приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У таких довідках повинно бути вказано періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Крім того, при призначенні пенсії за віком на пільгових умовах період роботи зі шкідливими і важкими умовами праці до 21.08.1992 зараховується до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, за умови підтвердження документами відповідних умов праці. Однак, згідно поданих позивачем документів, його пільговий стаж становить 8 місяців 6 днів. Оскільки, позивачем документально не підтверджено необхідний стаж роботи на підземних роботах за списком №1, то у призначенні пенсії відповідно до пункту 3 статті 114 йому Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" йому було відмовлено. У зв`язку з цим, відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Крім того, у відзиві Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області вказало, що заявлені позивачем витрати на правову допомогу в розмірі 5500,00 гривень є необгрунтованими, оскільки не відповідають ні складності справи, ні обсягу виконаних робіт.

Позивач подав до суду відповідь на відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якій вказав, що повністю не погоджується з твердження відповідача про безпідставність його позовних вимог. У вказані відповіді на відзив позивач акцентує увагу на тому, що по досягненню 58 років він звертався за призначенням пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку на 2 роки відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", у зв6язку з наявністю у нього стажу роботи працівника безпосередньо зайнятого повний робочий день на підземних гірничих роботах з видобутку вугілля, за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Не зважаючи на це, рішенням від 13.10.2021 №98 йому було відмовлено у призначенні пенсії через наявність лише 8 місяців 6 днів пільгового стажу, а згодом, рішенням від 02.02.2022 №98 Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області внесло зміни у рішення від 13.10.2021 та вказало, що пільговий стаж в нього відсутній взагалі. Однак, позивач зауважує, що з огляду на положення ст. 100 Закону України "Про пенсійне забезпечення", врахувавши службу в Збройних Силах СРСР до його пільгового стажу, він цілком правомірно та законно має право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 2 роки, тобто у 58 років, а тому просить задовольнити його позов.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

Судом встановлено, що 08.10.2021 ОСОБА_1 у віці 58-ми років звернувся до Коростенського об`єднаного управління Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відповідно статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", зі зниженням пенсійного віку на 2 роки (а.с.7-8).

Відповідно до пункту 4.1. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 №13-1) за принципом екстериторіальності заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії розглядало Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області.

Розглянувши вказану заяву позивача та додані до неї документи, Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області прийняло рішення від 13.10.2021 №98, яким відмовило йому у призначення пенсії відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (а.с.31).

При цьому, в якості підстави для відмови у призначені пенсії в рішенні 13.10.2021 №98 вказано наступне:

"Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсія за віком на пільгових умовах призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу у чоловіків не менше 25 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають вказаного стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого страхового стажу, пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

Вік заявника 58 років, а пільговий стаж роботи за Списком № 1 становить лише 8 місяців 6 днів" (а.с.31).

На виконання вимог Порядку №22-1 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 було повідомлено листом Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 22.10.2021 №0600-0219-8/84153 (а.с.32-33).

У вказаному листі Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зазначило наступне:

"Право на пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" мають працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуризуються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.

Ваш вік на дату звернення за пенсією становить 58 років, тому відповідно до норм Закону Вам необхідно мати 2 роки пільгового стажу роботи, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах за Списком №1.

Згідно з поданими документами страховий стаж роботи 39 років 9 місяців 1 тому, в тому числі пільговий стаж складає 8 місяців 6 днів.

Оскільки Вами документально не підтверджено необхідний стаж роботи, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах за Списком №1, тому у призначенні пенсії відповідно до пункту 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" Вам відмовлено" (а.с.32).

Таким чином, зі змісту вищезазначених документів, досліджених під час розгляду справи вбачається, що і вказаною в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 13.10.2021 №98 і вказаною у повідомленні Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 22.10.2021 №0600-0219-8/84153 підставою для відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком зі зниженням пенсійного віку стала відсутність у нього спеціального пільгового стажу в розмірі 2 роки, необхідного для зменшення йому пенсійного віку на 2 роки з 60 до 58 років. За підрахунками відповідачів спеціальний пільговий стаж ОСОБА_1 становить лише 8 місяців 6 днів. При цьому, які саме періоди були зараховані до цього стажу, а які ні, відповідачі не вказують.

