Справа № 300/3601/22
Суддя: Коваль Роман Йосипович
Дата ухвалення: 2023-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 рокуЛьвівСправа № 300/3601/22 пров. № А/857/9261/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Коваля Р. Й.,

суддів Гуляка В. В.,

Ільчишин Н. В.,

розглянувши у письмовому провадженні у місті Львові апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 травня 2023 року (прийняте у порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження у м. Івано-Франківську суддею Боршовським Т. І.) в адміністративній справі № 300/3601/22 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити дії,

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до Івано-Франківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом, у якому просив:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (далі також - ГУ ПФУ в Донецькій області, відповідач 2) № 20 від 09.02.2022;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі також - ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, відповідач 1) призначити йому пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 з 03.02.2022, з дня звернення з заявою про призначення пенсії, з урахуванням:

- до стажу роботи за Списком № 2 періодів: з 02.03.1995 по 28.12.2000, з 05.03.2013 по 08.02.2014, з 04.04.2014 по 01.10.2014, з 15.10.2014 по 08.03.2015, з 22.04.2015 по 17.04.2016, з 28.04.2016 по 21.04.2017, з 29.03.2018 по 26.03.2019, з 08.07.2019 по 11.06.2020;

- до страхового стажу періодів: з 01.01.2004 по 30.04.2006, з 01.05.2006 по 30.04.2007, з 01.05.2007 по 17.04.2008, з 28.05.2008 по 16.04.2009, з 19.05.2009 по 29.06.2009, з 14.10.2009 по 12.02.2010, з 13.02.2010 по 18.08.2010.

Позов обґрунтовував тим, що 03.02.2022 звернувся через веб-портал до територіального органу Пенсійного фонду України за місцем проживання із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2. Вказана заява за принципом екстериторіальності передана та розглянута ГУ ПФУ в Донецькій області, яке прийняло рішення № 20 від 09.02.2022 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах. Вказане рішення відповідача 2 мотивовано тим, що в позивача відсутній необхідний пільговий стаж, передбачений пунктом 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Вважає зазначену відмову в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах протиправною, оскільки ним подано пенсійному органу трудову книжку, уточнюючі довідки, документи щодо атестації робочого місця, які підтверджують необхідний страховий та пільговий стаж, який дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Зазначив, що допущена помилка в коді професії за Списком №2 в уточнюючій довідці від 16.03.2020 № 01-99/7 та несвоєчасно проведена атестація робочих місць не може бути підставою для позбавлення його права на пільгову пенсію. Окрім цього, відповідач 2 безпідставно не взяв до уваги відомості про періоди роботи позивача після 01.01.2004 в російській федерації з мотивів відсутності доказів сплати страхових внесків, оскільки ним надано пенсійному органу довідки роботодавців про заробітну плату, в яких міститься інформація про сплату страхових внесків до пенсійного фонду російської федерації. Таким чином в ГУ ПФУ в Донецькій області не було підстав для незарахування позивачу періодів його роботи до пільгового стажу, який становлять 19 років 6 місяців 5 днів, та до страхового стажу, який становить понад 31 рік 2 місяці.

Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 травня 2023 року позов задоволено.

Не погодившись із вказаним рішенням, його оскаржило ГУ ПФУ в Донецькій області і подало апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допустив порушення норм процесуального та матеріального права, неправильно встановив обставини справи, а тому просить скасувати рішення та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що рішення № 20 від 09.02.2022 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах прийнято у зв`язку з відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу. Так, страховий стаж ОСОБА_1 становить 19 років 3 місяці 14 днів, пільговий стаж за Списком № 1 7 місяців 23 дні. Стаж роботи позивача на пільгових умовах за Списком № 2 не визначено. За доданими документами до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 02.03.1995 по 23.02.1999 та з 26.04.2000 по 28.12.2000 згідно довідки про пільговий характер роботи № 01-99/7 від 16.03.2020, оскільки відсутній перелік посад до наказів про атестацію робочих місць. До страхового стажу не зараховано: період роботи з 16.03.1989 по 26.10.1989, оскільки відсутні записи щодо встановленого та фактично відпрацьованого мінімуму трудової участі у громадському господарстві; періоди роботи на території російській федерації з 01.01.2004 по 30.04.2007, з 05.03.2013 по 08.02.2014, з 04.04.2014 по 01.10.2014, з 15.10.2014 по 08.03.2015, з 22.04.2015 по 17.04.2016, з 28.04.2016 по 21.04.2017, з 29.03.2018 по 26.03.2019, з 08.07.2019 по 11.06.2020, оскільки відсутня довідка про сплату страхових внесків за ці періоди. Довідка про заробітну плату № 34 від 10.02.2020 за період роботи на території російській федерації з 2013 по 2020 роки не врахована при призначенні пенсії, оскільки в довідці відсутній підпис уповноваженої особи (головного бухгалтера). За вказаних обставин, представник відповідача 2 вважає правомірним рішення № 20 від 09.02.2022 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах.

Також зазначає, що призначення пенсії є дискреційними повноваженнями органу пенсійного фонду.

Крім того, із вказаним рішенням не погодилося ГУ ПФУ в Івано-Франківській області, яке його оскаржило та подало апеляційну скаргу, яку обґрунтовує тим, що суд першої інстанції при прийнятті оскаржуваного рішення допустив порушення норм процесуального та матеріального права, неправильно встановив обставини справи, а тому просить скасувати рішення та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позову відмовити.

Вимоги апеляційної скарги обґрунтовує тим, що рішення ГУ ПФУ в Донецькій області № 20 від 09.02.2022 про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах прийнято у зв`язку з відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу: є 19 років 3 місяці 14 днів при необхідних 30 років, з них не менше 12 років 6 місяців на роботах із шкідливими і важкими умовами праці. Стаж роботи позивача на пільгових умовах за Списком № 1 становить 7 місяців 23 дні. Так, ОСОБА_1 до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 02.03.1995 по 23.02.1999 та з 26.04.2000 по 28.12.2000 згідно довідки про пільговий характер роботи № 01-99/7 від 16.03.2020, оскільки відсутній перелік посад до наказів про атестацію робочих місць. До страхового стажу не зараховано періоди роботи на території російській федерації з 01.01.2004 по 30.04.2007, з 05.03.2013 по 08.02.2014, з 04.04.2014 по 01.10.2014, з 15.10.2014 по 08.03.2015, з 22.04.2015 по 17.04.2016, з 28.04.2016 по 21.04.2017, з 29.03.2018 по 26.03.2019, з 08.07.2019 по 11.06.2020, оскільки відсутня довідка про сплату страхових внесків за ці періоди. Довідка про заробітну плату № 34 від 10.02.2020 за період роботи на території російській федерації з 2013 по 2020 роки не врахована при призначенні пенсії, оскільки в довідці відсутній підпис уповноваженої особи (головного бухгалтера). Відповідно до статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн, яка підписана та набрала чинності 14.01.1993, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством держави, на території якої відбулась трудова діяльність.

Разом з тим, з 01.01.2023 російська федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, а для України зазначений міжнародний договір припинить свою дію 19.06.2023.

Також зазначає, що позивач з 2014 року аж по 2020 рік працював у країні-агресорі, із його заробітної плати сплачувалися податки які йшли в бюджет ворожої країни, з якого утримується його армія, але тепер хоче отримувати пенсію в Україні, що є об`єктивно недопустимим.

