Справа № 280/7006/23
Суддя: Богатинський Богдан Вікторович
Дата ухвалення: 2023-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2023 року Справа № 280/7006/23 м.Запоріжжя
Запорізький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Богатинського Б.В. розглянувши в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Міністерство оборони України про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Запорізького окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі - позивач) до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України (далі - відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Міністерство оборони України (далі - третя особа), в якій позивач просить суд:

Визнати протиправними дії (бездіяльність) Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України щодо не направлення поданих ОСОБА_1 документів на розгляд комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум для прийняття рішення про призначення або про відмову у призначенні їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю сина ОСОБА_2 , який помер від вогнепального поранення несумісного з життям під час виконання бойових завдань ІНФОРМАЦІЯ_1 в населеному пункті м.Маріуполь, Донецької області.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України направити подані ОСОБА_1 документи на розгляд комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум, для прийняття рішення про призначення або про відмову у призначені їй одноразової грошової допомоги, у зв`язку із загибеллю сина ОСОБА_2 , який помер від вогнепального поранення несумісного з життям під час виконання бойових завдань ІНФОРМАЦІЯ_1 в населеному пункті м.Маріуполь Донецької області.

Позовну заяву подано та підписано представником позивача адвокатом Амельченком Д.Д, на підтвердження повноважень наданий ордер на надання правничої (правової) допомоги серії АР №1121355 від 26.08.2023.

Позивач звільнений від сплати судового збору у відповідності до п.12 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір".

В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначає, що позивачем надана заява та документи для призначення їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю сина, інших документів законом не передбачено, отже позивач виконав всі умови для направлення своєї заяви на розгляд комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум. Однак, відповідач вчинив бездіяльність, оскільки не надіслав до комісії Міністерства оборони України документи для прийняття рішення про призначення або про відмову у призначені позивачу одноразової грошової допомоги, що в свою чергу порушує права позивача на отримання вищевказаної грошової допомоги. Просить позов задовольнити.

Ухвалою суду від 06 вересня 2023 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи.

15.09.2023 до суду надійшли пояснення третьої особи, у яких третя особа повідомляє, що військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України не перебуває у підпорядкуванні Міноборони. Згідно статті 1 Закону України «Про Національну гвардію України», Національна гвардія України є військовим формуванням з правоохоронними функціями, що входить до системи Міністерства внутрішніх справ України і призначено для виконання завдань із захисту та охорони життя, прав, свобод і законних інтересів громадян, суспільства і держави від кримінальних та інших протиправних посягань, охорони громадської безпеки і порядку та забезпечення громадської безпеки, а також у взаємодії з правоохоронними органами - із забезпечення державної безпеки і захисту державного кордону, припинення терористичної діяльності, діяльності незаконних воєнізованих або збройних формувань (груп), терористичних організацій, організованих груп та злочинних організацій. Загиблий ОСОБА_2 не проходив військову службу в Міністерстві оборони України, тому позовні вимоги ОСОБА_1 щодо визнання протиправними дій (бездіяльності) та зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України направити документи на розгляд Koмiсiї Miнicтepcтвa оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням i виплатою одноразової грошової допомоги та компенсацiйних сум, для прийняття рішення про призначення, або пpo відмову у призначенні їй одноразової грошової допомоги є хибними та не підлягають задоволенню.

