Справа № 520/956/2020
Суддя: Любчич Л.В.
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 жовтня 2023 р.Справа № 520/956/2020
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Любчич Л.В.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Спаскіна О.А. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Харківобленерго" на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29.06.2023, головуючий суддя І інстанції: Спірідонов М.О., майдан Свободи, 6, м. Харків, 61022, повний текст складено 06.07.23 по справі №520/956/2020

за позовом Акціонерного товариства "Харківобленерго"

до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків

про скасування податкового повідомлення-рішення,

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство "Харківобленерго", (надалі - позивач, АТ "Харківобленерго", апелянт) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду із адміністративним позовом до Північного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (надалі відповідач, Північне МУ ДПС ВПП), в якому з урахуванням зміни предмету позову, просить суд скасувати в повному обсязі податкове повідомлення-рішення № від 20.11.2020, складене Офісом великих платників податків ДПС.

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року у задоволенні позову АТ "Харківобленерго" відмовлено.

АТ "Харківобленерго" не погодився з рішенням суду першої інстанції та подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просило скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року у цій частині та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позов.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказує на безпідставність висновків, викладених контролюючим органом, оскільки розрахунки коригувань, вказані в Акті, не були складені на операції з постачання товарів/послуг, не мали відображення в регістрах бухгалтерському обліку, їх складання не спричинило виникнення податкового зобов`язання або його зменшення. Стверджує, що такі розрахунки коригувань не підлягають та не були відображені у податкових деклараціях з ПДВ у зв`язку з відсутністю законодавчих підстав, а лише були зареєстровані у ЄРПН. З огляду на вказане вважає, що оскільки чинним законодавством не передбачено обов`язкову реєстрацію таких розрахунків, то їх реєстрація поза межами строків, визначених ст. 201 ПК України не є податковим правопорушенням.

Відповідач подав відзив на позов, в якому просив апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, вказавши, що позивач допустив податкове порушення стосовно несвоєчасної реєстрації спірних розрахунків коригування.

Згідно з положеннями ч. 1, 3 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, в межах доводів та вимог апеляційних скарг, дослідивши докази, дійшла висновку, що апеляційна скарга АТ "Харківобленерго" задоволенню не підлягає з таких підстав.

Під час судового розгляду встановлено, що фахівцями Офісу великих платників податків на підставі п.п. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20 та п.п. 75.1.1 п. 75.1 ст. 75 Податкового кодексу України (далі -ПК України) було проведено камеральну перевірку АТ «Харківобленерго» з питання своєчасності реєстрації розрахунків коригування до податкових накладних, складених на отримувача (покупця) товарів/послуг, у Єдиному реєстрі податкових накладних у періоді січень 2019 року - вересень 2019 року.

За результатами було складено акт №59/28-10-54-06-12/00131954 від 04.10.2019.

Проведеною перевіркою встановлено, що АТ «Харківобленерго» у періоді січень 2019 року - вересень 2019 року у Єдиному реєстрі податкових накладних несвоєчасно зареєструвало розрахунки коригування до податкових накладних, податок по яких обчислювався за ставкою 20%, складених на отримувача (покупця) неплатника податку, на суму ПДВ ,93 грн, у тому числі:

у січні 2019 року - 329367946,91 грн;

у лютому 2019 року - 408386269,83 грн;

у березні 2019 року - 296351450,55 грн;

у квітні 2019 року - 339271482,96 грн;

у травні 2019 року - 311687911,75 грн;

у червні 2019 року - 338797298,14 грн;

у липні 2019 року - 346798028,63 грн;

у серпні 2019 року - 285216013,14 грн;

у вересні 2019 року - 235177602,02 грн, чим порушено абз. 14 п. 201.10 ст. 201 розділу V ПК України, у зв`язку з чим до позивача застосовані штрафні санкції на підставі п.120-1.1 ст.120-1 ПК України в сумі 559341231,46 грн.

На підставі зазначеного акту камеральної перевірки було складено податкове повідомлення-рішення № від 04.11.2019 на суму 559341231,46 грн.

Позивач висловлював свою незгоду з висновками акту, а також оскаржував рішення в адміністративному порядку. Втім, заперечення і скарга позивача були залишені без задоволення. Зокрема, позивач отримав рішення про результати розгляду скарги № 1962/6/99-00-08-05-05-06 від 16.01.2020, яким рішення залишене без змін, а скарга без задоволення.