Однак, згідно рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 13.10.2021 №98 позивачу було відмовлено у призначенні пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 2 роки відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", який передбачає пільгове пенсійне забезпечення для осіб, які мають стаж на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України. Натомість, відповідно до інформації, вказаної в листі Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області від 22.10.2021 №0600-0219-8/84153 позивачу було відмовлено у призначені пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 2 роки відповідно до частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", яка передбачає пільгове пенсійне забезпечення для працівників, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України.

В подальшому, Головне управління Пенсійного фонду у Київській області прийняло рішення від 02.02.2022 №98, про зміну рішення про відмову від 13.10.2021. У вказаному рішенні відповідач зазначив, що пільговий стаж роботи за Списком №1 у ОСОБА_1 відсутній. При цьому, періоди його роботи в шахті №1 "Червоноградська" за довідкою від 09.04.2021 №407 до пільгового стажу не зараховано, оскільки шахта ліквідована (а.с.91).

Вважаючи протиправною відмову у призначенні йому пенсії за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку на 2 роки відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" через не зарахування періоду проходження ним строкової військової служби у Збройних Силах СРСР з 15.05.1982 по 19.05.1984, а також періодів його роботи з 28.09.1981 по 07.05.1982 та з 23.07.1984 по 28.08.1984 підземним гірничим робітником на Шахті ім. Героя Радянського Союзу А.В. Лопатіна Виробничого об`єднання "Укрзахідвугілля" до пільгового стажу, ОСОБА_1 звернувся з даним позовом до суду.

Вирішуючи публічно-правовий спір та надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені в Законі України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі - Закон №1058-IV).

Пунктом 1 частини 1 статті 8 Закону №1058-IV визначено право громадян України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону №1058-IVвідповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Пунктом 2 Розділ XV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV передбачено, що пенсійне забезпечення застрахованих осіб, які працювали або працюють на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, які відповідно до цього Закону мають право на пенсію на пільгових умовах, здійснюється згідно з окремим законодавчим актом через професійні та корпоративні фонди.

До запровадження пенсійного забезпечення через професійні та корпоративні фонди особам, зазначеним в абзаці першому цього пункту, пенсії призначаються за нормами цього Закону.

Відносини з приводу призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників врегульовані статтею 114 Закону №1058-IV.

Відповідно до частини 1 статті 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV передбачено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.

Таким чином, пункт 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV визначає, що пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності сукупності таких обов`язкових умов:

- зайнятість особи повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України;

- наявність атестації робочого місця;

- досягнення особою 50 річного віку;

- наявність у особи загального страхового стажу не менше 25 років для чоловіків та не менше 20 років для жінок;

- наявність у особи стажу на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, не менше 10 років для чоловіків та не менше 7 років 6 місяців для жінок.

Відтак, наявність визначеного в пункті 1 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV спеціального стажу на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 не менше 10 років (для чоловіків) є обов`язковою вимогою для виникнення у особи права на призначення пенсії на пільгових умовах.

Порядок застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі - Порядок № 383).

Пунктом 3 Порядку № 383 визначено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Відповідно до пункту 10 Порядку № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 (далі - Порядок №637).

Згідно з пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

Комплексний аналіз норм Закону України від 09.07.2003 №1058-IV "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", Порядку застосування списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383, дає підстави для висновку, що необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України №1058-IV є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що містяться у Списку № 1, не менше 10 років (для чоловіків), а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці, яке полягає у наявності результатів атестації відповідного робочого місця за умовами праці.

Водночас, пунктом 1 частини 2 статті 114 Закону України №1058-IV також передбачено, що працівникам, які не мають стажу роботи з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожний повний рік такої роботи; жінкам - на 1 рік 4 місяці за кожний повний рік такої роботи.

Зі змісту вищезазначеної норми вбачається, що у працівника (чоловіка), який не має пільгового стажу роботи за Списком №1 в розмірі 10 років, однак має такий стаж робити за Списком №1 не менше 5 років, а також має страховий стаж в розмірі не менше 25 років, виникає право на призначення пенсії за віком на пільгових із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону №1058-IV, на 1 рік за кожний повний рік такої роботи.

В свою чергу, частину 3 статті 114 Закону №1058-IV передбачено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років.

Таким чином, частина 2 статті 114 Закону №1058-IV визначає право особи на призначення пільгової пенсії незалежно від віку у випадку дотримання таких умов:

- зайнятість особи повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України;

- наявність у особи стажу на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, не менше 25 років.

При цьому, вік особи, а також розмір її страхового стажу для призначення даного виду пільгової пенсії значення не має. Крім того, для призначення даного виду пільгової пенсії не вимагається документального підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією за результатами атестації умов праці.