ОСОБА_1 подав відзив на зазначені апеляційні скарги, вважаючи, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, а апеляційні скарги не підлягають до задоволення. Вказує, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законодавством покладено на страхувальника. Відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування внесків із заробітної плати застрахованої особи. При цьому, законодавством російської федерації, так як і законодавством України, визначено, що основним документом, який підтверджує періоди роботи особи, є трудова книжка. Так, окрім трудової книжки, він надав органу Пенсійного фонду України архівні та уточнюючі довідки, карти атестації робочих місць, які підтверджують факт його роботи після 01.01.2004 на різних підприємствах на території російської федерації.

Відповідно до частини четвертої статті 229 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) у зв`язку з розглядом справи у письмовому провадженні фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційних скарг, колегія суддів дійшла переконання, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернувся 03.02.2022 через веб-портал до Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2. До заяви додано: паспорт громадянина України № НОМЕР_1 від 16.12.2019 (а. с. 13); довідку про реєстрацію місця проживання від 12.12.2019 № 5518/093-08 (зворотній бік а. с. 13); диплом серії НОМЕР_2 від 04.07.1983 (а. с. 14); військовий квиток серії НОМЕР_3 від 25.01.1989 (зворотній бік а. с. 14); трудову книжку серії НОМЕР_4 (а. с. 15 - 22); довідку Калуського міськрайонної філії Івано-Франківського центру зайнятості № 87 від 05.03.2020 (зворотній бік а. с. 22); довідку АТ «Оріана» за № 119 від 06.03.2020 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (а. с. 23); довідку Калуської нафтогазорозвідувальної експедиції ДП ПрАТ «Надра України» «Західукргеологія» за № 01-99/7 від 16.03.2020 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (зворот а. с. 23); довідку Калуської нафтогазорозвідувальної експедиції ДП ПрАТ «Надра України» «Західукргеологія» за № 7-17 від 16.03.2020 про зміну найменування (а. с. 24); довідку Калуської нафтогазорозвідувальної експедиції ДП ПрАТ «Надра України» «Західукргеологія» за № 7-18 від 16.03.2020 про проведення первинної атестації робочих місць (зворотній бік а. с. 24); довідку Калуської нафтогазорозвідувальної експедиції ДП ПрАТ «Надра України» «Західукргеологія» за № 7-19 від 16.03.2020 про перебування у відпустці без збереження заробітної плати (а. с. 25); наказ Нафторозвідувальної експедиції глибокого буріння ДГП «Західукргеологія» № 32 від 24.02.1994 про затвердження переліку робочих місць, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення (зворотній бік а. с. 25); наказ Нафторозвідувальної експедиції глибокого буріння ДГП «Західукргеологія» № 42 від 25.04.2000 про атестацію робочих місць (а. с. 26); висновок № 1325 від 21.04.2004 експертизи якості вперше проведеної у лютому 1994 року атестації робочих місць (а. с. 27-28); висновок № 1326 від 21.04.2004 експертизи якості проведеної у квітні 2004 року атестації робочих місць (а. с. 29 - 30); архівну довідку Архівного відділу адміністрації міста Нижневартовська за № Ч-128 від 22.06.2016 про підтвердження трудового стажу (а. с. 31-32); архівну довідку Архівного відділу адміністрації міста Нижневартовська за № Ч-129 від 22.06.2016 про підтвердження доходів (а. с. 33); особову картку ОАО «Спец УБР» від 16.01.2001 (а. с. 34 - 35); архівний витяг Архівного відділу адміністрації міста Нижневартовська за № Ч-130 від 22.06.2016 з наказу ОАО «Спец УБР» від 10.01.2001 № 16-к про прийняття на роботу (а. с. 36); архівний витяг Архівного відділу адміністрації міста Нижневартовська за № Ч-131 від 22.06.2016 з наказу ОАО «Спец УБР» від 25.06.2001 № 214-к про прийняття на роботу (а. с. 36); уточнюючу довідку ООО «Инк-Сервис» за № 2620 від 25.11.2021 (зворотній бік а. с. 37); довідку ООО «Инк-Сервис» за № 1693 від 27.05.2020 про періоди роботи (а. с. 38); довідку ООО «Инк-Сервис» за № 34 від 10.12.2020 про заробітну плату (зворотній бік а. с. 38); довідку ООО «Инк-Сервис» за № 19 від 10.12.2020 про атестацію робочих місць (а. с. 39); наказ ООО «Инк-Сервис» за № 69/01-П від 28.08.2014 про завершення атестації робочих місць (а. с. 40); карту атестації робочого місця за умовами праці № 64 (а. с. 41 - 42); наказ ООО «Инк-Сервис» за № 175/01-П від 30.12.2016 про завершення атестації робочих місць (а. с. 43); карту спеціальної оцінки умов праці № 283 від 15.01.2017 (а. с. 44 - 46).

09.02.2022 ГУ ПФУ в Донецькій області прийняло рішення № 20 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії. Рішення відповідача 2 № 20 від 09.02.2022 про відмову в призначенні пенсії мотивоване тим, що страховий стаж позивача становить 19 років 3 місяці 14 днів, пільговий стаж по Списку № 1 становить 7 місяців 23 дні. До пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 02.03.1995 по 23.02.1999 та з 26.04.2000 по 28.12.2000, оскільки в уточнюючій довідці від 16.03.2020 № 01-99/7 неправильно зазначено код професії. До страхового та пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 05.03.2013 по 08.02.2014, з 04.04.2014 по 01.10.2014, з 15.10.2014 по 08.03.2015, з 22.04.2015 по 17.04.2016, з 28.04.2016 по 21.04.2017, з 29.03.2018 по 26.03.2019, з 08.07.2019 по 11.06.2020 в ООО «Инк-Сервис», оскільки довідка про заробітну плату № 34 від 10.02.2020 підписана однією особою (відсутній підпис головного бухгалтера). До страхового стажу не зараховано періоди роботи на підприємствах, розташованих на території російської федерації: з 18.06.2003 по 01.08.2004, з 02.08.2004 по 31.07.2005, з 01.08.2005 по 30.04.2006 в ООО «Московская буровая компания», з 01.05.2006 по 30.04.2007, з 01.05.2007 по 17.04.2008, з 28.05.2008 по 16.04.2009, з 19.05.2009 по 29.06.2009, з 14.10.2009 по 12.02.2010 в ООО «ЗапСиббурнефть», з 13.02.2010 по 18.08.2010 в ООО «Буринженеринг», оскільки відсутня інформація про сплату страхових внесків за вищевказані періоди (а. с. 47 - 49).

Листом № 0900-0210-8/7373 від 18.02.2023 ГУ ПФУ в Івано-Франківської області направило ОСОБА_1 рішення ГУ ПФУ в Донецькій області № 20 від 09.02.2022 про відмову в призначенні пенсії (а. с. 47).

Вважаючи протиправним рішення відповідача 2 № 20 від 09.02.2022 про відмову в призначенні пенсії, позивач звернувся з цим позовом до суду.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції покликався на те, що позивач має право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2, з дня звернення за пенсією, тобто з 03.02.2022, оскільки у нього є всі передбачені пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV обов`язкові умови для призначення пенсії на пільгових умовах, а саме: він досяг 55 років; має стаж роботи не менше 30 років, з яких пільговий стаж за списком № 2 не менше 12 років 6 місяців.

