Справа № 440/11324/23
Суддя: А.Б. Головко
Дата ухвалення: 2023-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року м. ПолтаваСправа № 440/11324/23

Полтавський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Головка А.Б., розглянув у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

08 серпня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності щодо не розгляду рапорту та не звільнення ОСОБА_1 зі служби на підставі п.п. г п. 2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану за сімейними обставинами протиправною та зобов`язання прийняти рішення про звільнення ОСОБА_1 зі служби на підставі п.п. г п.2 ч. 4 ст. 26 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" як військовослужбовця, який проходить військову службу за призовом під час мобілізації під час воєнного стану за сімейними обставинами.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 . Вказав, що звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із рапортом від 12.06.2023 про звільнення з лав Збройних Сил України у запас за сімейними обставинами, на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку із вихованням дитини, хворої на тяжкі перинатальні ураження нервової системи та тяжкі вроджені вади розвитку. Однак відповідач вчиняє бездіяльність щодо розгляду рапорту та прийняття рішення щодо звільнення позивача з військової служби.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 17.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі; вирішено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні), витребувано докази.

У наданому до суду відзиві відповідач позов не визнав, просив у задоволенні позовних вимог відмовити. Свою позицію мотивував тим, що в результаті проведеного аналізу на відповідність діючому законодавству довідки ЛКК, наданої позивачем, як підстави на звільнення з`ясовано, що вищевказана довідка не відповідає вимогам Інструкції, затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.03.2021 № 407, щодо заповнення форми первинної облікової документації № 080-3/о (форма Довідки про захворювання дитини на тяжке перинатальне ураження нервової системи, тяжку вроджену ваду розвитку, рідкісне (орфанне) захворювання, онкологічне, онкогематологічне захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкий психічний розлад, цукровий діабет І типу (інсулінозалежний), гостре або хронічне захворювання нирок IV ступеня про те, що дитина отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги затверджена Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.03.2021 № 407.

Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Солдат ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_1 по мобілізації на підставі Указу Президента України № 69/2022 від 24.02.2022.

ОСОБА_1 звернувся до командира військової частини НОМЕР_1 із рапортом від 12.06.2023 про звільнення з лав Збройних Сил України у запас за сімейними обставинами, на підставі підпункту "г" пункту 2 частини 4 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у зв`язку із вихованням дитини, хворої на тяжкі перинатальні ураження нервової системи та тяжкі вроджені вади розвитку.

Позивач, вважаючи, що відповідач допустив бездіяльність щодо розгляду рапорту та прийняття рішення щодо звільнення позивача з військової служби, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам та відповідним доводам сторін суд дійшов таких висновків.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 № 2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Порядок проходження військової служби, права та обов`язки військовослужбовців, виконання військового обов`язку в особливий період здійснюється з особливостями визначаються цим та іншими законами, відповідними положеннями про проходження військової служби, що затверджуються Президентом України, та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 року № 389-VІІІ воєнний стан введений в дію Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24.02.2022 № 64/2022 (зі змінами) - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.

Згідно частини першої статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» від 25.03.1992 №2232-ХІІ (далі - Закон №2232-ХІІ) захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

За нормами частини другої статті 2 Закону №2232-ХІІ проходження військової служби здійснюється: громадянами України - у добровільному порядку (за контрактом) або за призовом; іноземцями та особами без громадянства - у добровільному порядку (за контрактом) на посадах, що підлягають заміщенню військовослужбовцями рядового, сержантського і старшинського складу Збройних Сил України.

Згідно частини шостої статті 2 Закону №2232-ХІІ видами військової служби є, зокрема, військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період.

В свою чергу, підстави звільнення з військової служби передбачені статтею 26 Закону №2232-ХІІ.

Так, відповідно до підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-ХІІ військовослужбовці, які проходять військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період, військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, звільняються з військової служби під час воєнного стану через такі сімейні обставини або інші поважні причини (якщо військовослужбовці не висловили бажання продовжувати військову службу) зокрема: у зв`язку з вихованням дитини, хворої на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет І типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дитини, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги, що підтверджується документом, виданим лікарсько-консультативною комісією закладу охорони здоров`я в порядку та за формою, встановленими центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику у сфері охорони здоров`я, але якій не встановлено інвалідність.