Водночас, абзацом 2 частини 3 статті 114 Закону №1058-IV визначено, що за наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік.

Змісту вищезазначеної норми свідчить, що у працівника (чоловіка), який має стаж на підземних і відкритих гірничих роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, в розмірі, що становить менше 10 років, а також страховий стаж в розмірі не менше 25 років, виникає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 Закону №1058-IV, на один рік за кожний повний рік зазначених робіт.

З наведеного вбачається, що пенсія, передбачена п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України №1058-IV, та пенсія, передбачена ч. 3 ст. 114 Закону №1058-IV, є двома різними видами пільгових пенсій, та передбачають різні умови їх призначення.

Суд звертає увагу, що спірних правовідносинах, звертаючись до відповідачів за призначенням пенсії, ОСОБА_1 виявив намір реалізувати своє право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 114 Закону №1058-IV, а не відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 114 Закону України №1058-IV, оскільки вказана норма передбачає право на призначення пенсії за віком зі зменшення пенсійного віку за умови наявності пільгового стажу робити за Списком №1 не менше 5 років, якого позивач не має.

Відтак, приймаючи рішення у даній справі, суд надає оцінку правомірності рішень відповідача від 13.10.2021 №98 та від 02.02.2022 №98 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії, з урахуванням його звернення саме за призначенням пенсії на підставі абзацу 2 частини 3 статті 114 Закону №1058-IV.

Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №1058-IV загальний пенсійний вік становить 60 років.

На момент звернення із заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 виповнилось 58 років, а тому, з огляду на правові норми абз. 2 ч. 3 ст. 114 Закону №1058-IV, для призначення йому пенсії на пільгових умовах із зменшенням пенсійного віку на 2 роки, він повинен мати спеціальний пільговий стаж на підземних і відкритих гірничих роботах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, в розмірі 2 роки.

При цьому, позивач зазначає, що вказаний пільговий стаж на підземних гірничих роботах з видобутку вугілля в розмірі 2 роки у нього наявний, так складається з періодів його роботи з 28.09.1981 по 07.05.1982 та з 23.07.1984 по 28.08.1984 підземним гірничим робітником на Шахті ім. Героя Радянського Союзу А.В. Лопатіна Виробничого об`єднання "Укрзахідвугілля" (після реорганізацій - шахта №1 "Червоноградська"), а також періоду проходження ним строкової військової служби у Збройних Силах СРСР з 15.05.1982 по 19.05.1984.

Однак, з матеріалів справи вбачається, що Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області, за наслідками розгляду заяви позивача про призначення йому пенсії, дійшло висновку, що пільговий стаж у нього відсутній. При цьому, період його роботи з 28.09.1981 по 07.05.1982 та з 23.07.1984 по 28.08.1984 на Шахті ім. Героя Радянського Союзу А.В. Лопатіна Виробничого об`єднання "Укрзахідвугілля" (після реорганізацій - шахта №1 "Червоноградська") не був зарахованим до пільгового стажу на підставі довідки від 09.04.2021 №407, оскільки шахта ліквідована (а.с.9).

Надаючи оцінку правомірності таких дій відповідача та вирішуючи спірні правовідносини щодо наявності підстав для зарахування вищезазначених періодів роботи позивача на Шахті ім. Героя Радянського Союзу А.В. Лопатіна Виробничого об`єднання "Укрзахідвугілля" (після реорганізацій - шахта №1 "Червоноградська") до його пільгового стажу, суд зазначає наступне.

Згідно з ст. 62 Закону України від 05.11.1991 № 1788-XII "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Дослідивши під час розгляду справи трудову книжку ОСОБА_1 (серія НОМЕР_1 від 09.09.1980) суд встановив, що в ній містяться записи №4, 5, 6, 8, 9 про те, що в період з 28.09.1981 по 07.12.1981 позивач працював підземним учнем гірника з повним робочим днем під землею, а в період з 08.12.1981 по 07.05.1982 та з 23.07.1984 по 28.08.1984 - підземним гірником з повним робочим днем на Шахті ім. Героя Радянського Союзу А.В. Лопатіна Виробничого об`єднання "Укрзахідвугілля" під землею.

Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202 (далі - Список №202).