З метою ефективного захисту такого права та забезпечення реальної гарантії щодо дії верховенства права в спірних правовідносинах, суд вважав за необхідне визнати протиправним та скасувати оскаржуване рішення про відмову в призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах та зобов`язати відповідача призначити позивачу пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з зарахуванням до пільгового стажу періодів роботи з 02.03.1995 по 28.12.2000, з 05.03.2013 по 08.02.2014, з 04.04.2014 по 01.10.2014, з 15.10.2014 по 08.03.2015, з 22.04.2015 по 17.04.2016, з 28.04.2016 по 21.04.2017, з 29.03.2018 по 26.03.2019, з 08.07.2019 по 11.06.2020, та з зарахуванням до страхового стажу періодів роботи: з 01.01.2004 по 30.04.2006, з 01.05.2006 по 30.04.2007, з 01.05.2007 по 17.04.2008, з 28.05.2008 по 16.04.2009, з 19.05.2009 по 29.06.2009, з 14.10.2009 по 12.02.2010, з 13.02.2010 по 18.08.2010.

Колегія суддів апеляційного суду погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на таке.

Частиною другою статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини першої статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Положенням статті 1 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.91 № 1788-XII (далі - Закон № 1788-XII) встановлено, що громадяни України мають право на державне пенсійне забезпечення за віком, по інвалідності, у зв`язку з втратою годувальника та в інших випадках, передбачених цим Законом.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначає Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 N 1058-IV (далі - Закон № 1058-IV), який набрав законної сили з 01.01.2004.

Умови призначення пенсії за віком на пільгових умовах та за вислугу років для окремих категорій працівників визначені статтею 114 Закону № 1058-IV.

Так, згідно з частиною першою статті 114 Закону № 1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Пунктом 2 частини другої статті 114 Закону № 1058-IV визначено, що працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Працівникам, які не мають стажу роботи з шкідливими і важкими умовами праці, передбаченого абзацом першим цього пункту, але мають не менше половини стажу на зазначених роботах, за наявності передбаченого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім цього пункту відповідного страхового стажу пенсії на пільгових умовах призначаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого абзацом першим частини першої статті 26 цього Закону: чоловікам - на 1 рік за кожні 2 роки 6 місяців такої роботи.

Враховуючи вищенаведене, позивач може мати право на призначення пільгової пенсії за списком № 2 якщо він відповідає певним умовам, а саме:

- досягнув необхідного віку 55 років;

- набув відповідний страховий стаж - 30 років для чоловіків;

- набув відповідний пільговий стаж - 12 років 6 місяців.

Як видно з копії паспорта громадянина України № НОМЕР_5 від 16.12.2019 ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 (а. с. 13), а тому на час звернення до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 03.02.2022 позивач досяг віку 55 років.

Щодо дотримання умов закону для призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2, в частині наявності в позивача загального та спеціального страхового стажу, колегія суддів зазначає таке.

Згідно відомостей трудової книжки ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 від 30.11.1986, копія якої наявна в матеріалах справи, суд встановив, що позивач:

з 13.10.1983 по 19.10.1985 проходив військову службу в радянській армії;

з 25.11.1986 по 10.04.1987 працював апаратником синтезу в цеху по виробництву чотирьоххлористого вуглецю і перхлоретилену (сполуки хлору) виробництва двоокису кремнію аеросилу заводу хімічних засобів захисту рослин АТ «Оріана»;

з 25.04.1987 по 15.10.1987 працював сезонним робітником в колгоспі «Толбухинский»;

з 12.01.1988 по 18.04.1988 працював апаратником синтезу в цеху по виробництву чотирьоххлористого вуглецю і перхлоретилену (сполуки хлору) виробництва двоокису кремнію аеросилу заводу хімічних засобів захисту рослин АТ «Оріана»;

з 03.05.1988 по 07.12.1988 працював сезонним робітником в колгоспі «Толбухинский»;

з 28.11.1988 по 28.02.1989 працював монтажником внутрішніх сантехнічних систем у ВАТ «Калушхімремонт»;

з 16.03.1989 по 26.10.1989 працював муляром в колгоспі «Родина»;

з 01.02.1990 по 19.06.1994 працював монтажником внутрішніх сантехнічних систем у ВАТ «Калушхімремонт»;

з 02.03.1995 по 28.12.2000 працював на посаді помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ Калуської нафтогазорозвідувальної експедиції ДП ПрАТ «НАК «Надра України» «Західукргеологія»;

з 16.01.2001 по 26.06.2001 працював на посаді помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ ОАО «Спец УБР»;

з 12.10.2001 по 21.12.2001 працював на посаді помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ у Надимському управлінні бурових робіт ОАО «Обьнефтегазгеология»;

з 21.06.2002 по 16.08.2002 перебував на обліку в Калуському міському центрі зайнятості;

з 04.10.2002 по 10.06.2003 працював на посаді слюсаря по ремонту автомобільних засобів в ТОВ «Євро-Авто-Бан»;

з 18.06.2003 по 01.08.2004 працював на посаді помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ ООО «Московская буровая компания»;

з 02.08.2004 по 31.07.2005 працював на посаді помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ ООО «Московская буровая компания»;

з 01.08.2005 по 30.04.2006 працював на посаді помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ ООО «Московская буровая компания»;

з 01.05.2006 по 30.04.2007 працював на посаді помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ ООО «ЗапСиббурнефть»;

з 01.05.2007 по 17.04.2008 працював на посаді помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ ООО «ЗапСиббурнефть»;

з 28.05.2008 по 16.04.2009 працював на посаді помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ ООО «ЗапСиббурнефть»;

з 19.05.2009 по 29.06.2009 працював на посаді помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ ООО «ЗапСиббурнефть»;

з 14.10.2009 по 12.02.2010 працював на посаді помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ ООО «ЗапСиббурнефть»;

з 13.02.2010 по 18.08.2010 працював на посаді помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ ООО «Буринженеринг»;

з 05.03.2013 по 08.02.2014 працював на посаді помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ ЗАО «Инк-Сервис»;

з 04.04.2014 по 01.10.2014 працював на посаді помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ ЗАО «Инк-Сервис»;

з 15.10.2014 по 08.03.2015 працював на посаді помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ ООО «Инк-Сервис»;

з 22.04.2015 по 17.04.2016 працював на посаді помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ ООО «Инк-Сервис»;

з 28.04.2016 по 21.04.2017 працював на посаді помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ ООО «Инк-Сервис»;

з 29.03.2018 по 26.03.2019 працював на посаді помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ ООО «Инк-Сервис»;

з 08.07.2019 по 11.06.2020 працював на посаді помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ ООО «Инк-Сервис»;

з 04.01.2021 по 16.08.2021 працював на посаді укладальника-пакувальника до дільниці розпилювання деревини деревообробного цеху в ТОВ «Весей Вуд Компані» (а. с. 15 - 22).

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 № 1788-XII (далі - Закон № 1788) основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Такий порядок затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637. Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Пунктом 3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Пунктом 2.14 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 № 58 (далі - Інструкція № 58), встановлено, що у графі 3 розділу Відомості про роботу як заголовок пишеться повне найменування підприємства. Під цим заголовком у графі 1 ставиться порядковий номер запису, що вноситься, у графі 2 зазначається дата прийняття на роботу. У графі 3 трудової книжки Відомості про роботу пишеться: прийнятий або призначений до такого-то цеху, відділу, підрозділу, на дільницю, виробництво із зазначенням його конкретного найменування, а також роботи, професії або посади і присвоєного розряду. Записи про найменування роботи, професії або посади на яку прийнятий працівник, виконуються для робітників та службовців відповідно до найменування професій і посад, зазначених у Класифікаторі професій.

