Справа № 580/1374/23
Суддя: Василенко Ярослав Миколайович
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1374/23 Головуючий у 1-й інстанції: Кульчицький С.О.
Суддя-доповідач: Василенко Я.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючого Василенка Я.М.,

суддів Ганечко О.М., Кузьменка В.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.06.2023 у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду першої інстанції з позовом, в якому просила:

- визнати протиправними дії відповідача по відмові у перерахунку пенсії за віком з урахуванням середньої заробітної плати на рівні 10 253, 08 грн. позивачу з 01.12.2022;

- зобов`язати відповідача здійснити перерахунок пенсії за віком з урахуванням середньої заробітної плати на рівні 10 253, 08 грн. позивачу з 01.12.2022;

- стягнути з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань на користь позивача витрати по сплаті судового збору у розмірі 1073, 60 грн та витрати на правову допомогу у розмірі 10 000, 00 грн.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 16.06.2023 позов задоволено частково: визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області щодо відмови ОСОБА_1 в проведенні перерахунку пенсії за віком із застосуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески за 2018-2020 роки; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області з 01.12.2022 здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком відповідно до ч. 2 ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» із застосуванням показника середньої заробітної плати, з якої сплачено страхові внески за 2018-2020 роки за період та здійснити виплату перерахованих сум пенсії за вказаний період з урахуванням фактично виплачених сум; у задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено; стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області на користь ОСОБА_1 судові витрати на професійну правничу допомогу у сумі 1 500 гривень 00 копійок та судові витрати із сплати судового збору у сумі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області звернулося із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржуване рішення в частині задоволення позовних вимог, як таке, що прийняте із порушенням норм матеріального і процесуального права, та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Черкаській області та з 2010 року отримує пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

01.12.2022 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області надійшла заява позивача, в якій остання просила здійснити перерахунок її пенсії за віком з урахуванням середньої заробітної плати на рівні 10 253, 08 грн.

Листом Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області від 29.12.2022 №7820-7797/А-02/8-2300/22 позивача повідомлено, що у зв`язку із її звільненням з роботи 11.05.2022 проведено перерахунок пенсії, загальний розмір якої з 11.05.2022 становив 7 884, 75 грн. З 01.07.2022 проведено перерахунок пенсії позивача у зв`язку із збільшенням прожиткового мінімуму для непрацездатних осіб до 2 027,00 грн., загальний розмір пенсії становив 7 909, 86 грн. З 01.11.2022 проведено перерахунок пенсії позивача з урахуванням страхового стажу до 10.05.2022. Після перерахунку страховий стаж становить 49 років 3 місяців, заробіток для обчислення пенсії не змінився. Загальний розмір пенсії після перерахунку з 01.11.2022 становить 8 208, 33 грн. У зв`язку з чим, відповідач повідомив позивача про те, що згідно з чинним законодавством підстав для перерахунку її пенсії відсутні.

Вважаючи протиправними дії відповідача щодо призначення позивачу пенсійного забезпечення із застосування показника середньої заробітної плати в Україні за період 2014-2016 роки, з якої сплачено страхові внески, позивач звернулась з даним адміністративним позовом до суду першої інстанції.

Суд першої інстанції мотивував своє рішення тим, що у зв`язку із звільненням позивача з роботи 11.05.2022 позивач має право саме на призначення пенсії за віком з урахуванням показників середньої заробітної плати (доходу) за 2018, 2019, 2020 роки, а отже позовні вимоги підлягають задоволенню.

Апелянт у своїй скарзі зазначає, що відповідно до норм чинного законодавства право на призначення/перерахунок пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням середньої заробітної плати в Україні за 2018-2020 роки у ОСОБА_1 відсутнє.

Колегія суддів вважає доводи апелянта обґрунтованими та не погоджується з висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У частині 1 статті 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що за рахунок коштів ПФУ в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Відповідно до частини 1 статті 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особі, яка має одночасно право на різні види пенсії (за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника), призначається один із цих видів пенсії за її вибором.

Частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» визначено, що переведення з одного виду пенсії на інший здійснюється з дня подання заяви на підставі документів про страховий стаж, заробітну плату (дохід) та інших документів, що знаходяться на час переведення з одного виду пенсії на інший в пенсійній справі, а також додаткових документів, одержаних органами Пенсійного фонду. При переведенні з одного виду пенсії на інший за бажанням особи може враховуватися заробітна плата (дохід) за періоди страхового стажу, зазначені в частині першій статті 40 цього Закону, із застосуванням показника середньої заробітної плати (доходу), який враховувався під час призначення (попереднього перерахунку) попереднього виду пенсії.

За змістом частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» заробітна плата (дохід) для обчислення пенсії визначається за формулою: Зп = Зс х (Ск : К), де:

Зп - заробітна плата (дохід) застрахованої особи для обчислення пенсії, у гривнях;

Зс - середня заробітна плата (дохід) в Україні, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Порядок визначення показників зазначеної заробітної плати затверджується Пенсійним фондом України за погодженням з центральними органами виконавчої влади, що забезпечують формування державної фінансової політики, державної політики у сферах економічного розвитку, статистики.

Тобто, з частини 2 статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» колегією суддів встановлено, що для визначення заробітної плати для обчислення пенсії використовується, крім інших показників, середня заробітна плата, з якої сплачено страхові внески, за три календарні роки, що передують року звернення за призначенням пенсії.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що частиною 3 статті 45 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» регламентовано порядок переведення з одного виду пенсії, призначеного саме за цим Законом, на інший. Отже, показник середньої заробітної плати при переведенні на інший вид пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час призначення пенсії, передбаченої Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, у випадку із заявою позивача мало місце призначення іншої пенсії за іншим законом, а тому має враховуватись показник середньої заробітної плати за три календарні роки, що передують року призначення нового виду пенсії (пенсії за віком).

Як вбачається з матеріалів справи, в 2010 році позивачу було призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

В подальшому, у зв`язку із звільненням позивача з роботи 11.05.2022 остання звернулась із заявою, в якій просила здійснити перерахунок пенсії за віком з урахуванням середньої заробітної плати на рівні 10 253, 08 грн., тобто з урахуванням показників середньої заробітної плати (доходу) за 2018, 2019, 2020 роки, за результатами розгляду якої відповідач відмовив у такому перерахунку.

Колегія суддів констатує, що в даному випадку позивач звернулась із заявою про перерахунок пенсії за віком, призначеної відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Зміни виду пенсії не відбулось.

Таким чином, оскільки мало місце перерахунок одного й того ж самого виду пенсії (пенсії за віком), призначеної відповідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», то колегія суддів приходить до висновку про те, що показник середньої заробітної плати при перерахунку такої пенсії має бути незмінним, тобто таким, яким він був на час первинного призначення пенсії за віком, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

В той же час, судом першої інстанції наведені вище обставини та правове регулювання спірних правовідносин не були враховані, що призвело до неправильного вирішення справи.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції прийняв помилкове рішення про задоволення позовних вимог.

Надаючи оцінку всім доводам учасників справи, судова колегія також враховує рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…»..

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Апелянт надав до суду докази, що спростовують правомірність рішення суду першої інстанції.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315, п. 4 ч. 1 ст. 317 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції вирішив його скасувати та прийняти нове рішення, оскільки судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права та порушено норми процесуального права.

Керуючись ст. ст. 242-244, 250, 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області - задовольнити.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 16.06.2023 - скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України.

Головуючий: Василенко Я.М.

Судді: Ганечко О.М.

Кузьменко В.В.