Підставою вказаних висновків є твердження відповідача, що АТ «Харківобленерго» були порушені строків реєстрації розрахунків коригувань здійснено. Крім цього спірні податкові накладні та розрахунки коригувань складаються у разі здійснення відповідних операцій в бухгалтерському обліку, за якими у платника податку або виникають податкові зобов`язання або податкові зобов`язання коригуються. У свою чергу, розрахунки коригувань, вказані в акті, були складені на операції з постачання товарів/послуг оскільки аналізуючи інформацію, зазначену у зареєстрованих розрахунках коригування встановлено, що підприємство здійснювало коригування за кодом причини «102» - зміна кількості.

Не погодившись із правомірністю висновків контролюючого органу про наявність підстав для застосування до позивача штрафних санкцій, АТ "Харківобленерго" звернулося до суду з позовом.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що АТ "Харківобленерго" допущено порушення податкового законодавства в частині несвоєчасної реєстрації розрахунків коригувань у Єдиному реєстрації податкових накладних, що обумовило правомірно застосування до нього відповідних штрафних санкцій.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на таке.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За змістом частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою статті 6 КАС України закріплено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визначаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, зокрема визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час адміністрування податків, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані ПК України .

Згідно з п. 44 підрозділу 2 розділу ХХ ПК України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) тимчасово, до 1 січня 2019 року, платники податку, які здійснюють постачання (у тому числі оптове), передачу, розподіл електричної та/або теплової енергії, постачання вугілля та/або продуктів його збагачення товарних позицій 2701, 2702, 2704 00 згідно з УКТ ЗЕД, надають послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, визначають дату виникнення податкових зобов`язань та податкового кредиту за касовим методом.

Відповідно до п.п. 14.1.266 п. 14.1 ст. 14 ПК України касовий метод для цілей оподаткування згідно з розділом V цього Кодексу - метод податкового обліку, за яким дата виникнення податкових зобов`язань визначається як дата зарахування (отримання) коштів на банківський рахунок (у касу) платника податку або дата отримання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) ним товарів (послуг), а дата віднесення сум податку до податкового кредиту визначається як дата списання коштів з банківського рахунку (видачі з каси) платника податку або дата надання інших видів компенсацій вартості поставлених (або тих, що підлягають поставці) йому товарів (послуг).

Згідно з п. 201.1 ст. 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі з дотриманням умови щодо реєстрації у порядку, визначеному законодавством, електронного підпису уповноваженої платником особи та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.

Пунктом 192.1 статті 192 ПК України передбачено якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

За змістом окремих абзаців пункту 201.10 статті 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою. Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно) календарного місяця, - до 15 календарного дня (включно) календарного місяця, наступного за місяцем, в якому вони складені.

У разі порушення таких строків застосовуються штрафні санкції згідно з цим Кодексом.

Згідно із пунктом 120-1.1 ПК України порушення платниками податку на додану вартість граничного строку, передбаченого статтею 201 цього Кодексу, для реєстрації податкової накладної та/або розрахунку коригування до такої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (крім податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції з постачання товарів/послуг, що звільняються від оподаткування податком на додану вартість; податкової накладної/розрахунку коригування, складеної на операції, що оподатковуються за нульовою ставкою; податкової накладної, складеної відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу у разі здійснення операцій, визначених підпунктами "а" - "г" цього пункту, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до статті 199 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної; податкової накладної, складеної відповідно до абзацу одинадцятого пункту 201.4 статті 201 цього Кодексу, та розрахунку коригування, складеного до такої податкової накладної) тягне за собою накладення на платника податку на додану вартість, на якого відповідно до вимог статей 192 і 201 цього Кодексу покладено обов`язок щодо такої реєстрації, штрафу в розмірі:

- 10 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації до 15 календарних днів;

- 20 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 16 до 30 календарних днів;

- 30 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 31 до 60 календарних днів;

- 40 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації від 61 до 365 календарних днів;

- 50 відсотків суми податку на додану вартість, зазначеної в таких податкових накладних/розрахунках коригування, - у разі порушення строку реєстрації на 366 і більше календарних днів.

З аналізу вказаних правових норм вбачається, що на платника податків покладено обов`язок щодо реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних у строк, встановлений податковим законодавством.

Недотримання вказаних строків реєстрації податкових накладних свідчить про наявність порушення, за яке передбачена відповідальність у вигляді штрафу в залежності від терміну такого порушення, що передбачено пунктом 120-1.1 статті 120-1 ПК України.

Обґрунтовуючи свою позицію, представник позивача зазначив, що товариство не може нести відповідальності за порушення строку реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних розрахунків коригування у випадку, коли податкові зобов`язання, зазначені у відповідних розрахунках коригування, не виникли.

Поряд із тим, колегія суддів звертає увагу, що позивачем не обґрунтовано правову позицію щодо передумов складення відповідних розрахунків коригування, про порушення строку реєстрації яких в Єдиному реєстрі податкових накладних зазначено в акті перевірки.