Судом встановлено, що трудова книжка ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 від 30.11.1986 заповнена відповідно до вимог Інструкції № 58 та містить всі необхідні записи, які дають можливість встановити дату прийняття та звільнення з роботи, місце роботи та накази, на підставі яких позивач прийнятий на таку роботу. Окрім того, записи засвідчені відтиском печаток підприємств та не містять ні виправлень/підтирань, ні інших застережень, які б давали підстави сумніватися в їх достовірності.

Відповідно до вимог статті 1 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення, яка підписана та набрала чинності 13 березня 1992 р., пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць даної угоди та членів їх сімей проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають. Вказана Угода підписана Україною та російською федерацією та відповідно, була обов`язкова для застосування в спірний період державними органами вказаних держав.

Статтею 6 Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення встановлено, що призначення пенсій громадянам держав - учасниць Угоди проводиться за місцем проживання.

Для встановлення права на пенсію, в тому числі пенсію на пільгових умовах і за вислугу років, громадянам держав - учасниць Угоди враховується трудовий стаж, набутий на території будь-якої з цих держав, а також на території колишнього СРСР за час до набуття чинності цією Угодою.

Згідно з абзацами 2, 3 статті 6 Угоди між Урядом України і Урядом Російської Федерації Про трудову діяльність і соціальний захист громадян України і Росії, які працюють за межами кордонів своїх країн" від 14 січня 1993 року, трудовий стаж, включаючи стаж, який обчислюється у пільговому порядку, і стаж роботи за спеціальністю, набутий у зв`язку з трудовою діяльністю на територіях обох Сторін, взаємно визначається Сторонами. Обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність.

Отже, наведені положення вказаних міжнародних договорів передбачають, що стаж, набутий на території будь-якої з держав-учасниць Угоди, та заробіток (дохід) за періоди роботи, які зараховуються до трудового стажу, враховуються при встановленні права на пенсію і її обчисленні. При цьому, обчислення стажу здійснюється згідно з законодавством Сторони, на території якої відбувалась трудова діяльність, а пенсійне забезпечення громадян держав-учасниць проводиться по законодавству держави, на території якого вони проживають.

При цьому, суд відхиляє посилання скаржників на те, що з 01.01.2023 Російська Федерація припинила участь в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992, а для України зазначений міжнародний договір припинить свою дію 19.06.2023, оскільки вказані обставини не впливають на правомірність прийняття оспореного рішення пенсійного органу, що прийнято 09.02.2022, та не стосується періодів трудової діяльності позивача, що мали місце в період дії вказаної Угоди.

Колегія суддів апеляційного суду зазначає, що як законодавством України так і законодавством російської федерації передбачено зарахування періоду трудової діяльності до страхового стажу при умові сплати страхових внесків до пенсійного фонду тієї країни, на території якої здійснювалась така діяльність.

Стосовно доводів апеляційної скарги, про те, що до страхового стажу позивача не зараховано періоди протягом яких не сплачувалися страхові внески до пенсійного фонду російської федерації, колегія суддів зазначає, що позивач не може нести відповідальність у вигляді позбавлення права на включення періодів роботи до страхового стажу, позаяк відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник.

Крім того, не може бути підставою для незарахування вказаних періодів роботи до загального трудового стажу позивача через те, що за іноземних осіб, які працювали на території російської федерації, страхові внески за них роботодавцями не вносились в силу вимог чинного на відповідній території законодавства чи з інших підстав.

Судом встановлено, що разом із заявою від 03.02.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах ОСОБА_1 надав органу Пенсійного фонду України, окрім трудових книжок, також додатково такі документи про періоди його роботи на території російської федерації:

- архівну довідку Архівного відділу адміністрації міста Нижневартовська за № Ч-128 від 22.06.2016 про підтвердження трудового стажу (а. с. 31 - 32); архівну довідку Архівного відділу адміністрації міста Нижневартовська за № Ч-129 від 22.06.2016 про підтвердження доходів (а. с. 33); особову картку ОАО «Спец УБР» від 16.01.2001 (а. с. 34 - 35); архівний витяг Архівного відділу адміністрації міста Нижневартовська за № Ч-130 від 22.06.2016 з наказу ОАО «Спец УБР» від 10.01.2001 № 16-к про прийняття на роботу (а. с. 36); архівний витяг Архівного відділу адміністрації міста Нижневартовська за № Ч-131 від 22.06.2016 з наказу ОАО «Спец УБР» від 25.06.2001 № 214-к про прийняття на роботу (а. с. 36); уточнюючу довідку ООО «Инк-Сервис» за № 2620 від 25.11.2021 (зворотній бік а. с. 37); довідку ООО «Инк-Сервис» за № 1693 від 27.05.2020 про періоди роботи (а. с. 38); довідку ООО «Инк-Сервис» за № 19 від 10.12.2020 про атестацію робочих місць (а. с. 39); наказ ООО «Инк-Сервис» за № 69/01-П від 28.08.2014 про завершення атестації робочих місць (а. с. 40); карту атестації робочого місця за умовами праці № 64 (а. с. 41 - 42); наказ ООО «Инк-Сервис» за № 175/01-П від 30.12.2016 про завершення атестації робочих місць (а. с. 43); карту спеціальної оцінки умов праці № 44 від 15.01.2017 (а. с. 44 - 46);

- довідку ООО «Инк-Сервис» за № 34 від 10.12.2020 про заробітну плату за період з березня 2013 року по лютий 2020 року, яка містить відомості про те, що із заробітної плати позивача проведено відрахування до Пенсійного фонду Російської Федерації (зворотній бік а. с. 38).

Отже, записи в трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 від 30.11.1986 та вказані вище довідки роботодавців, підтверджують факт офіційного працевлаштування позивача та факт сплати роботодавцями ОСОБА_1 податків та обов`язкових платежів згідно законодавства російської федерації в періоди, які відповідач 2 згідно з рішенням №20 від 09.02.2022 безпідставно не зарахував до страхового стажу позивача, а саме: з 18.06.2003 по 01.08.2004, з 02.08.2004 по 31.07.2005, з 01.08.2005 по 30.04.2006, з 01.05.2006 по 30.04.2007, з 01.05.2007 по 17.04.2008, з 28.05.2008 по 16.04.2009, з 19.05.2009 по 29.06.2009, з 14.10.2009 по 12.02.2010, з 13.02.2010 по 18.08.2010.

Що стосується періодів роботи позивача в ООО «Инк-Сервис» з 05.03.2013 по 08.02.2014, з 04.04.2014 по 01.10.2014, з 15.10.2014 по 08.03.2015, з 22.04.2015 по 17.04.2016, з 28.04.2016 по 21.04.2017, з 29.03.2018 по 26.03.2019, з 08.07.2019 по 11.06.2020, то згідно рішення № 20 від 09.02.2022 відповідач 2 не зарахував такі періоди до страхового стажу ОСОБА_1 , оскільки довідка про заробітну плату № 34 від 10.02.2020 підписана однією особою, що не відповідає вимогам пункту 2.10 розділу ІІ та додатку 5 постанови правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 і відповідачу не надано інформацію про відсутність посади головного бухгалтера в ООО «Инк-Сервис», колегія суддів зазначає таке.

