Справа № 336/10952/21
Суддя: Конишева Олена Василівна
Дата ухвалення: 2023-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

03 листопада 2023 року Справа № 336/10952/21 ЗП/280/29/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Конишевої О.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про скасування рішення житлової комісії та поновлення на житловому обліку,

ВСТАНОВИВ:

30.08.2023 до Запорізького окружного адміністративного суду надійшла справа №336/10952/21 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про скасування рішення житлової комісії та поновлення на житловому обліку.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що протягом двадцяти восьми років проходив службу в лавах Збройних Сил України і відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 31.08.2020 № 194 звільнений в запас на підставі підпункту «а» пункту 2 частини 5 ст. 26 ЗУ «Про військовий обов`язок та військову службу» у зв`язку із закінченням строку контракту. Під час проходження військової служби 19.07.1996 позивача поставлено на квартирний облік на отримання житла, а з 30.07.2017 - як особу, що має право на першочергове отримання постійної житлової площі, він зарахований на відповідний облік з 30 липня 2017 року. За час проходження військової служби у військовій частині НОМЕР_1 службовим або власним житлом за рахунок Міністерства оборони України він не забезпечений. У березні 2021 року позивачем був отриманий протокол засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 № 3 від 30.03.2021 року, згідно з яким позивача знято з квартирного обліку на отримання житлової площі на підставі пункту 9 Закону України «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» як такого, що звільнений в запас за спливом строку контракту. Таке рішення відповідача, на думку ОСОБА_1 , є неправомірним, оскільки в силу закону військовослужбовці та члени сімей військовослужбовців, які мають двадцять і більше років вислуги на військовій службі, мають право на отримання житла, а отже і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку. У зв`язку з викладеним просить скасувати рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом № 3 від 30.03.2021 року, про знаття його з квартирного обліку та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку на отримання житлової площі з 29 липня 1996 року, а з 30 липня 2017 року на першочерговому обліку на отримання житлової площі. Просить позовні вимоги задовольнити.

До суду надійшов відзив, у кому представник відповідача заперечує проти позовних вимог та зазначає, що позивача звільнено з військової служби в запас у зв`язку із закінченням строку дії контракту. Між тим у відповідності до пункту 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» право на продовження перебування на квартирному обліку мають лише військовослужбовці, які звільнені з військової служби в запас за станом здоров`я або якщо вони на час звільнення мають вислугу військової служби не менше двадцяти років, або у відставку, а також у зв`язку зі скороченням штатів чи проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості їх використання на військовій службі. Так як позивача звільнено з іншої підстави, що не передбачена наведеним положенням законодавства про соціальний і правовий захист військовослужбовців, рішення житлової комісії, втілене в протоколі її засідання № 3 від 30.03.2021 року, є правомірним, що, як вважає представник відповідача, виключає задоволення позову. З огляду на викладене, відповідач просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Ухвалою Запорізького апеляційного суду від 18.08.2023 справу №336/10952/21 передано за підсудністю до Запорізького окружного адміністративного суду.

Ухвалою Запорізького окружного адміністративного суду від 04.09.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглядати дану справу за правилами спрощеного позовного провадження.

Розглянувши матеріали та з`ясувавши всі обставини адміністративної справи, які мають юридичне значення для розгляду та вирішення спору по суті, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, судом встановлено наступне.

Позивач проходив військову службу в Збройних Силах України з серпня 1992 року по 31 серпня 2020 року. Звільнений в запас на підставі наказу № 194 командира військової частини НОМЕР_1 від 31.08.2020 року у відповідності до підпункту «а» пункту 2 частини 5 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу».

19 липня 1996 року позивач, перебуваючи на службі у військовій частині НОМЕР_1 , поставлений на облік на отримання постійної житлової площі, а з 30 липня 2017 року переведений на облік як особа, що має право на першочергове отримання постійної житлової площі.

Рішенням, що прийняте на засіданні житлової комісії військової частини НОМЕР_1 та оформлено протоколом № 3 від 30.03.2021 року, квартирний облік позивача припинений у зв`язку із звільненням в запас за спливом строку контракту на підставі пункту 9 Закону України «Про внесення змін до статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».

Позивач просив визнати неправомірним дії житлової комісії військової частини, яка зняла його як військовослужбовця, який має двадцятилітній стаж, з квартирного обліку та зобов`язати військову частину поновити його на квартирному обліку на отримання житлової площі та першочерговій черзі.