Колегія суддів зазначає, що хоч ПК України не містить застережень щодо кількості розрахунків коригувань до податкових накладних, проте містить обов`язок реєстрації розрахунків коригувань до податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Також колегія суддів зазначає, що із бази даних Єдиного реєстру податкових накладних вбачається, що реєстрація розрахунків коригувань здійснювалась АТ "Харківобленерго" із зазначенням причин коригування "102" - змін кількості.

Колегія суддів звертає увагу на те, що позивач в один день міг по одній й тій саме податковій накладній складати два розрахунки коригування: один на «-» (який реєструвався своєчасно), а інший на «+» (який реєструвався несвоєчасно).

Наприклад, до податкової накладної від 30.04.2018 № 26824//20 АТ "Харківобленерго" 30.05.2018 складені розрахунок коригування №28//20 на суму «-5653456,10 грн» (зареєстрований 30.05.2018) та № 57//20 на суму «+5653456,10 грн» (зареєстрований 09.07.2018).

Більш того, податковим органом доведено, а позивачем не спростовано, що неодноразово останній, у деяких випадках, складав велику кількість розрахунків коригувань до однієї податкової накладної.

Вказане дає підстави для твердження про те, що реєстрація таких розрахунків коригування здійснювалося з метою збільшення ліміту в СЕА ПДВ, що в свою чергу надавало можливість AT Харківобленерго реєструвати податкові накладні у ЄРПН, свідчить витяг з СЕА ПДВ та витяг з ЄРПН.

Крім того, позивачем не спростовано факту подальшої реєстрації розрахунків коригувань в Єдиному реєстрі податкових накладних з порушенням визначеного пунктом 201.10 статті 201 ПК України строку.

Колегія суддів зазначає, що предметом камеральної перевірки є несвоєчасність реєстрації розрахунків коригування в ЄРПН у період січень 2019 року - вересень 2019року, податок по яких обчислюється за ставкою 20%, складених на отримувача (покупця) неплатника ПДВ.

Податковим кодексом України передбачена відповідальність, у вигляді накладення штрафних санкцій, передбачених 120-1 ПК України.

До проведеної камеральної перевірки, яка оформлена актом №59/28-10-54-06-12/00131954 від 04.10.2019, не входило питання правомірності включення платником податків у податковій декларації з ПДВ податкових зобов`язань, або податкового кредиту під час здійснення господарських операцій. Оскільки воно вирішується тільки у ході проведення документальної перевірки.

В основу перевірки покладено дані ЄРПН та інформація бази даних ДПС України АІС "Податковий блок". Вказана інформація бази даних повністю відповідає інформації даних Електронного кабінету платника податків.

Колегія суддів наголошує, що у сфері податкових правовідносин діє презумпція добросовісності платника, яка, з одного боку, передбачає надання правового захисту платникам, які у повному обсязі виконують свої обов`язки з правильного нарахування, утримання та перерахування до бюджету законно встановлених податків, а також з дотримання необхідних умов для використання права на податкову вигоду; з іншого ж боку, розглядувана презумпція передбачає покладення на контролюючий орган тягаря доказування наявності складу податкового правопорушення у діях (бездіяльності) платника, який у протилежному випадку вважається добросовісним.

З урахуванням наведеного та з огляду на встановлені під час судового розгляду обставини, колегія суддів зазначає, що позивачем не надано до суду доказів у спростування висновків акту камеральної перевірки щодо несвоєчасної реєстрації розрахунків коригування у Єдиному реєстрі податкових накладних, а тому контролюючим органом правомірно застосовано до АТ "Харківобленерго" штрафні санкції.

Щодо посилань апелянта на те, що розрахунки коригувань, вказані в Акті, не були складені на операції з постачання товарів, послуг, не мали відображення в регістрах бухгалтерського обліку, їх складання не спричинило виникнення податкового зобов`язання або його зменшення, вони лише були зареєстровані у ЄРПН, колегія суддів зазначає наступне.

Як встановлено з наданих пояснень сторін в судовому засіданні суду апеляційної інстанції накладні, які коригувались, та розрахунки відображені в звітності позивача.

Докази нереальності саме операцій, по яким реєструвались відповідні документи до суду не надані.

Щодо посилань АТ «Харківобленерго» на те, що складання розрахунків коригувань не підпадає під норми ані ст. 192, ані cт. 201 ПК України, які передбачають складання ПН/РК тільки у разі виникнення будь-якої події: постачання або повернення товару, отримання та повернення коштів тощо, складання та реєстрація у ЄРПН цих розрахунків коригувань не підпадає під жодну норму законодавства (вони можуть бути складені та зареєстровані будь-коли або ніколи), то немає у законодавстві і строків для реєстрації у ЄРПН таких розрахунків коригування, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п. 11 підрозділу 2 розділу XX ПК України від 02.12.2010 № 2755-VI (в редакції, що діє з 01.01.2017) з 1 лютого 2015 року реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних підлягають всі податкові накладні та розрахунки коригування до податкових накладних (у тому числі які не надаються покупцю, виписані за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування) незалежно від розміру податку на додану вартість в одній податковій накладній / розрахунку коригування.