Відповідач позов не визнав, 26.09.2023 надав до суду відзив. Відповідач не погоджується з наведеними позивачем обставинами та правовими підставами позову у зв`язку з наступним. Ні в тексті адміністративного позову, ні в ухвалі Суду не обґрунтована дана підстава звільнення від сплати судового збору. Також додатки до позову не містять копій документів, які свідчать про належність позивача до осіб, визначених п. 12 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір». Оскільки АБ «Амельченко» не змінило податкову адресу на іншу територію України, згідно ч.2 ст.13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», здійснення господарської діяльності адвокатського бюро заборонено. Суд не врахував і не надав можливості відповідачу подати заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в адміністративному позові третьою особою зазначив Міністерство оборони України, яке не має відношення до розгляду питань, заявлених в адміністративному позові, у зв`язку з наступним. Відповідач структурно входить до Національної гвардії України, що є очевидним з назви військової частини. Посилання представника позивача на Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей, затверджене Наказом Міністерства оборони України 14.08.2014 № 530, також є безпідставним, оскільки даний наказ не є керівним документом для відповідача. Відповідно до ч. 4 р. ІІ Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309, село Шевченкове Андріївської селищної територіальної громади Бердянського району Запорізької області, де зареєстрована та проживає позивач, є тимчасово окупованим російською федерацією з 03.03.2022 по теперішній час. Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ч. 6 ст. 13 даного Закону переказ коштів між тимчасово окупованою територією та іншою територією України забороняється. Також, позивачем до заяви додана копія рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 26.04.2023 року по справі № 331/2576/23 про встановлення факту смерті ОСОБА_2 , яке не набрало законної сили. До адміністративного позову надана копія довідки від 28.04.2023 № 0456, надана позивачці на її запит щодо грошового забезпечення ОСОБА_2 , яка не стосується предмету позову. Відповідач діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов`язання вчинити певні дії.

23.10.2023 представником позивача до суду поданий уточнений адміністративний позов у якому замість третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Міністерство оборони України, вказано третя сторона - Головне управління Національної гвардії України.

Розглянувши поданий уточнений позов, судом встановлено, що позовні вимоги залишені позивачем у первинній редакції та стосуються направлення відповідачем документів на розгляд комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум для прийняття рішення про призначення або про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги.

Представником позивача не вказано, що судове рішення може вплинути на права та обов`язки Головного управління Національної гвардії України.

З огляду на викладені представником позивача позовні вимоги, суд не встановив підстав для залучення Головного управління Національної гвардії України у якості третьої особи.

Щодо доводів відповідача про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору суд виходить з наступного.

Відповідно до п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, - у справах, пов`язаних з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Отже, звільнення від сплати судового збору за п.12 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» пов`язано із спеціальним статусом позивача (військовослужбовці, військовозобов`язані та резервісти) та за умови, що спір пов`язаний з виконанням військового обов`язку, а також під час виконання службових обов`язків.

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» військовий обов`язок установлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями. Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Статтею 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» визначено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Таким чином, для звільнення від сплати судового збору на підставі пункту 12 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» особа повинна мати статус військовослужбовця, а спір у справі повинен бути пов`язаний із проходженням нею військової служби, тобто професійною діяльністю особи, пов`язаною із обороною України.

Позивач є матір`ю ОСОБА_2 , що підтверджується як свідоцтвом про народження та паспортом на сторінці «7» «особливі відмітки», який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 під час виконання бойового завдання в м. Маріуполі Донецької області в період дії воєнного стану, брав участь у здійсненні заходів із забезпечення Національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районі та в період здійснення заходів в м. Маріуполі Донецької області.

Таким чином на підставі вказаних позивачем обставин щодо підстав звільнення від сплати судового збору, суд звільнив позивача від сплати судового збору за подання цього адміністративного позову.

Стосовно аргументів відповідача, що оскільки АБ «Амельченко» не змінило податкову адресу на іншу територію України, згідно ч.2 ст.13 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», здійснення господарської діяльності адвокатського бюро заборонено, суд зазначає наступне.

Зареєстроване у встановленому законом порядку місцезнаходження адвокатського бюро зазначене в ордері - вул. Свободи, буд. 97, кв.1, м.Бердянськ, Запорізька область, 71101, фактично адреса вказана представником позивача у позові: АДРЕСА_1 .

Суд вважає, що «дефектність» спірного ордеру в частині відсутності адреси робочого місця адвоката не може слугувати об`єктивною підставою вважати, що до позовної заяви не додано належним чином оформлених документів, які б підтверджували волевиявлення позивача на надання повноважень адвокату щодо його представництва у суді та права підпису процесуальних документів, які подаються до суду, а відтак не може бути підставою для повернення позовної заяви.