Надаючи правову оцінку вказаним обставинам, суд зазначає наступне.

Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей внормовані Законом України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», який встановлює єдину систему соціального та правового захисту військовослужбовців та членів їх сімей, гарантує в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі, як слідує з преамбули вказаного Закону.

Відповідно до абзаців першого, четвертого пункту 1 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (в редакції на момент прийняття житловою комісією оскаржуваного рішення) держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Військовослужбовцям, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та членам їх сімей надаються жилі приміщення для постійного проживання або за їх бажанням грошова компенсація за належне їм для отримання жиле приміщення. Такі жилі приміщення або грошова компенсація надаються їм один раз протягом усього часу проходження військової служби за умови, що ними не було використано право на безоплатну приватизацію житла, з урахуванням особливостей, визначених пунктом 10 цієї статті.

Такий порядок встановлений постановою Кабінету Міністрів України № 1081 від 03.08.2006 року, якою затверджений «Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями».

Відповідно до пункту 24 цього Порядку № 1081 військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини; у рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства.

Військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку зі скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла (пунктом 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей»).

Аналогічні приписи закріплені в пункті 29 Порядку № 1081 забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями.

При цьому дія пункту 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» безпосередньо пов`язується із тим, з яких саме підстав військовослужбовець звільнений у запас чи у відставку.

Пунктом 30 вищевказаного Порядку передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством.

При цьому, вказаний пункт Порядку не містить вичерпних підстав для зняття військовослужбовця з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, оскільки передбачає можливість зняття особи з обліку й в інших передбачених законодавством випадках.

Системний аналіз зазначених норм права свідчить про те, що військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, та члени їх сімей мають право на отримання житла, а отже і на залишення на обліку до отримання ними житла, в тому числі і у разі звільнення в запас чи відставку, крім випадків, передбачених пунктом 30 Порядку.

Суд зазначає, що позивач має вислугу на військовій службі 28 років 1 місяць. Звільнений позивач в запас у зв`язку із закінченням строку контракту, тобто не за службовою невідповідністю у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем, має необхідну вислугу років, що дає право на отримання ним житла.

Системний аналіз зазначених обставин по справі, свідчить про те, що підстави для зняття позивача з квартирного обліку були відсутні.

Доводи відповідача про те, що підставою для звільнення позивача з військової служби у запас є закінчення строку дії контракту, у зв`язку з чим останній втрачає право залишатись на квартирному обліку, суд не може прийняти до уваги, оскільки позивач перебував на службі більше ніж 20 років, а тому підстав для зняття його з квартирного обліку у відповідача були відсутні.

Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що забезпечення військовослужбовців належним житлом за безперервну військову службу є певною соціальною допомогою, підтримкою, додатком до основних джерел існування і спрямовані на реалізацію конституційного права кожного громадянина на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло (стаття 48 Конституції України).

Отже, при прийнятті на військову службу позивачу було державою гарантовано певне забезпечення і компенсації, які фінансуються із бюджету. Зупинення або звуження змісту і обсягу гарантованих Конституційних соціальних прав є недопустимим і не повинні погіршувати становище особи.

Оскільки вислуга позивача на військовій службі більше ніж 20 років, він був звільнений з військової служби у запас у зв`язку із закінченням строку контракту, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для зняття позивача з квартирного обліку у військовій частині.

За таких обставин та з підстав, передбачених вищевказаними нормами матеріального права, суд, дійшов висновку про скасування рішення житлової комісії про зняття позивача з квартирного обліку й виключення його зі списків військовослужбовців, зобов`язавши відповідача поновити позивача на квартирному обліку.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані сторонами письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про задоволення адміністративного позову.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивач звільнений від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 139, 241-246, 255, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення житлової комісії Військової частини НОМЕР_1 , оформлене протоколом № 3 від 30.03.2021 року, в частині зняття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з квартирного обліку у військовій частині НОМЕР_1 на отримання житлової площі.

Зобов`язати житлову комісію військової частини НОМЕР_1 поновити ОСОБА_1 на квартирному обліку за тим же номером у списку: на отримання житлової площі з 29 липня 1996 року; на першочергове отримання житлової площі - з 30 липня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення, а якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення (ухвали) суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення у повному обсязі складено та підписано 03.11.2023.

Суддя О.В. Конишева