В розділі І "Підземні гірничі роботи в шахтах і на будівництві вугільних (сланцевих) шахт" вищезазначеного Списку №202 передбачено, що до робіт і професій, що надають право на пільгову пенсію належать усі робітники, зайняті протягом повного робочого дня на підземних роботах, керівники і спеціалісти підземних дільниць діючих і споруджуваних шахт для видобутку вугілля (сланцю).

Таким чином, зміст інформації з трудової книжки ОСОБА_1 свідчить, що в період з 28.09.1981 по 07.05.1982 та з 23.07.1984 по 28.08.1984 він працював на посаді гірника (гірничого робітника) на Шахті ім. Героя Радянського Союзу А.В. Лопатіна Виробничого об`єднання "Укрзахідвугілля" із зайнятістю повний робочий день під землею, тобто на підземній гірничій роботі з видобутку вугілля за Списком №202.

При цьому, трудова книжка позивача містить усі необхідні записи для підтвердження пільгового характеру вказаної роботи та для її врахування, як спеціального пільгового стажу на підземній гірничій роботі з видобутку вугілля за Списком №202, а саме записи щодо: періодів роботи позивача (з 28.09.1981 по 07.05.1982 та з 23.07.1984 по 28.08.1984), посади, яку він займав (підземний гірник), підприємства на якому працював (Шахта ім. Героя Радянського Союзу А.В. Лопатіна Виробничого об`єднання "Укрзахідвугілля"), а також інформацію щодо зайнятості повний робочий день під землею. З огляду на вказане, позивачу не потрібно підтверджувати вказаний пільговий стаж будь-якими уточнюючими довідками.

Відтак, суд дійшов висновку, періоди роботи ОСОБА_1 з 28.09.1981 по 07.05.1982 (7 місяців 10 днів) та з 23.07.1984 по 28.08.1984 (1 місяць 6 днів) на посаді підземного гірника на Шахті ім. Героя Радянського Союзу А.В. Лопатіна Виробничого об`єднання "Укрзахідвугілля" (після реорганізацій - шахта №1 "Червоноградська"), які загалом становлять 8 місяців 16 днів, підлягають зарахуванню до пільгового стажу роботи за Списком підземних і відкритих гірничих робіт з видобутку вугілля, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202, як такі, що підтверджені відповідними записами трудової книжки.

З приводу посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області на ліквідацію шахти №1 "Червоноградська", як на підставу для незарахування періодів роботи позивача на цій шахті з 28.09.1981 по 07.05.1982 та з 23.07.1984 по 28.08.1984 до його пільгового стажу, суд зазначає наступне.

Обґрунтовуючи таку позицію відповідач у рішенні від 02.02.2022 №98, посилається на пункт 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, та зазначає, що для зарахування періодів роботи позивача на шахті №1 "Червоноградська" (до реорганізації - Шахта ім. Героя Радянського Союзу А.В. Лопатіна Виробничого об`єднання "Укрзахідвугілля") до пільгового стажу йому необхідно надати документи на Комісію з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років к разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступників.

Відповідно до пункту 20 Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.

Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, затверджено постановою правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 №18-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 24 листопада 2006 року за № 1231/13105 (далі - Порядок №18-1).

Відповідно до пункту 1 Порядку №18-1, цей Порядок визначає процедуру підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи:

- для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника;

- до 01 січня 2004 року, якщо в трудовій книжці є записи з виправленнями або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи на підприємствах, в установах, організаціях (їх правонаступниках), розташованих на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі.

Згідно пунктів 3, 4 Порядку №18-1 підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років та періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії (далі - Комісії).

Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці.

Комісії розглядають заяви про підтвердження стажу роботи, на бажання заявника, у його присутності або в присутності його законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні та не пізніше п`яти робочих днів з дня його прийняття повідомляють заявника про прийняте рішення (п. 14 Порядку №18-1).

Системний аналіз вищезазначених правових норм свідчить на користь висновку, що підтвердження пільгового стажу роботи шляхом звернення із відповідною заявою до Комісії питань підтвердження стажу роботи на посадах, дає право на призначення пенсії, здійснюється лише у випадку, коли в трудовій книжці особи відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах, а підприємство, де таке особа працювала ліквідоване та не має правонаступників, що унеможливлює отримання уточнюючої довідки про підтвердження наявного стажу, передбаченої п. 20 Порядку №637.