Відповідач зазначає про відсутність в ухвалі пропозиції відповідачу подати заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Суд вважає такі доводи безпідставними, оскільки така можливість подати відповідні заперечення визначена положеннями Кодексу адміністративного судочинства України (далі- КАС України), та не потребує додаткового зазначення в ухвалі про відкриття провадження у справі, таких заперечень відповідачем на розгляд суду не подавалось.

На підставі матеріалів справи, судом встановлено наступні обставини.

ОСОБА_2 проходив військову службу у ВЧ НОМЕР_1 НГУ з 24.02.2022 по 27.03.2022 на посаді навідника 1 обслуги гармати 1 гаубичного артилерійського дивізіону окремого загону спеціального призначення « ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

Наказом командира військової частини (по стройовій частині) № 77мтд від 31.03.2023 солдата ОСОБА_2 виключено зі списків особового складу частини і всіх видів забезпечення у зв`язку із загибеллю.

Згідно з довідкою ВЧ НОМЕР_1 НГУ від 27.04.2023 №1959 ОСОБА_2 неодружений, мати - ОСОБА_1 ; батько ОСОБА_1 помер у 2021 році.

10.07.2023 позивач звернулась до відповідач з заявою, у якій просила нарахувати та виплатити на рахунок № НОМЕР_2 ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 РНОКПП НОМЕР_3 ) одноразову грошову допомогу відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і навчальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» за фактом загибелі ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

До заяви додані документи:

1. Копія паспорта та РНОКПП ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

2. Копія свідоцтва про народження.

3. Копія довідки про місце реєстрації.

4. Нотаріально завірена копія свідоцтва про смерть.

5. Витяг з реєстру про смерть.

6. Копія довідки з банку.

7. Копія Рішення суду від 26.04.2023 рік.

8. Копія довідки від 28.047.2023 року

9. Копія витягу з Наказу №77мтд від 31.03.2023 року.

10. Копія довідки від 27.04.2023 №1961. №1959.

11. Копія акту №510/23 від 12.06.2023 року.

12. Постанова ВЛК №195 від 23 червня 2023 року.

Листом від 18.07.2023 №40/57/12-6166 відповідач надав зразок заяви та перелік документів, які надаються до заяви, та повідомив, що відповідно до ч. 4 р. ІІ Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309, село Шевченкове Бердянського району Запорізької області є тимчасово окупованим російською федерацією з 03.03.2022 по даний час. Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ч. 3 ст. 13 даного Закону під час режиму тимчасової окупації платіжний режим діє з урахуванням того, що система електронних платежів Національного банку України та внутрішньодержавні платіжні системи платіжними організаціями яких є резиденти України, не застосовуються на тимчасово окупованій території. У зв`язку з вище наведеним, після формування документів на виплату одноразової грошової допомоги належним чином відповідно до вимог постанови № 975, просять звернутися із заявою повторно.

Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо не направлення поданих позивачем документів на розгляд комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум для прийняття рішення про призначення або про відмову у призначені їй одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю сина ОСОБА_2 , позивач звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з такого.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Суд зазначає, що спірні правовідносини, що виникли між сторонами, регулюються Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-XII (далі - Закон №2011-XII), Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 №2262-XII (далі - Закон №2262-XII), Постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" від 28.02.2022 №168 (далі - Постанова КМУ №168), Порядком та умовами виплати одноразової грошової допомоги, установленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в Національній гвардії України, затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.08.2022 №484 (далі - Порядок та умови №484).

Частиною 1 ст. 16 Закону №2011-XII визначено, що одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання.

Відповідно до ч. 2 вказаної статті одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі:

1) загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби;

2) смерті військовослужбовця, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання чи нещасного випадку, що мали місце в період проходження ним військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, нещасного випадку, пов`язаних з проходженням військової служби;

3) загибелі (смерті) військовозобов`язаного або резервіста, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, що настала під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві;

4) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті;

5) встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала в період проходження ним військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з проходженням ним військової служби, або встановлення особі, звільненій з військової служби, інвалідності не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби чи після закінчення тримісячного строку, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження зазначеної служби;