Постановою Правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846, затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (далі Порядок, в редакції, чинній на час прийняття спірного рішення).

Згідно з пунктом 2.10 розділу II Порядку довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.

У випадках, коли архівні установи не мають можливості видати довідку за встановленою формою з розшифровкою виплачених сум за видами заробітку, вони можуть видавати довідки, що відповідають даним, наявним в архівних фондах, без додержання цієї форми.

Установлення заробітку для обчислення пенсії на підставі показань свідків не допускається. Виписка зі штатного розпису про посадовий оклад, профспілкові квитки, квитки партій та рухів, громадських об`єднань не є документами, що засвідчують фактичний заробіток для обчислення розміру пенсії.

Так, з огляду на вищевказані положення пункту 2.10 розділу II Порядку не містить жодних вимог про обов`язковість підпису головного бухгалтера в такій довідці.

Щодо додатку 5 до Порядку, то ним затверджено форму довідки для обчислення пенсії, яка повинна містити підпис керівника і головного бухгалтера. Тобто, мова йде про довідку про заробітну плату, суми якої враховуються для обчислення розміру пенсії.

Вищевказане підтверджується абзацами другим та третім підпункту 3 пункту 2.1 розділу II Порядку, в яких йде посилання на додаток 5 до Порядку.

У спірному випадку, позивач не просить суд зобов`язати орган Пенсійного фонду України врахувати для визначення розміру пенсії конкретні суми виплаченої ОСОБА_1 , заробітної плати як доходу згідно довідки ООО «Инк-Сервис» про заробітну плату № 34 від 10.02.2020, а лише підтверджує такою довідкою факт роботи позивача в ООО «Инк-Сервис» в періоди з 05.03.2013 по 08.02.2014, з 04.04.2014 по 01.10.2014, з 15.10.2014 по 08.03.2015, з 22.04.2015 по 17.04.2016, з 28.04.2016 по 21.04.2017, з 29.03.2018 по 26.03.2019, з 08.07.2019 по 11.06.2020, та проведення роботодавцем відрахувань із заробітної плати позивача до Пенсійного фонду російської федерації.

Водночас, суд звертає увагу на те, що доводи органу Пенсійного фонду України про відсутність в довідці ООО «Инк-Сервис» про заробітну плату № 34 від 10.02.2020 підпису головного бухгалтера не відповідають дійсності, оскільки така довідка містить підпис в графі головний бухгалтер. Так, з огляду на зміст довідки ООО «Инк-Сервис» про заробітну плату № 34 від 10.02.2020, вона підписана однією особою ОСОБА_2 , як директором та головним бухгалтером ООО «Инк-Сервис». Суд звертає увагу на те, що законодавством України не заборонено одній особі одночасно займати дві посади директора і головного бухгалтера одного підприємства. Окрім цього, суду не подано доказів того, що вказані посади в ООО «Инк-Сервис», на час видачі вказаної довідки, займали різні особи. Натомість довідка № 34 від 10.02.2020 містить підписи відповідних посадових осіб та відтиск печатки ООО «Инк-Сервис», а також інформацію на підставі яких первинних документів вона видана. Отже, на час розгляду цієї справи, відсутні об`єктивні підстави ставити під сумнів належність та достовірність вказаної довідки.

Крім того, колегія суддів зазначає, що орган Пенсійного фонду України наділений правом, в разі наявності певних розбіжностей у документах, для підтвердження стажу роботи, звертатись із відповідними листами, запитами до підприємств, установ, організацій, в тому числі пенсійних органів іноземних держав, проте ним з`ясування цих обставин не здійснювалося.

Отже, відсутність інформації про сплату страхових внесків за певні періоди роботи жодним чином не підтверджує несплату таких внесків. Окрім цього, відсутність інформації від пенсійного органу російської федерації щодо підтвердження страхового стажу позивача за періоди з 18.06.2003 по 01.08.2004, з 02.08.2004 по 31.07.2005, з 01.08.2005 по 30.04.2006, з 01.05.2006 по 30.04.2007, з 01.05.2007 по 17.04.2008, з 28.05.2008 по 16.04.2009, з 19.05.2009 по 29.06.2009, з 14.10.2009 по 12.02.2010, з 13.02.2010 по 18.08.2010, з 05.03.2013 по 08.02.2014, з 04.04.2014 по 01.10.2014, з 15.10.2014 по 08.03.2015, з 22.04.2015 по 17.04.2016, з 28.04.2016 по 21.04.2017, з 29.03.2018 по 26.03.2019, з 08.07.2019 по 11.06.2020 не є підставою для неврахування вказаних періодів трудової діяльності до страхового стажу, що дає право ОСОБА_1 на призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах.

Щодо наявності в позивача пільгового стажу за Списком № 2, колегія суддів зазначає таке.

Питання призначення пенсій на пільгових умовах згідно зі Списками № 1 та № 2 деталізоване у Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 (далі Порядок № 383).

Пунктом 3 Порядку № 383 встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21 серпня 1992 року та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21 серпня 1992 року.

Пунктом 10 Порядку № 383 визначено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі Порядок № 637).

З огляду на зміст рішення ГУ ПФУ в Донецькій області № 20 від 09.02.2022 до пільгового стажу ОСОБА_1 не зараховано періоди: з 02.03.1995 по 23.02.1999 та з 26.04.2000 по 28.12.2000, оскільки в уточнюючій довідці від 16.03.2020 № 01-99/7 неправильно зазначено код професії; з 05.03.2013 по 08.02.2014, з 04.04.2014 по 01.10.2014, з 15.10.2014 по 08.03.2015, з 22.04.2015 по 17.04.2016, з 28.04.2016 по 21.04.2017, з 29.03.2018 по 26.03.2019, з 08.07.2019 по 11.06.2020 в ООО «Инк-Сервис», оскільки довідка про заробітну плату № 34 від 10.02.2020 підписана однією особою (відсутній підпис головного бухгалтера).

Крім того, згідно доводів відповідачів, ОСОБА_1 не зараховано до пільгового стажу періоди роботи з 02.03.1995 по 23.02.1999 та з 26.04.2000 по 28.12.2000 згідно довідки про пільговий характер роботи № 01-99/7 від 16.03.2020, оскільки відсутній перелік посад до наказів про атестацію робочих місць.

Щодо періоду роботи позивача з 02.03.1995 по 28.12.2000, суд вказує на таке.

Згідно відомостей трудової книжки позивача серії НОМЕР_4 від 30.11.1986, копія якої наявна в матеріалах справи, суд встановив, що позивач з 02.03.1995 по 28.12.2000 працював на посаді помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ Калуської нафтогазорозвідувальної експедиції ДП ПрАТ «НАК «Надра України» «Західукргеологія» (зворотній бік а. с. 16).