Разом з тим, під час розгляду справи суд встановив, що трудова книжка ОСОБА_1 містить усі необхідні записи, що підтверджують його пільговий стаж роботи за Списком №202 з 28.09.1981 по 07.05.1982 та з 23.07.1984 по 28.08.1984 на Шахті ім. Героя Радянського Союзу А.В. Лопатіна Виробничого об`єднання "Укрзахідвугілля" (після реорганізацій - шахта №1 "Червоноградська"), що виключає, як необхідність отримання уточнюючої довідки, так і необхідність звернення до Комісії питань підтвердження стажу роботи на посадах, дає право на призначення пенсії, через ліквідацію без правонаступника підприємства на якому він працював, і яке мало б надавати уточнюючу довідку.

Відтак, доводи Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області про відсутність підстав для зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 періодів його роботи з 28.09.1981 по 07.05.1982 та з 23.07.1984 по 28.08.1984 на шахті №1 "Червоноградська", через її ліквідацію, та необхідність звернення до Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії, для зарахування такого стаж, є безпідставними та не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.

Вирішуючи спірні правовідносини в частині позовних вимог, які стосуються наявності підстав для зарахування до пільгового стажу позивача періоду проходження ним строкової військової служби, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 8 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Таким чином, умовою, яка надає особі право на зарахування періоду проходження строкової військової служби до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, є робота такої особи, на момент призову на строкову військову службу, за професією або на посаді, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Під час розгляду справи судом встановлено, що строкову військову службу в Збройних Силах СРСР ОСОБА_1 проходив з 15.05.1982 по 19.05.1984, що підтверджується інформацією з його військового квитка серії НОМЕР_2 від 04.12.1991 (а.с.20-22).

В свою чергу, з інформації, зазначеної в трудовій книжці позивача, вбачається, що в період з 08.12.1981 по 07.05.1982 він працював підземним гірником з повним робочим днем на Шахті ім. Героя Радянського Союзу А.В. Лопатіна Виробничого об`єднання "Укрзахідвугілля" під землею (а.с.23-24), та, як вже було встановлено судом, виконував в цей період роботу, передбачену Списком підземних і відкритих гірничих робіт з видобутку вугілля, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202.

Таким чином, на момент призову на строкову військову службу ОСОБА_1 працював за професією (на посаді), яка дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, а тому період проходження ним строкової військової служби з 15.05.1982 по 19.05.1984, що становить 2 роки 5 днів, на підставі частини 1 статті 8 Закону України від 20.12.1991 №2011-ХІІ також підлягає зарахуванню до його пільгового стажу.

З огляду на вказане вище, суд за наслідкам розгляду справи, приходить до висновку, що загальний пільговий стаж роботи ОСОБА_1 за Списком підземних і відкритих гірничих робіт з видобутку вугілля, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202, становить 2 роки 8 місяців 21 день (8 місяців 16 днів - стаж роботи з 28.09.1981 по 07.05.1982 та з 23.07.1984 по 28.08.1984 на посаді підземного гірника на Шахті ім. Героя Радянського Союзу А.В. Лопатіна Виробничого об`єднання "Укрзахідвугілля" + 2 роки 5 днів - період проходження строкової військової служби в Збройних Силах СРСР з 15.05.1982 по 19.05.1984), що є достатнім для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах зі зменшенням пенсійного віку на 2 роки відповідно до відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Однак, Головне управління Пенсійного фонду України в Київській області при розгляді заяви позивача про призначення йому пенсії, дійшло помилкового висновку, що пільговий стаж у нього відсутній.

Враховуючи вищезазначені обставини, суд приходить до висновку, що рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 13.10.2021 №98 та від 02.02.2022 №98 є протиправними та підлягають скасуванню.

Застосовуючи механізм належного захисту прав позивача та їх відновлення, користуючись повноваженнями, наданими ч. 2 ст. 245 КАС України, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, як орган, до якого позивач звертався за призначенням пенсії, зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202, періоди його роботи з 28.09.1981 по 07.05.1982 та з 23.07.1984 по 28.08.1984 на посаді підземного гірника на Шахті ім. Героя Радянського Союзу А.В. Лопатіна Виробничого об`єднання "Укрзахідвугілля", а також період проходження ним строкової військової служби в Збройних Силах СРСР з 15.05.1982 по 19.05.1984.

Вирішуючи спірні правовідносини в частині позовних вимог щодо зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити позивачу з 08.10.2021 пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку відповідно абз. 2 ч. 3 ст. 114 Закону №1058-IV, суд зазначає наступне.