6) встановлення військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві, інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), заподіяного військовослужбовцю строкової військової служби, військовозобов`язаному або резервісту при виконанні обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, або не пізніше ніж через три місяці після звільнення із служби, закінчення зборів, проходження служби у військовому резерві, але внаслідок захворювання або нещасного випадку, що мали місце в період проходження строкової військової служби, цих зборів, служби у військовому резерві;

7) отримання військовослужбовцем поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання ним обов`язків військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою з військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її з військової служби;

8) отримання військовослужбовцем строкової військової служби поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання у період проходження ним строкової військової служби, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності, а також особою, звільненою із строкової військової служби, яка частково втратила працездатність внаслідок зазначених причин, пов`язаних з проходженням військової служби, але не пізніше ніж через три місяці після звільнення її із строкової військової служби;

9) отримання військовозобов`язаним, якого призвано на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, або резервістом поранення (контузії, травми або каліцтва), захворювання під час виконання обов`язків військової служби або служби у військовому резерві, що призвело до часткової втрати працездатності без встановлення йому інвалідності в період проходження зборів чи служби у військовому резерві або не пізніше ніж через три місяці після закінчення таких зборів чи виконання резервістом обов`язків служби у військовому резерві.

Особи, які мають право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги визначені у ст. 16-1 Закону №2011-XII.

Так, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають батьки, один із подружжя, який не одружився вдруге, діти, які не досягли повноліття, утриманці загиблого (померлого). Утриманцями вважаються члени сім`ї, які мають право на пенсію у разі втрати годувальника відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" за загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста (особу, звільнену з військової служби, смерть якої настала протягом року після звільнення).

В свою чергу Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (стаття 30) встановлює, що право на пенсію в разі втрати годувальника мають непрацездатні члени сімей загиблих, померлих або таких, що пропали безвісти військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які перебували на їх утриманні (стаття 31).

Незалежно від перебування на утриманні годувальника пенсія призначається: непрацездатним дітям; непрацездатним батькам і дружині (чоловікові), якщо вони після смерті годувальника втратили джерело засобів до існування, а також непрацездатним батькам і дружині (чоловікові) військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули чи померли або пропали безвісти в період проходження служби або пізніше внаслідок поранення, контузії, каліцтва чи захворювання, що мали місце під час служби.

Непрацездатними членами сім`ї вважаються:

а) діти, брати, сестри та онуки, які не досягли 18 років або старші цього віку, якщо вони стали особами з інвалідністю до досягнення 18 років. При цьому братам, сестрам та онукам право на пенсію надається у тих випадках, якщо у них немає працездатних батьків;

б) батьки та дружина (чоловік), якщо вони досягли віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або є особами з інвалідністю;

в) батьки та дружина (чоловік), якщо вони не взяли повторний шлюб військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, які загинули, померли чи пропали безвісти в період проходження служби або померли після звільнення зі служби, але внаслідок поранення, контузії, каліцтва, одержаних при виконанні обов`язків військової служби (службових обов`язків), захворювання, пов`язаного з перебуванням на фронті, ліквідацією наслідків Чорнобильської катастрофи чи виконанням інтернаціонального обов`язку, безпосередньою участю в антитерористичній операції або забезпеченням її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах її проведення, безпосередньою участю у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях, забезпеченням здійснення зазначених заходів, перебуваючи безпосередньо в районах та у період їх здійснення, безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, та/або безпосередньою участю у здійсненні заходів, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, мають право на пенсію не раніш як за 5 років до досягнення віку, що дає право на призначення пенсії за віком, встановленого частиною першою статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (незалежно від тривалості страхового стажу), або якщо вони мають право на пенсію незалежно від віку відповідно до частини третьої статті 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", на дострокову пенсію за віком, пенсію за віком на пільгових умовах чи пенсію із зменшенням пенсійного віку відповідно до закону, або якщо вони є особами з інвалідністю.

г) дід і бабуся - при відсутності осіб, які за законом зобов`язані їх утримувати;

д) дружина (чоловік) або один з батьків чи дід, бабуся, брат або сестра, незалежно від віку і працездатності, якщо вона (він) зайнята доглядом за дітьми, братами, сестрами чи онуками померлого годувальника, які не досягли 8-річного віку, і не працює.