Разом із заявою від 03.02.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 ОСОБА_1 надав пенсійному органу такі документи за період роботи з 02.03.1995 по 28.12.2000:

- довідку Калуської нафтогазорозвідувальної експедиції ДП ПрАТ «Надра України» «Західукргеологія» за № 01-99/7 від 16.03.2020 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (зворотній бік а. с. 23);

- довідку Калуської нафтогазорозвідувальної експедиції ДП ПрАТ «Надра України» «Західукргеологія» за № 7-17 від 16.03.2020 про зміну найменування (а. с. 24);

- довідку Калуської нафтогазорозвідувальної експедиції ДП ПрАТ «Надра України» «Західукргеологія» за № 7-18 від 16.03.2020 про проведення первинної атестації робочих місць (зворотній бік а .с. 24);

- довідку Калуської нафтогазорозвідувальної експедиції ДП ПрАТ «Надра України» «Західукргеологія» за № 7-19 від 16.03.2020 про перебування у відпустці без збереження заробітної плати (а. с. 25);

- наказ Нафторозвідувальної експедиції глибокого буріння ДГП «Західукргеологія» № 32 від 24.02.1994 про затвердження переліку робочих місць, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення (зворотній бік а. с. 25);

- наказ Нафторозвідувальної експедиції глибокого буріння ДГП «Західукргеологія» № 42 від 25.04.2000 про атестацію робочих місць (а. с. 26);

- висновок № 1325 від 21.04.2004 експертизи якості проведеної у лютому 1994 року атестації робочих місць (а. с. 27 - 28);

- висновок № 1326 від 21.04.2004 експертизи якості проведеної у квітні 2004 року атестації робочих місць (а. с. 29 - 30).

Що стосується доводів відповідачів про неправильне зазначення в уточнюючій довідці від 16.03.2020 № 01-99/7 коду професії позивача, то суд зазначає таке.

Згідно довідки Калуської нафтогазорозвідувальної експедиції ДП ПрАТ «Надра України» «Західукргеологія» за № 01-99/7 від 16.03.2020 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, позивач з 02.03.1995 по 23.02.1999 та з 26.04.2000 по 28.12.2000 працював повний робочий день в Калуській нафтогазорозвідувальній експедиції ДП ПрАТ «Надра України» «Західукргеологія» та виконував роботи з буріння свердловин на нафту і газ за посадою помічник бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ, яка передбачена Списком № 2, розділ ХІІ підрозділу 1А, код 12.1а, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994. За вказаний вище період трудової діяльності позивача, його пільговий стаж за Списком № 2 складає 4 роки 08 місяців 6 днів. Підстава видачі довідки: карточки форми Т-2, накази № 42-к від 02.03.1995, № 180-к від 29.12.2000. Додаткові відомості: витяги з наказів № 32 від 24.02.1994, № 42 від 26.04.2000 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» (зворот а. с. 23).

З наведеного видно, що ОСОБА_1 в період з 02.03.1995 по 28.12.2000 працював на посаді помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ, оскільки саме така назва посади зазначена як в трудовій книжці серії НОМЕР_4 від 30.11.1986, так і в інших документах, долучених позивачем до заяви від 03.02.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за списком № 2.

Суду не подано будь-яких доказів того, що ОСОБА_1 в період з 02.03.1995 по 28.12.2000 займав іншу посаду.

Натомість, посада «помічник бурильника» передбачена усіма списками виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, які були чинними в різні періоди:

- Списком № 2, розділ XIII «Буріння, видобуток та переробка нафти та газу, переробка вугілля та сланцю», підрозділ 1 «Буріння», пункт А «Робітники», затвердженим Постановою РМ СРСР №1173 від 22.08.1956;

- Списком № 2, розділ XII «Буріння, видобуток та переробка нафти та газу, переробка вугілля та сланцю», код КП 2130100а-11297, затвердженим постановами Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991 та Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994;

- Списком № 2, розділ XII «Буріння, видобування та перероблення нафти, газу та газового конденсату, перероблення вугілля та сланцю», код КП 12.1а, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003.

В період роботи позивача з 02.03.1995 по 28.12.2000 в Калуській нафтогазорозвідувальній експедиції ДП ПрАТ «Надра України» «Західукргеологія» був чинним Список №2, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994, згідно якого код посади «помічник бурильника» в розділ XII «Буріння, видобуток та переробка нафти та газу, переробка вугілля та сланцю» - 2130100а-11297. Тобто, саме такий код 2130100а-11297 замість коду 12.1а мав бути зазначений в довідки Калуської нафтогазорозвідувальної експедиції ДП ПрАТ «Надра України» «Західукргеологія» за № 01-99/7 від 16.03.2020 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

З огляду на вказані обставини, колегія суддів вважає, що відповідальна особа, яка готувала довідку Калуської нафтогазорозвідувальної експедиції ДП ПрАТ «Надра України» «Західукргеологія» за № 01-99/7 від 16.03.2020 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, допустила описку в коді посади, зазначивши код 12.1а, який встановлений попередньо діючою постановою Кабінету Міністрів України № 36 від 16.01.2003, замість коду 2130100а-11297, який встановлений постановою Кабінету Міністрів України № 162 від 11.03.1994.

При цьому, зважаючи на назву посади, номер розділу та підрозділу Списку № 2 можливо встановити правильний код посади позивача, що свідчить про очевидність допущеної в довідці за № 01-99/7 від 16.03.2020 описки, яка не спростовує факту роботи ОСОБА_1 в період з 02.03.1995 по 28.12.2000 в Калуській нафтогазорозвідувальній експедиції ДП ПрАТ «Надра України» «Західукргеологія» саме на посаді помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ.

Щодо доводів відповідачів про те, що ОСОБА_1 до пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 02.03.1995 по 23.02.1999 та з 26.04.2000 по 28.12.2000 згідно довідки про пільговий характер роботи № 01-99/7 від 16.03.2020, оскільки відсутній перелік посад до наказів про атестацію робочих місць, то колегія суддів зазначає таке.

Разом із заявою від 03.02.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 ОСОБА_1 надав пенсійному органу документи за вказаний період роботи з 02.03.1995 по 28.12.2000, що підтверджують проведення атестації робочих місць в Калуській нафтогазорозвідувальній експедиції ДП ПрАТ «Надра України» «Західукргеологія»: довідку за № 7-18 від 16.03.2020 про проведення первинної атестації робочих місць на підставі наказу № 32 від 24.02.1994 (зворотній бік а. с. 24); наказ Нафторозвідувальної експедиції глибокого буріння ДГП «Західукргеологія» № 32 від 24.02.1994 про затвердження переліку робочих місць, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення (зворот а.с. 25); наказ Нафторозвідувальної експедиції глибокого буріння ДГП «Західукргеологія» № 42 від 25.04.2000 про атестацію робочих місць (а. с. 26); висновок № 1325 від 21.04.2004 експертизи якості вперше проведеної у лютому 1994 року атестації робочих місць (а. с. 27-28); висновок № 1326 від 21.04.2004 експертизи якості проведеної у квітні 2004 року атестації робочих місць (а. с. 29-30).

Так, позивач не долучив до наказів Нафторозвідувальної експедиції глибокого буріння ДГП «Західукргеологія» № 32 від 24.02.1994 та № 42 від 25.04.2000 про атестацію робочих місць відповідних переліків посад, проте такі переліки посад містяться у висновку № 1325 від 21.04.2004 експертизи якості вперше проведеної у лютому 1994 року атестації робочих місць (а. с. 27 - 28) та висновку № 1326 від 21.04.2004 експертизи якості проведеної у квітні 2004 року атестації робочих місць (а. с. 29 - 30). При цьому, в таких переліках посад зазначено посаду: «Помічники бурильників експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ» за кодом 2130100а-11297, яку займав ОСОБА_1 в Калуській нафтогазорозвідувальній експедиції ДП ПрАТ «Надра України» «Західукргеологія» в період з 02.03.1995 по 28.12.2000.

