Справа № 420/3613/23
Суддя: Харченко Ю.В.
Дата ухвалення: 2023-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/3613/23
03 листопада 2023 року м. Одеса
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 року частково задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії. Визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 144 "Про перерахунок пенсій особам, звільненим із розвідувальних органів" від 23.02.2022 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області надіслати запит до Служби Зовнішньої розвідки України для отримання довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 відповідно до вимог Постанови №144 від 23.02.2022 року, та в подальшому провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 із врахуванням раніше виплачених сум з 01.08.2021 року; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

Судом встановлено, що виконавчий лист на вказане судове рішення станом на дату постановлення даної ухвали позивачу не видано.

21.09.2023 р. до Одеського окружного адміністративного суду від представника ОСОБА_1 надійшла заява (вхід. № 32103/23), в якому останній просить суд визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо застосування статті 2 Закону України від 08.07.2011 № 3668 Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи, яка втратила чинність, при перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 по справі № 420/3613/23; зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 по справі № 420/3613/23 без застосування статті 2 Закону України від 08.07.2011 № 3668 Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи, яка втратила чинність.

Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 09 жовтня 2023 року зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області подати до суду першої інстанції звіт про виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28 квітня 2023 року, у місячний строк з дня отримання даної постанови суду.

25.10.2023 р. справа за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії (вхід. № 36769/23) повернулася до Одеського окружного адміністративного суду з апеляційної інстанції.

Частиною 1 статті 383 КАС України передбачено, що особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Відповідно до частини 4 статті 383 КАС України заяву, зазначену у частині першій цієї статті, може бути подано протягом десяти днів з дня, коли позивач дізнався або повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але не пізніше дня завершення строку пред`явлення до виконання виконавчого листа, виданого за відповідним рішенням суду.

У разі відповідності заяви вимогам, зазначеним у цій статті, вона підлягає розгляду та вирішенню в порядку письмового провадження або в судовому засіданні на розсуд суду протягом десяти днів з дня її отримання. Неприбуття в судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду такої заяви (частина 5 статті 383 КАС України).

З огляду на викладене і враховуючи положення частини 5 статті 383 КАС України, суд дійшов висновку, що подану позивачем заяву належить розглянути в порядку письмового провадження.

Надаючи оцінку поданій представником позивача в порядку ст. 383 КАС заяві, суд виходить із наступного.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно статті 14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд.

Відповідно до статті 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Положеннями частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Судове рішення проголошується публічно, але преса і публіка можуть бути не допущені в зал засідань протягом усього судового розгляду або його частини в інтересах моралі, громадського порядку чи національної безпеки в демократичному суспільстві, якщо того вимагають інтереси неповнолітніх або захист приватного життя сторін, або - тією мірою, що визнана судом суворо необхідною, - коли за особливих обставин публічність розгляду може зашкодити інтересам правосуддя.

Європейський суд з прав людини неодноразово висловлював думку в контексті тлумачення статті 6 Конвенції, що без ефективної системи виконання судових рішень існування судової системи позбавлене будь-якого сенсу. Як неодноразово підкреслював Суд, органи державної влади є одним із компонентів держави й інтереси цих органів повинні збігатися з необхідністю належного здійснення правосуддя, кінцевим етапом якого є виконання судового рішення. Так, у рішенні по справі "Горнсбі проти Греції" (Hornsby v. Greece) від 19 березня 1997 року, заява №18357/91, Суд зазначив, що право на звернення до суду було б ілюзорним, якби національна правова система Договірної Сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалося невиконаним на шкоду одній зі сторін. Отже, виконання рішення, винесеного будь-яким судом, має розглядатися як невід`ємна частина "судового процесу" для цілей статті 6.

З аналізу рішень Європейського суду з прав людини (остаточні рішення у справах "Алпатов та інші проти України", "Робота та інші проти України", "Варава та інші проти України", "ПМП "Фея" та інші проти України"), якими було встановлено порушення пункту 1 статті 6, статті 13 Конвенції та статті 1 Першого протоколу до Конвенції, вбачається однозначна позиція про те, що правосуддя не може вважатися здійсненим доти, доки не виконане судове рішення, а також констатується, що виконання судового рішення, як завершальна стадія судового процесу, за своєю юридичною природою є головною стадією правосуддя, що повністю узгоджується з положеннями статті 129-1 Конституції України.

Отже, обов`язковою складовою судового процесу є фактичне втілення судових присуджень у певні матеріальні блага, яких особа була протиправно позбавлена до отримання судового захисту.

Таким чином, судове рішення, яке набрало законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок.

Це означає, що особа, якій належить виконати судове рішення, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції України принципу верховенства права.

Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

З метою належного захисту прав щодо виконання судових рішень законодавцем нормативно врегульовано питання судового контролю за виконанням рішень в адміністративних справах, зокрема, одним із способів судового контролю є порядок подання особою-позивачем, на користь якої ухвалено рішення суду заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду, регламентований статтею 383 КАС України.

Так, відповідно до частин першої статті 383 КАС України особа-позивач, на користь якої ухвалено рішення суду, має право подати до суду першої інстанції заяву про визнання протиправними рішень, дій чи бездіяльності, вчинених суб`єктом владних повноважень - відповідачем на виконання такого рішення суду, або порушення прав позивача, підтверджених таким рішенням суду.

Згідно частини 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Зокрема, як з`ясовано судом, Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 року задоволено частково адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії; визнано протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо не проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 144 "Про перерахунок пенсій особам, звільненим із розвідувальних органів" від 23.02.2022 року; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області надіслати запит до Служби Зовнішньої розвідки України для отримання довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 відповідно до вимог Постанови №144 від 23.02.2022 року, та в подальшому провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , із врахуванням раніше виплачених сум з 01.08.2021 року; в іншій частині позовних вимог відмовлено.