Пунктом 2 Постанови КМУ №168 установлено, що сім`ям загиблих осіб, зазначених у пункті 1 цієї постанови, виплачується одноразова грошова допомога в розмірі 15 000 000 гривень, яка розподіляється рівними частками на всіх отримувачів, передбачених у статті 16-1 Закону України Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

Особи, які мають право на отримання одноразової грошової допомоги, передбаченої цією постановою, можуть реалізувати це право з дня його виникнення. Днем виникнення такого права є дата загибелі особи, зазначеної у пункті 1 цієї постанови, в період дії воєнного стану, що зазначена у свідоцтві про смерть.

Пунктом 2-1 Постанови КМУ №168 установлено, що керівники відповідних міністерств та державних органів визначають порядок і умови виплати додаткової винагороди, одноразової грошової допомоги, розміри виплати додаткової винагороди в розмірі до 30000 гривень.

Відповідно до Закону №2011-XII, пункту 2-1 постанови КМУ №168, наказом МВС України від 09.08.2022 №484 затверджено Порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги, установленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в Національній гвардії України.

Згідно з п. 1 Порядку та умов №484, цей Порядок та умови визначають виплату одноразової грошової допомоги (далі - ОГД), установленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у разі загибелі внаслідок збройної агресії під час дії воєнного стану військовослужбовців Національної гвардії України (далі - військовослужбовці), а також тих, які померли внаслідок поранення (контузії, травми, каліцтва), отриманого в період дії воєнного стану під час захисту Батьківщини, участі в бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, не пізніше ніж через один рік після поранення (контузії, травми, каліцтва).

Відповідно до п. 2 Порядку та умов №484 особи, які відповідно до статті 16-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» мають право на отримання одноразової грошової допомоги, крім громадян Російської Федерації або Республіки Білорусь та осіб, які постійно проживають на територіях цих країн, осіб, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору (далі - отримувачі), звертаються до органу військового управління оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України, з`єднання, військової частини, вищого військового навчального закладу, навчальної військової частини (центру), бази, закладу охорони здоров`я, установи Національної гвардії України (далі - уповноважений орган) за останнім місцем проходження військової служби загиблого (померлого) військовослужбовця або іншого уповноваженого органу Національної гвардії України, визначеного командувачем Національної гвардії України, на який буде покладено функції щодо призначення та виплати ОГД, та подають такі документи: заяву кожного повнолітнього члена сім`ї, батьків та утриманців загиблого військовослужбовця під час дії воєнного стану, які мають право на отримання допомоги, а в разі наявності малолітніх та/або неповнолітніх дітей - іншого з батьків або опікунів чи піклувальників дітей про виплату одноразової грошової допомоги; витяг із наказу про виключення загиблого військовослужбовця під час дії воєнного стану зі списків особового складу уповноваженого органу; витяг з особової справи про склад сім`ї військовослужбовця.

До заяви додаються завірені копії: документів, що свідчать про причини та обставини загибелі (смерті) військовослужбовця, зокрема про те, що загибель (смерть) не пов`язана із вчиненням ним кримінального чи адміністративного правопорушення або не є наслідком вчинення ним дій у стані алкогольного, наркотичного, токсичного сп`яніння або навмисного спричинення собі тілесного ушкодження, іншої шкоди своєму здоров`ю, або самогубства (крім випадку доведення особи до самогубства, установленого судом); свідоцтва про смерть військовослужбовця; постанови військово-лікарської комісії про встановлення причинного зв`язку загибелі або отриманого поранення (контузії, травми, каліцтва), що спричинило смерть військовослужбовця; свідоцтва про народження військовослужбовця - для виплати одноразової грошової допомоги батькам загиблого; свідоцтва про шлюб - для виплати грошової допомоги дружині (чоловікові); свідоцтва про народження дитини - для виплати одноразової грошової допомоги дитині; документів (відповідних сторінок за наявності), що посвідчують особу членів сім`ї військовослужбовця (паспорт громадянина України, тимчасове посвідчення громадянина України, посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення особи, яка потребує додаткового захисту), та довідки про реєстрацію місця проживання (перебування) (у разі коли відомості про реєстрацію місця проживання (перебування) до таких документів не внесені); документа, що засвідчує реєстрацію фізичної особи в Державному реєстрі фізичних осіб - платників податків (крім фізичної особи, яка через свої релігійні переконання відмовляється від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків відповідно до закону); рішення місцевої державної адміністрації, виконавчого органу місцевої ради або суду про встановлення над дитиною-сиротою, дитиною, позбавленою батьківського піклування, опіки, піклування (у разі здійснення опіки або піклування над дітьми військовослужбовця); рішення суду або нотаріально посвідченого правочину, що підтверджуватиме факт перебування заявника на утриманні загиблого (померлого) (надають особи, які не були членами сім`ї загиблого (померлого), але перебували на його утриманні).