Згідно п.192.1 ст. 192 ПК України якщо після постачання товарів/послуг здійснюється будь-яка зміна суми компенсації їх вартості, включаючи наступний за постачанням перегляд цін, перерахунок у випадках повернення товарів/послуг особі, яка їх надала, або при поверненні постачальником суми попередньої оплати товарів/послуг, суми податкових зобов`язань та податкового кредиту постачальника та отримувача підлягають відповідному коригуванню на підставі розрахунку коригування до податкової накладної, складеному в порядку, встановленому для податкових накладних, та зареєстрованому в Єдиному реєстрі податкових накладних.

Розрахунок коригування до податкової накладної складається також у випадку виправлення помилок, допущених при складанні податкової накладної, у тому числі не пов`язаних із зміною суми компенсації вартості товарів/послуг (в редакції, що діє з і 01.01.2017).

Відповідальність платника передбачена статтею 120-1 ПК України.

Обґрунтовуючи неправомірність винесення податкового повідомлення-рішення ані у суді першої інстанції, ані в апеляційній скарзі AT «Харківобленерго» не зазначає жодної причини складання та реєстрації розрахунків коригування до податкової накладної в ЄРПН та за яких обставин здійснювалась реєстрація розрахунків коригування одночасно за один день 2-3 кількості, як на «+» так і на «-» з зазначенням причини коригування «102» - зміна кількості. Вказана обставина підтверджується базою даних ЄРПН».

Крім того, AT «Харківобленерго» в апеляційній скарзі не обґрунтовує і того факту, що за проведеним аналізом контролюючого органу позивачем цілеспрямовано складено та реєстровано зазначені розрахунки коригування.

Відповідач зазначає, що у періоді січень 2019 року - вересень 2019 року (перевіряємий період), AT «Харківобленерго» було складено 2192 розрахунків коригування.

AT «Харківобленерго» жодним чином не обґрунтовує, та не надає письмових пояснень, щодо фактичних причин коригувань рахунків коригувань в ЄРПН, а зазначає лише на відсутності обов`язку з їх складання.

Так, за результатами аналізу даних ЄРПН податковим органом встановлено, що AT «Харківобленерго» складало 27 розрахунків коригування, які були зареєстровані з порушенням строку реєстрації до 15 днів та 1069 розрахунків коригування, які були зареєстровані з порушенням строку реєстрації від 16 до 30 днів за період січень 2019 року - вересень 2019року.

Вказаний факт відображено в акті камеральної перевірки № 59/28-10-54-06-12/00131954 від 04.10.2019, додатку до нього та розрахунку штрафних санкцій до податкового повідомлення-рішення № від 20.11.2020.

Враховуючи наведене вище, дослідивши матеріали справи правильність застосування штрафних санкцій за порушення АТ "Харківобленерго" граничних термінів реєстрації розрахунків коригувань, колегія суддів зазначає, що позивачем не дотримані строки, визначені законодавцем для реєстрації розрахунків коригувань, чим порушено вимоги п.201.10 ст.201 ПК України.

В свою чергу позивач фактично не заперечує факт порушення граничних термінів реєстрації податкових накладних.

Доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження в ході розгляду цієї справи.

Ухвалюючи це судове рішення, колегія суддів керується ст. 322 КАС України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, практикою Європейського суду з прав людини (рішення «Серявін та інші проти України») та Висновком №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів (п.41) щодо якості судових рішень.

Згідно з рішенням Європейського суду з прав людини по справі «Серявін та інші проти України» (п.58) суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст.6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.

Пунктом 41 Висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів зазначено, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Враховуючи зазначені вище положення, дослідивши фактичні обставини та питання права, що лежать в основі спору у цій справі, колегія суддів дійшла висновку про відсутність необхідності надання відповіді на інші аргументи апелянта, оскільки судом були досліджені усі основні питання, які є важливими для прийняття даного судового рішення.

Підсумовуючи викладене колегія суддів дійшла висновку, що вимоги апеляційної скарги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Згідно зі статтею 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому оскаржуване рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст. 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Харківобленерго" залишити без задоволення.

Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 29 червня 2023 року по справі №520/956/2020 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий суддя Л.В. Любчич
Судді О.В. Присяжнюк О.А. Спаскін
Повний текст постанови складено 02.11.2023.