Згідно з абзацом 2 частини 3 статті 114 Закону №1058-IV для виникнення права на призначення пільгової пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку на 2 роки необхідне дотримання сукупності таких обов`язкових умов:

- досягнення особою 58-річного віку;

- наявність у особи загального страхового стажу не менше 30 років для чоловіків та не менше 25 років для жінок;

- наявність у особи стажу на підземних роботах за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202, не менше 2 років.

Згідно даних паспорту, ОСОБА_1 виповнилося 58 років 05 жовтня 2021 року, а відтак на момент звернення за призначенням пенсії (08.10.2021) він досяг необхідного віку.

Відповідно до рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Київській області від 13.10.2021 №98, за підрахунками управління страховий стаж позивача становить 39 років 9 місяців 1 день.

Крім того, під час розгляду справ суд дійшов висновку, що пільговий стаж підземних робіт позивача за Списком №202 становить 2 роки 8 місяців 21 день.

Таким чином, позивач має необхідний вік, страховий стаж та необхідний пільговий стаж за Списком №202 для призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку на 2 роки відповідно до абз. 2 ч. 3 ст. 114 Закону №1058-IV.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 45 Закону №1058-IV, якою врегульовано питання строків призначення (перерахунку) та виплати пенсії, пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків, коли пенсія призначається з більш раннього строку, зокрема: пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.

Відтак, зважаючи на положення пункту 1 частини 1 статті 45 Закону №1058-IV, суд, застосовуючи механізм захисту права порушеного суб`єктом владних повноважень та його відновлення, керуючись повноваженнями, наданими ч. 2 ст. 245 КАС України, вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 з 06 жовтня 2021 року (дата, наступна за днем досягнення ним 58-річного пенсійного віку) пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку на 2 роки відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Покладення такого обов`язку на відповідача не є перебиранням функції іншого суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта та зобов`язанням його приймати рішення, які входять до його компетенції чи до компетенції іншого органу, з огляду на обов`язковість ефективного механізму захисту порушеного права.

Як зазначив Європейський суд з прав людини у рішенні від 06.09.1978 у справі "Класс та інші проти Німеччини", "із принципу верховенства права випливає, зокрема, що втручання органів виконавчої влади у права людини має підлягати ефективному нагляду, який, як правило, повинна забезпечувати судова влада. Щонайменше це має бути судовий нагляд, який найкращим чином забезпечує гарантії незалежності, безсторонності та належної правової процедури".

Засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом. Так, при розгляді справи було б неприйнятно враховувати право на ефективний засіб захисту, а саме, запобігання порушенню або припиненню порушення з боку суб`єкта владних повноважень, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту.

Верховний Суд України у своїй постанові від 16.09.2015 у справі №21-1465а15 зазначив, що у випадку задоволення позову, рішення суду має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.

З огляду на викладене та встановлені обставини справи, які перевірені зібраними доказами у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З наявної у матеріалах справи квитанції від 12.11.2021 №14702 вбачається, що позивачем при звернені до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в розмірі 908,00 гривень.

З огляду на положення ч. 1 ст. 139 КАС України понесені ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908,00 грн в повному обсязі підлягають стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів (по 454 грн з кожного відповідача).

Вирішуючи питання щодо наявності підстав для відшкодування позивачу понесених витрат на правову допомогу , суд зазначає наступне.

Згідно з пунктом першим частини третьої статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначено Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05 липня 2012 року №5076-VI, відповідно до статті 1 якого адвокат - фізична особа, яка здійснює адвокатську діяльність на підставах та в порядку, що передбачені цим Законом; адвокатська діяльність - незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту; договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору; клієнт - фізична або юридична особа, держава, орган державної влади, орган місцевого самоврядування, в інтересах яких здійснюється адвокатська діяльність.

Згідно зі статтею 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Поняття "витрати на правову допомогу" у даному контексті - це витрати, пов`язані з розглядом справи, тобто кількість годин, проведених у судових засіданнях та інші витрати, пов`язані з розглядом справи в суді.

Враховуючи вищевикладене, компенсація судових витрат здійснюється саме за участь особи, яка надавала правову допомогу та є фахівцем у галузі права, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій, поза судовим засіданням, та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді.