Згідно з п. 5 Порядку та умов №484 керівник уповноваженого органу в 10-денний строк із дня реєстрації всіх документів подає головному органу військового управління Національної гвардії України (далі - Головне управління НГУ) висновок щодо можливості виплати ОГД членам сім`ї, батькам та утриманцям військовослужбовця, до якого обов`язково додаються документи, визначені пунктом 2 цих Порядку та умов.

Якщо отримувач не подав (не надіслав) документи, визначені пунктом 2 цих Порядку та умов, керівник уповноваженого органу інформує про це отримувача.

Головне управління НГУ після надходження документів, визначених пунктом 2 цих Порядку та умов, приймає рішення про призначення ОГД або про відмову в її призначенні, або про повернення документів на доопрацювання (у разі коли документи подано не в повному обсязі, потребують уточнення чи подано не за належністю) і надсилає таке рішення разом із документами уповноваженому органу для видання наказу про виплату ОГД особам, які звернулися по неї, а в разі відмови чи повернення документів на доопрацювання - для письмового повідомлення отримувача з обґрунтуванням мотивів відмови чи повернення документів на доопрацювання (п. 6 Порядку та умов №484).

Проаналізувавши вищенаведені норми чинного законодавства, які регулює спірні правовідносини, суд зазначає, що особа, яка має право на отримання грошової допомоги, звертається до органу військового управління оперативно-територіального об`єднання Національної гвардії України, з`єднання, військової частини, вищого військового навчального закладу, навчальної військової частини (центру), бази, закладу охорони здоров`я, установи Національної гвардії України за останнім місцем проходження військової служби загиблого (в нашому випадку таким уповноваженим органом є військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України) та подає зазначені у пункті 2 Порядку та умов №484 документи.

Керівник уповноваженого органу в 10-денний строк із дня реєстрації всіх документів подає Головному управлінню Національної гвардії України висновок щодо можливості виплати членам сім`ї, батькам та утриманцям військовослужбовця одноразової грошової допомоги.

При цьому, якщо заявник (отримувач) не подав документи, визначені пунктом 2 цих Порядку та умов, керівник уповноваженого органу інформує про це заявника (отримувача).

З наданих позивачем документів та листа військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, встановлено, що відповідач, як уповноважений орган, отримав подані позивачем документи, однак не проінформував її про не подання всіх необхідних документів, визначених пунктом 2 Порядку та умов №484, відповідачем також не вказано, чи поданих документів недостатньо для підтвердження права позивача на отримання одноразової грошової допомоги, чи такі документи містять недоліки.

Суд звертає увагу, що за нормами чинного законодавства, Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України подає Головному управлінню Національної гвардії України висновок щодо можливості виплати членам сім`ї, батькам та утриманцям військовослужбовця одноразової грошової допомоги після отримання від заявника та реєстрації всіх документів відповідно до Порядку та умовам виплати одноразової грошової допомоги, установленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в Національній гвардії України, затвердженим Наказом Міністерства внутрішніх справ від 09.08.2022 №484.

Відповідач у листі також послався на ч. 4 р. ІІ Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309, село Шевченкове Бердянського району Запорізької області є тимчасово окупованим російською федерацією з 03.03.2022 по даний час. Згідно ч. 1 ст. 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території. Відповідно до ч. 3 ст. 13 даного Закону під час режиму тимчасової окупації платіжний режим діє з урахуванням того, що система електронних платежів Національного банку України та внутрішньодержавні платіжні системи платіжними організаціями яких є резиденти України, не застосовуються на тимчасово окупованій території.