Суд звертає увагу на те, що у разі сумнівів в достовірності вищевказаних документів, орган Пенсійного фонду України мав можливість витребувати в Нафторозвідувальної експедиції глибокого буріння ДГП «Західукргеологія» або архівної установи переліки робочих місць, виробництв, робіт, професій і посад працівників, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення, затверджених наказами Нафторозвідувальної експедиції глибокого буріння ДГП «Західукргеологія» № 32 від 24.02.1994 та № 42 від 25.04.2000, проте цього не зробив.

Таким чином, відмова пенсійного органу в зарахуванні до пільгового стажу позивача періоду роботи з 02.03.1995 по 28.12.2000, є надміру формальною. Колегія суддів вважає, що пенсійний орган, маючи такі зауваження, фактично переклав тягар доказування таких сумнівів з Держави, в особі такого органу державної влади, безпосередньо на особу, яка звернулася за призначенням пенсії, та надала належні документи для її призначення згідно встановленого Державою порядку.

Щодо періоду роботи позивача з 24.02.1999 по 25.04.2000, який не включений до довідки Калуської нафтогазорозвідувальної експедиції ДП ПрАТ «Надра України» «Західукргеологія» за № 01-99/7 від 16.03.2020 про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній у зв`язку з несвоєчасним проведенням атестації робочих місць, то колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до пунктів 4.2, 4.3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, результати атестації (як вперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, впродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінювались докорінно умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

У разі підтвердження цього права за результатами атестації, вперше проведеної до 21.08.1997 (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць, до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи із шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

За приписами пункту 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Водночас, атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 1 серпня 1992 року № 442, та розробленими на виконання цієї постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41.

Відповідно до зазначених нормативних актів основна мета атестації полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць за умовами праці періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці та Методичних рекомендацій для проведення атестації робочих місць передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

Відповідно до положень Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці відомості про результати атестації робочих місць заносяться до картки умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

При цьому колегія суддів вважає за необхідне врахувати висновок Великої Палати Верховного Суду, який викладено в постанові від 19.02.2020 у справі № 520/15025/16 щодо порядку та наслідків не проведення (невчасного проведення) атестації згідно законодавства України.

У цій постанові Велика Палата Верховного Суду зазначила, що не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Як видно з матеріалів справи, первинну атестацію робочих місць в Калуській нафтогазорозвідувальній експедиції ДП ПрАТ «Надра України» «Західукргеологія» проведено на підставі наказу № 32 від 24.02.1994 про затвердження переліку робочих місць, яким підтверджено право на пільгове пенсійне забезпечення, що також підтверджується довідкою за № 7-18 від 16.03.2020 (зворотній бік а. с. 24). При цьому, висновком № 1325 від 21.04.2004 експертизи якості вперше проведеної у лютому 1994 року атестації робочих місць підтверджено результати такої атестації (а. с. 27 - 28).

Чергову атестацію робочих місць в Калуській нафтогазорозвідувальній експедиції ДП ПрАТ «Надра України» «Західукргеологія» проведено на підставі наказу № 42 від 25.04.2000 (а. с. 26). При цьому, висновком № 1326 від 21.04.2004 експертизи якості вперше проведеної у квітні 2004 року атестації робочих місць підтверджено результати такої атестації (а. с. 29 - 30).

Отже, чергова атестація робочих місць в Калуській нафтогазорозвідувальній експедиції ДП ПрАТ «Надра України» «Західукргеологія» проведена несвоєчасно, проте, враховуючи правову позицію Великої Палати Верховного Суду, суд зазначає, що несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.

За вказаних обставин період роботи позивача з 24.02.1999 по 25.04.2000 на посаді помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ в Калуській нафтогазорозвідувальній експедиції ДП ПрАТ «НАК «Надра України» «Західукргеологія» підлягає зарахуванню до пільгового стажу ОСОБА_1 .

Щодо періодів роботи позивача з 05.03.2013 по 08.02.2014, з 04.04.2014 по 01.10.2014, з 15.10.2014 по 08.03.2015, з 22.04.2015 по 17.04.2016, з 28.04.2016 по 21.04.2017, з 29.03.2018 по 26.03.2019, з 08.07.2019 по 11.06.2020 в ООО «Инк-Сервис», які не зараховані органом Пенсійного фонду України до його пільгового стажу ОСОБА_1 з підстав відсутності підпису головного бухгалтера в довідці про заробітну плату № 34 від 10.02.2020, то правова оцінка таким обставинам надана судом вище.

Водночас, суд також додатково звертає увагу на те, що разом із заявою від 03.02.2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 ОСОБА_1 надав пенсійному органу такі документи щодо вищевказаних періодів його роботи в ООО «Инк-Сервис» та проведення атестації на вказаному підприємстві:

- уточнюючу довідку ООО «Инк-Сервис» за № 2620 від 25.11.2021, згідно якої посада помічника бурильника експлуатаційного та розвідувального буріння свердловин на нафту і газ, яку займав позивач і виконував роботу повний робочий день, дає право на дострокове пенсійне забезпечення за віком за позицією 2130100а-11297 розділу ХІІ «Буріння, видобуток та переробка нафти та газу, переробка вугілля та сланцю», підрозділ 1 «Буріння» Списку № 2, затвердженому постановою Кабінету Міністрів СРСР № 10 від 26.01.1991 (зворотній бік а. с. 37);

- довідку ООО «Инк-Сервис» за № 1693 від 27.05.2020 про періоди роботи (а. с. 38);

- довідку ООО «Инк-Сервис» за № 34 від 10.12.2020 про заробітну плату (зворотній бік а. с. 38);

- довідку ООО «Инк-Сервис» за № 19 від 10.12.2020 про атестацію робочих місць (а. с. 39);

- наказ ООО «Инк-Сервис» за № 69/01-П від 28.08.2014 про завершення атестації робочих місць (а. с. 40);

- карту атестації робочого місця за умовами праці № 64 (а. с. 41 - 42);

- наказ ООО «Инк-Сервис» за № 175/01-П від 30.12.2016 про завершення атестації робочих місць (а. с. 43);

- карту спеціальної оцінки умов праці № 283 від 15.01.2017 (а. с. 44 - 46).

В російській федерації обов`язкове здійснення атестації робочих місць регулювалося Положенням про порядок проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Мінпраці Російської Федерації від 24.03.1997 № 12, Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими наказами Міністерства охорони здоров`я Російської Федерації від 31.08.2007 N 569 та від 26.04.2011 № 342н.

Положення даних нормативно-правових актів узгоджуються із нормами українського законодавства, зазначеного вище по тексту позову, щодо проведення атестації робочих місць.

Зокрема, як законодавством України, так і законодавством російської федерації в цій сфері суспільних відносин, передбачає, що одним з документів, який містить відомості про фактичні умови праці на робочому місці, є карта атестації робочого місця, або карта спеціальної оцінки умов праці.

Дані вимоги містять пункти 8, 9 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 № 442, згідно якого вказано, що відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці.

Згідно додатку 3 наказу Міністерства охорони здоров`я російської федерації від 31.08.2007 N 569, зазначено, що карта атестації є документом, що містить відомості про фактичні умови праці на робочому місці, які застосовуються компенсації, розміри підвищення заробітної плати відповідно чинному законодавству, а також рекомендації щодо поліпшення умов праці на даному робочому місці або групі аналогічних робочих місць. Найменування професії і посади працівників зазначаються відповідно до штатного розкладу організації. Коди професій і посад працівників заповнюються відповідно до Класифікатора професій робітників, посад службовців і тарифних розрядів (ОК 016-94). На всі аналогічні робочі місця одного найменування складається одна карта на перше робоче місце зі списку аналогічних місць (додаток N 1 до Порядку).