В обґрунтування вищевказаної заяви від 21.09.2023 року (вхід № 32103/23) про встановлення судового контролю за виконанням судового рішення, в порядку ст. 383 КАС України, позивач, серед іншого, вказав, що 12.09.2023 ОСОБА_1 отримав лист Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області № 26002-23834/К-02/8-1500/23, в якому зазначено що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 по справі № 420/3613/23, ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії, тобто покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління. В цьому листі також зазначено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області при перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 по справі № 420/3613/23 застосовано статтю 2 Закону України від 08.07.2011 № 3668 Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи, згідно якої максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Так, судом встановлено, що Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області у Листі № 26002-23834/К-02/8-1500/23 від 12.09.2023 року, на відповідне звернення ОСОБА_1 , зазначено, що Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 по справі № 420/3613/23, проведено перерахунок пенсії. Також, наголошено, що оскільки Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 14.02.2022 по справі № 420/23784/21 було установлено з 01.04.2019 провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 без обмеження максимального розміру, розмір пенсії визначений на зазначену дату та становив 20853,90 грн. Згідно із статтею 2 Закону України від 08.07.2011 № 3668 "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) (з урахуванням надбавок підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.

Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум для осіб, які втратили працездатність, з 01.12.2022 становить 2093,00 грн., максимальний розмір пенсії з 01.12.2022 - 20930,00 грн. Розмір пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2022 становить 20930,00 грн. Доплата пенсії за рішенням суду № 420/3613/23 відсутня, оскільки пенсія обчислювалась в максимальному розмірі. Таким чином, відповідач зазначив, що покладені судом зобов`язання виконані в повному обсязі, в порядку встановленому чинним законодавством, та в межах повноважень, покладених на Головне управління. У разі незгоди із зазначеним рішенням воно може бути оскаржене до Пенсійного фонду України або в судовому порядку.

Отже, зі змісту Листа Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 12.09.2023 року, вбачається, що відповідачем на виконання Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 у справі №120/3613/23 ОСОБА_1 проведено перерахунок пенсії, що не заперечується, у тому числі, позивачем по справі.

Водночас, у заяві, поданій в порядку положень ст. 383 КАС України, заявник стверджує, що при перерахунку пенсії ОСОБА_1 , на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 по справі № 420/3613/23, застосовано статтю 2 Закону України від 08.07.2011 № 3668 Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи, згідно якої максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність. Отже, заявник вважає, що Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області, при перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 по справі № 420/3613/23, застосувало статтю 2 Закону України від 08.07.2011 № 3668, яка втратила чинність.

Між тим, суд акцентує, що Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 року по справі № 420/3613/23 було зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області надіслати запит до Служби Зовнішньої розвідки України для отримання довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 відповідно до вимог Постанови №144 від 23.02.2022 року, та у подальшому на підставі отриманої довідки провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , із врахуванням раніше виплачених сум з 01.08.2021 року, та у жодному разі не було зобов`язано відповідача щодо проведення перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 , без застосування статті 2 Закону України від 08.07.2011 № 3668 Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи.

Таким чином, правовим питанням у справі №420/3613/23, щодо якого фактично виник спір, було право позивача на перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 , згідно оновленої Довідки, надісланої Службою Зовнішньої розвідки України до Головного управління ПФУ в Одеській області.

Верховний Суд у Постанові від 20 лютого 2019 року у справі №806/2143/15 (адміністративне провадження № К/9901/5159/18) звертав увагу, що статті 382 і 383 Кодексу адміністративного судочинства України мають на меті забезпечення належного виконання судового рішення. Підставами їх застосування є саме невиконання судового рішення, ухваленого на користь особи-позивача та обставини, що свідчать про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, пов`язаних з невиконанням судового рішення в цій справі.

Таким чином, враховуючи наведене, суд акцентує, що незгода ОСОБА_1 із застосування відповідачем до відповідного перерахунку пенсії позивача положень статті 2 Закону України від 08.07.2011 № 3668 Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи, свідчить про виникнення нових спірних правовідносин, котрі не були предметом дослідження, та у жодному разі не правовідносин в межах виконання судового Рішення від 28.04.2023 року у справі № 420/3613/23.

Відповідно до ч. 6 ст. 383 КАС України за відсутності обставин протиправності відповідних рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень - відповідача та порушення ним прав, свобод, інтересів особи-позивача, суд залишає заяву без задоволення. За наявності підстав для задоволення заяви суд постановляє ухвалу в порядку, передбаченому статтею 249 цього Кодексу.

Таким чином, зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що заява ОСОБА_1 (від 21.09.2023 року за № 32103/23) про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо застосування статті 2 Закону України від 08.07.2011 № 3668 Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи, яка втратила чинність, при перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 по справі № 420/3613/23; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 по справі № 420/3613/23 без застосування статті 2 Закону України від 08.07.2011 № 3668 Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи, яка втратила чинність, в порядку ст. 383 КАС України, - є такою, що не підлягає задоволенню, з вище окреслених підстав.

Керуючись ст.ст. 241-243, 248, 256, 295, 383 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 (від 21.09.2023 року за № 32103/23) про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області щодо застосування статті 2 Закону України від 08.07.2011 № 3668 Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи, яка втратила чинність, при перерахунку пенсії ОСОБА_1 на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 по справі № 420/3613/23; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області перерахувати пенсію ОСОБА_1 на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 28.04.2023 по справі № 420/3613/23 без застосування статті 2 Закону України від 08.07.2011 № 3668 Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи, яка втратила чинності, в порядку ст. 383 КАС України, - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Ю.В. Харченко