Однак, враховуючи вищевикладені положення Постанови КМУ №168 та Порядку та умов №484 визначені вичерпні категорії осіб, які не можуть бути отримувачами ОГД, це громадяни Російської Федерації або Республіки Білорусь та особи, які постійно проживають на територіях цих країн, особи, які засуджені за державну зраду, колабораційну діяльність, пособництво державі-агресору.

У листі таких підстав для відмови не наведено, та відсутній як аналіз поданих позивачем документів так і відповідність чи невідповідність позивача таким критеріям.

Суд зазначає, що така обставина як проживання позивача на тимчасово окупованій території України, не є підставою для відмови позивачу в отриманні ОГД у розумінні Постанови КМУ №168 та Порядку та умов №484.

Таким чином, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах відповідач діяв не у відповідності до чинного законодавства України, що регулює порядок та умови виплати одноразової грошової допомоги, установленої пунктом 2 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» в Національній гвардії України, тому необхідно зобов`язати відповідача повторно розглянути подану позивачем заяву та документи.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд відхиляє як беззмістовні, посилання позивача на Положення про організацію в Міністерстві оборони України роботи з обчислення вислуги років для призначення пенсій військовослужбовцям і забезпечення соціальними виплатами осіб, звільнених з військової служби у Збройних Силах України, та членів їх сімей (затверджено наказом Міністерства оборони України від 14.08.2014р. №530, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 20.10.2014р. за №1294/26071; далі за текстом - Положення №530), оскільки Положення №530 визначає процедури та механізми призначення, обчислення, нарахування та виплати в системі Міністерства оборони України платежів соціального характеру.

Як правильно зазначено відповідачем, Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України структурно входить до Національної гвардії України, а не до Міністерства оборони України, як вказано представником позивача.

З цього приводу, помилково визначені представником і позовні вимоги щодо направлення відповідачем документів на розгляд комісії Міністерства оборони України з розгляду питань, пов`язаних із призначенням і виплатою одноразової грошової допомоги та компенсаційних сум для прийняття рішення про призначення або про відмову у призначенні позивачу одноразової грошової допомоги, такі позовні вимоги суперечать порядку підпорядкування та процедурним положенням Порядку та умов №484, відтак не підлягають задоволенню.

Згідно з частинами 1, 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до положень статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

За наведеного вище суд вважає, що заявлені позовні вимоги знайшли своє підтвердження матеріалами справи, є обґрунтованими, а надані письмові докази є належними та достатніми для постановлення судового рішення про часткове задоволення адміністративного позову.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору в силу приписів Закону України «Про судовий збір», питання про розподіл судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст. 241-246, 255, 262 КАС України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Міністерство оборони України про визнання дій (бездіяльності) протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, - задовольнити частково.

Визнати протиправною відмову Військової частини НОМЕР_1 Національної гвардії України викладену у листі від 18.07.2023 №40/57/12-6166 про розгляд заяви ОСОБА_1 щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю сина ОСОБА_2 , встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 Національної гвардії України повторно розглянути заяву ОСОБА_1 щодо призначення одноразової грошової допомоги у зв`язку із загибеллю сина ОСОБА_2 , встановлену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», з урахуванням висновків суду у цьому рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог, - відмовити.

Розподіл судових витрат не здійснюється.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 КАС України після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в порядок та строки, передбачені ст.ст. 295, 297 КАС України. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Третього апеляційного адміністративного суду.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

Позивач - ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; РНОКПП НОМЕР_3 ),

Відповідач - Військова частина НОМЕР_1 Національної гвардії України (юридична адреса: АДРЕСА_3 , фактична поштова адреса: м.Кременчук, Полтавська область, 39605, поштове відділення НОМЕР_4 ; ),

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Міністерство оборони України (пр. Повітрофлотський 6, м. Київ, 03168; ).

Повне судове рішення складено 03.11.2023.

Суддя Б.В. Богатинський