При цьому, суд звертає увагу, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі, зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Документами, які підтверджують витрати, можуть бути: договір про надання правової допомоги, в якому повинно бути обов`язково зазначено, в якій справі здійснюється представництво прав та інтересів, розмір гонорару, та порядок його оплати; копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю, довіреність (ордер); документ, що свідчить про оплату послуг (платіжне доручення, банківська виписка, видатковий касовий ордер). Факт здійснення оплати підтверджує призначення платежу, щоб можливо було визначити, що дані витрати відносяться саме до конкретного договору та справи, а не до будь-якої іншої.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Вказана позиція суду узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 та у постанові від 05 лютого 2019 року у справі №906/194/18, які відповідно до частини п`ятої статті 242 КАС України, статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" від 02 червня 2016 року №1402-VIII є обов`язковими для всіх суб`єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить відповідну норму права та враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права

Частиною сьомою статті 139 КАС України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Положеннями частини дев`ятої статті 139 КАС України закріплено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Частиною п`ятою статті 134 КАС України закріплено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

З аналізу викладених норм слідує, що витрати на правничу допомогу адвоката мають бути: пов`язаними з конкретною справою; співмірними із: складністю справи, що визначається предметом спору, обсягом дослідження доказів, тривалістю розгляду справи, тощо; ціною позову; обсягом наданих послуг, що має бути підтверджено актами наданих послуг, актами виконаних робіт, тощо; витраченим часом адвоката на надання правничої допомоги; підтверджені належними доказами, а саме: квитанцією до прибуткового касового ордера, платіжним дорученням з відміткою банку або іншим банківським документом, касовим чеком, тощо.

На підтвердження факту понесення судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9000,00 гривень ОСОБА_1 надав до суду:

- договір про надання правової допомоги від 08.11.2021 №23, укладений з адвокатом Канюком Ярославом Юрійовичем (а.с.34-37);

- ордер на надання правової допомоги серії АІ №1164025 (а.с.42);

- акт передачі-приймання наданих послуг від 12.11.2021 №1 (а.с.38) та акт передачі-приймання наданих послуг від 24.12.2021 №2 (а.с.68);

- квитанція від 12.11.2021 про оплату вартості вказаних в акті від 12.11.2021 №1 послуг з правової допомоги в розмірі 5500,00 грн (а.с.40), квитанція від 24.12.2021 про оплату вартості вказаних в акті від 24.12.2021 №2 послуг з правової допомоги в розмірі 3500,00 грн (а.с.70).

При цьому, згідно акту від 12.11.2021 №1 позивачу була надана послуга з підготовки позовної заяви вартістю 5500,00 грн, а згідно акту від 24.12.2021 №2 - послуга з підготовки відповіді на відзив вартістю 3500,00 грн. Таким чином, позивачем загалом понесено судові витрати з оплати послуг на правову допомогу в розмірі 9000,00 грн.

Однак, як уже зазначалося судом, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

При вирішенні питання щодо розподілу витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката у даній справі, суд враховує те, що дана справа є справою незначної складності, розгляд справи проводився у порядку письмового провадження без виклику представників сторін у судове засідання, тому за критеріями обґрунтованості розміру таких витрат та їх пропорційності до предмета спору, суд приходить до висновку, що на користь позивача слід стягнути витрати на правову допомогу в сумі 2500,00 гривень (по 1250,00 грн з кожного відповідача), решту витрат повинен нести позивач.

Керуючись статями 6-9, 77, 90, 139, 242-246, 255, 257, 262, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м. Житомир, 10003; код ЄДРПО 13559341) та до Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області (вул. А.Саєнка, 10, м. Фастів, Київська область, 08500; ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 13.10.2021 №98 та від 02.02.2022 №98 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу на підземних роботах за Списком робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 31 березня 1994 року №202, періоди його роботи з 28.09.1981 по 07.05.1982 та з 23.07.1984 по 28.08.1984 на посаді підземного гірника на Шахті ім. Героя Радянського Союзу А.В. Лопатіна Виробничого об`єднання "Укрзахідвугілля", а також період проходження ним строкової військової служби в Збройних Силах СРСР з 15.05.1982 по 19.05.1984.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити ОСОБА_1 з 06 жовтня 2021 року пенсію за віком на пільгових умовах зі зниженням пенсійного віку на 2 роки відповідно до абзацу 2 частини 3 статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні) та судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1250,00 грн (тисяча двісті п`ятдесят гривень).

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 454,00 грн (чотириста п`ятдесят чотири гривні) та судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 1250,00 грн (тисяча двісті п`ятдесят гривень).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Е.Черняхович