Підпунктом 3 пункту 1 Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 09.03.2021 № 407 «Про затвердження форм первинної облікової документації та інструкцій щодо їх заповнення, що використовуються у закладах охорони здоров`я» затверджено форму первинної облікової документації № 080-3/о «Довідка про захворювання дитини на тяжке перинатальне ураження нервової системи, тяжку вроджену ваду розвитку, рідкісне (орфанне) захворювання, онкологічне, онкогематологічне захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкий психічний розлад, цукровий діабет І типу (інсулінозалежний), гостре або хронічне захворювання нирок IV ступеня про те, що дитина отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги» та інструкцію щодо її заповнення.

В Інструкції затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.03.2021 № 407 щодо заповнення форми первинної облікової документації № 080-3/о визначено порядок та заповнення форми первинної облікової документації № 080-3/о «Довідка про захворювання дитини на тяжке перинатальне ураження нервової системи, тяжку вроджену ваду розвитку, рідкісне (орфанне) захворювання, онкологічне, онкогематологічне захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкий психічний розлад, цукровий діабет І типу (інсулінозалежний), гостре або хронічне захворювання нирок IV ступеня про те, що дитина отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги».

Відповідно до п. 5 Інструкції у пунктах 1 та 2 Довідки зазначаються: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) дитини, дата народження (число, місяць, рік) згідно з даними документа, що засвідчує особу (свідоцтво про народження, паспорт громадянина України, ГО-картка), або документа, що засвідчує статус особи (посвідка на постійне проживання, посвідка на тимчасове проживання, посвідчення біженця, посвідчення про взяття на облік бездомної особи).

Згідно з п. 6 Інструкції у пункті 3 Довідки зазначається місце проживання дитини.

Відповідно до п. 7 Інструкції у пункті 4 Довідки зазначаються рекомендовані соціальні послуги: денного догляду, догляду вдома паліативного догляду вдома; отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи.

Позивач до рапорту як підставу на звільнення надав довідку лікарсько-консультативної комісії КНМП «Кременчуцька міська дитяча лікарня» від 07.06.2023 № 71, в якій міститься інформація про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є сином позивача, спостерігається лікарем неврологом з діагнозом: синдром підвищеної нервово-рефлекторної збудливості в наслідок гіпоксично- ішемічного ураження головного мозку та рекомендовано спостереження невролога за місцем проживання та проходження повторного курсу лікування протягом року.

Суд зазначає, що довідка лікарсько-консультативної комісії КНМП «Кременчуцька міська дитяча лікарня» від 07.06.2023 № 71 не відповідає вимогам Інструкції затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.03.2021 № 407 щодо заповнення форми первинної облікової документації № 080-3/о (форма Довідки про захворювання дитини на тяжке перинатальне ураження нервової системи, тяжку вроджену ваду розвитку, рідкісне (орфанне) захворювання, онкологічне, онкогематологічне захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкий психічний розлад, цукровий діабет І типу (інсулінозалежний), гостре або хронічне захворювання нирок IV ступеня про те, що дитина отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги затверджена Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.03.2021 № 407.

В супереч вимогам підпункту «г» пункту 2 частини четвертої статті 26 Закону №2232-ХІІ де вказано, що підставою на звільнення є тяжке перинатальне ураження нервової системи, у довідці від 07.06.2023 № 71 не вказано, що захворювання дитини є тяжким.

Відповідно до п. 7. Інструкції затвердженої Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 09.03.2021 № 407 щодо заповнення форми первинної облікової документації № 080-3/о у пункті 4 довідки зазначаються рекомендовані соціальні послуги: денного догляду, догляду вдома, паліативного догляду вдома; отримання соціальної послуги з догляду на непрофесійній основі від фізичної особи. Проте, у довідці від 07.06.2023 № 71 лише рекомендовано нагляд невролога за місцем проживання.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 довідку встановленого зразка відповідачу не надано, відповідно у відповідача відсутні підстави для визнання за позивачем права на звільнення зі служби за мобілізацією в Збройних Силах України через сімейні обставини, а саме: у зв`язку із вихованням дитини, хворої на тяжкі перинатальні ураження нервової системи, тяжкі вроджені вади розвитку, рідкісні орфанні захворювання, онкологічні, онкогематологічні захворювання, дитячий церебральний параліч, тяжкі психічні розлади, цукровий діабет І типу (інсулінозалежний), гострі або хронічні захворювання нирок IV ступеня, дитини, яка отримала тяжку травму, потребує трансплантації органа, потребує паліативної допомоги.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною першою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною другою статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із статтею 90 Кодексу адміністративного судочинства України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись статтями 241-246 Кодексу адміністративного судочинства України суд,

В И Р І Ш И В:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя А.Б. Головко