Водночас позивач до заяви про призначення пенсії на підтвердження факту проведення атестації робочих місць в ООО «Инк-Сервис» надав карти з повною інформацією про фактичні умови моєї праці на робочих місцях за посадою: помічник бурильника експлуатаційного і розвідувального буріння свердловин на нафту й газ, а саме: карту атестації робочого місця за умовами праці № 64 від 26.08.2014 (а. с. 41 - 42), карту спеціальної оцінки умов праці № 283 від 15.01.2017 (а. с. 44 - 46).

Зазначеними картами констатовано, що за факторами виробничого середовища та трудового процесу, посади позивача належать до класу 3 за критеріями умов праці («Посібник з гігієнічної оцінки факторів робочого середовища і трудового процесу. Критерії та класифікація умов праці», введений в дію Російській Федерації з 1 листопада 2005 р.).

Згідно Загальних принципів гігієнічної класифікації умов праці, наведених у Посібнику, 3 клас умов праці це шкідливі умови, які характеризуються наявністю шкідливих факторів, рівні яких перевищують гігієнічні нормативи і мають несприятливу дію на організм працівника і/або його потомство.

Робота в таких умовах дає право працівнику, серед іншого, і на отримання пільгової пенсії по Списку № 2 (про користування таким правом прямо зазначено і в самих картах).

Водночас, періодичність та планомірність проведення атестації робочих місць на підприємстві підтверджується наказом ООО «Инк-Сервис» від 28.08.2014 № 69/01-п «Про завершення атестації робочих місць та наказом ООО «Инк-Сервис» від 30.12.2016 № 175/01-п «Про завершення проведення спеціальної оцінки умов праці та затвердження її результатів».

Як вже зазначав суд, з посиланням на правову позицію Великої Палати Верховного Суду, несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах.

Зважаючи на встановлені судом обставини, та виходячи з мотивів територіального органу пенсійного фонду України, викладених в спірному рішення № 20 від 09.02.2022, суд дійшов висновку про неправомірність відмови в зарахуванні до страхового та пільгового стажу ОСОБА_1 , що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 згаданих періодів його трудової діяльності.

Відтак, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оспорювані періоди, підлягають зарахуванню до його загального і пільгового трудового стажу.

Таким чином колегія суддів дійшла висновку про те, що на момент звернення до відповідача з заявою позивач мав право на пенсію на пільгових умовах, оскільки він досяг 55 років; має стаж роботи не менше 30 років, з яких пільговий стаж за списком № 2 не менше 12 років 6 місяців.

Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що рішення пенсійного органу про відмову у призначенні позивачу пенсії за вислугу років є протиправним та підлягає скасуванню.

А також з тим, що з метою ефективного захисту такого права та забезпечення реальної гарантії щодо дії верховенства права в спірних правовідносинах необхідно зобов`язати ГУ ПФУ в Івано-Франківській області призначити ОСОБА_1 з 03.02.2022 пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з зарахуванням до пільгового стажу періодів роботи з 02.03.1995 по 28.12.2000, з 05.03.2013 по 08.02.2014, з 04.04.2014 по 01.10.2014, з 15.10.2014 по 08.03.2015, з 22.04.2015 по 17.04.2016, з 28.04.2016 по 21.04.2017, з 29.03.2018 по 26.03.2019, з 08.07.2019 по 11.06.2020, та з зарахуванням до страхового стажу періодів роботи: з 01.01.2004 по 30.04.2006, з 01.05.2006 по 30.04.2007, з 01.05.2007 по 17.04.2008, з 28.05.2008 по 16.04.2009, з 19.05.2009 по 29.06.2009, з 14.10.2009 по 12.02.2010, з 13.02.2010 по 18.08.2010.

Щодо доводів скаржника про дискреційні повноваження органів Пенсійного фонду України, колегія суддів зазначає таке.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом у постанові від 09 жовтня 2020 року в справі № 1840/3664/18 на законодавчому рівні поняття «дискреційні повноваження» суб`єкта владних повноважень відсутнє. У судовій практиці сформовано позицію щодо поняття дискреційних повноважень, під якими слід розуміти такі повноваження, коли у межах, які визначені законом, адміністративний орган має можливість самостійно (на власний розсуд) вибирати один з кількох варіантів конкретного правомірного рішення.

Водночас повноваження державних органів не є дискреційними, коли є лише один правомірний та законно обґрунтований варіант поведінки суб`єкта владних повноважень. Тобто у разі настання визначених законодавством умов відповідач зобов`язаний вчинити конкретні дії і, якщо він їх не вчиняє, його можна зобов`язати до цього в судовому порядку.

Верховний Суд наголосив, що дискреційне повноваження може полягати у виборі діяти чи не діяти, а якщо діяти, то у виборі варіанту рішення чи дії серед варіантів, що прямо або опосередковано закріплені у законі. Важливою ознакою виробу є те, що він здійснюється без необхідності узгодження варіанту вибору будь-ким.

У справі, що переглядається, судом першої інстанції встановлено, що позивач має відповідний стаж, який дає йому право на пенсію за віком відповідно до пункту 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пільгових умовах за Списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, затвердженим Кабінетом Міністрів України.

За таких умов, позаяк підстави відмови в призначенні йому вказаної пенсії відсутні, пенсійний орган повинен призначити пенсію позивачу. Ці повноваження та порядок їх реалізації передбачають лише один вид правомірної поведінки відповідного органу призначити пенсію або відмовити в її призначенні. За законом у цього органу немає вибору між декількома можливими правомірними рішеннями, а тому зазначені повноваження не є дискреційними.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Тобто, судом за результатами розгляду справи може бути задоволено будь-яку з цих вимог, у тому числі й вимогу про зобов`язання відповідача - суб`єкта владних повноважень вчинити пені дії.

Відповідно до пункту 4 частини другої статті 245 КАС України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

А згідно з частиною четвертою статті 245 КАС України у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Вказане узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 27.02.2018 у справі № 816/591/15-а, від 18.10.2018 у справі 818/1976/17, від 11.09.2018 по справі № 816/318/18.

При цьому в постанові від 11.09.2018 у справі № 816/318/18 Верховний Суд зазначив, що втручання у дискреційні повноваження суб`єкта владних повноважень може бути прийняття судом рішення не про зобов`язання вчинити певні дії, а саме прийняття ним рішення за клопотанням заявника замість суб`єкта владних повноважень.

Тобто, зобов`язання призначити позивачу пенсію не є втручанням суду в дискреційні повноваження пенсійного органу, а є обґрунтованим та ефективним способом захисту порушеного права позивача у випадку коли поданих доказів достатньо для того, щоб зобов`язати суб`єкта владних повноважень прийняти те чи інше рішення чи зробити ту чи іншу дію суд вправі обрати такий спосіб захисту порушеного права.

За таких обставин колегія суддів приходить до переконання, що місцевий суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини у справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність задоволення позовних вимог.

Статтею 316 КАС України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З урахуванням викладеного, рішення суду першої інстанції є законним, доводи апеляційної скарги зроблених судом першої інстанції висновків не спростовують, тому підстави для скасування чи зміни рішення суду першої інстанції відсутні.

Керуючись ст. ст. 229, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційні скарги Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 10 травня 2023 року в адміністративній справі № 300/3601/22 - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя Р. Й. Коваль
судді В. В. Гуляк
Н. В. Ільчишин