Справа № 420/22502/23
Суддя: Радчук А.А.
Дата ухвалення: 2023-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року Одеський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді - Радчука А.А.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (площа народна, 4, м. Ужгород, Закарпатська обл., 88000, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

До Одеського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, в якому позивач просить:

визнати протиправним та скасувати Рішення №33 Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатської області від 02.08.2023 про відмову у зарахуванні до спеціального педагогічного стажу періоду роботи на посаді викладача по класу віолончелі у Білгород-Дністровської музичної школі у період з 01 серпня 1985 року по 01 березня 2001 року, періоду роботи на посаді викладача по класу гітари Старокозацької дитячої музичної школи Білгород-Дністровського району Одеської області з 10 січня 2003 року по 20 січня 2022 року та виплаті грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення пенсії;

зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до стажу роботи, що дає право на пенсію за вислугу років передбачених пунктами е ж ст.55 Закону України Про пенсійне забезпечення, період роботи на посаді викладача по класу віолончелі у Білгород-Дністровської музичної школі Одеській області у період з 01 серпня 1985 року по 01 березня 2001 року, період роботи на посаді викладача по класу гітари Старокозацької дитячої музичної школи Білгород-Дністровського району Одеської області з 10 січня 2003 року по 21 січня 2022 року, день, з якого призначена пенсія за віком (п. е ст.55 Закону України Про пенсійне забезпечення), а також нарахувати та виплатити грошову допомогу, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячний пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до п. 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що позивачка навчалась в Одеській державній консерваторії ім. А.В. Нежданової, яку закінчила в 1985 році за спеціальністю віолончель, присвоєна кваліфікація артист камерного ансамблю, оркестру, викладач, що підтверджується дипломом серії НОМЕР_2 від 05 червня 1985 року.

Після навчання з 01 серпня 1985 року була призначена на посаду викладача по класу віолончелі Білгород-Дністровської музичної школи Одеській області. Звільнена з займаної посади 01 березня 2001 року.

З 11 квітня 2001 року по 25 листопада 2001 року знаходилася на обліку у Білгород-Дністровському центру зайнятості.

У подальшому 03 грудня 2001 року призначена на посаду вчителя музики Долінівської ЗОШ І-ІІІ ступенів. Звільнена з займаної посади з 24 грудня 2002 року.

10 січня 2003 року прийнята на роботу на посаду викладача по класу гітари Старокозацької дитячої музичної школи Білгород-Дністровського району Одеської області, де працює по теперішній час.

У зв`язку з досягненням пенсійного віку 20 січня 2022 року позивачка звернулась до Білгород-Дністровського відділу обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області №33 від 17 лютого 2022 року з 21 січня 2022 року їй призначена пенсія за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Позивачка зазначає, що 21 липня 2023 року вона звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про виплату грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Відповідач запропонував надати статут Білгород-Дністровської школи мистецтв та з`ясувати чи належала Старокозацька дитяча музикальна школа до закладу спеціалізованої мистецької освіти.

28 липня 2023 року позивачка надала витребувану інформацію та нову заяву про виплату грошової допомоги. Однак, рішенням №33 від 02 серпня 2023 року Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатської області відмовлено у перерахунку пенсії у зв`язку з відсутності 30-річного стажу, як такого, що дає право на встановлення одноразової грошової допомоги. Вказаним рішенням не зараховано до страхового стажу період роботи в Білгород-Дністровській музичній школі у зв`язку з тим, що це заклад позашкільної освіти сфери культури, а не заклад освіти, а також не зарахований період роботи в Старокозацькій дитячій музичній школі, так як школа є позашкільним закладом управління освіти, культури, молоді та спорту і робота на посаді викладача не передбачена у таких установах, тому не виконані умови, які визначають право на виплату грошової допомоги у розмірі їх 10 місячних пенсій станом на день її призначення.

Не погоджуючись із рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатської області від 02.08.2023 року, позивачка звернулась до суд з даним позовом.

У своїх доводах позивачка посилається на те, що викладач музичної школи, дитячої музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти, а тому стаж роботи викладачем у перелічених вище закладах підлягає зарахуванню до спеціального "педагогічного" стажу роботи, тобто до стажу у розумінні п. «е» ст.55 Закону №1788-ХІІ.

Ухвалою суду від 04.09.2023 року, позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін, відповідно до ч. 5 ст. 262 КАС України.

18.09.2023 року до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Відповідно до відзиву, відповідач проти задоволення позову заперечує, з позовними вимогами не погоджується, з огляду на наступне.

Відповідач підтвердив, що 28.07.2023 року ОСОБА_1 звернулась до управління Пенсійного фонду України із заявою про виплату грошової допомоги в розмірі 10 пенсій згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Розглянувши подані документи, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області (територіальним органом Пенсійного фонду України, що розглядав заяву ОСОБА_1 за принципом екстериторіальності) було прийнято рішення №33 від 02.08.2023 р. про відмову.

Відповідач вказує, що згідно з поданими документами страховий стаж ОСОБА_1 склав 01 рік 22 дні. До страхового стажу заявниці не зараховано період роботи з 01.08.1985 року по 01.03.2001 рік в Білгород-Дністровській музичній школі, так як це заклад позашкільної освіти сфери культури, а не заклад освіти. Також не зараховано період з 10.01.2003 року по 31.12.2021 року, у зв`язку з тим, що Старокозацька дитяча музична школа є позашкільним навчальним закладом управління освіти, культури, молоді та спорту, а відповідно до Постанови КМК № 909 від 04.11.1993 року, роботу на посаді викладача не передбачено у переліку посад у позашкільних навчальних закладах, які дають право на пенсію за вислугу років.

Таким чином відповідач переконує, що Головне управління діяло в межах чинного законодавства, порядок дій було повністю дотримано, порушення з боку органу ПФУ відсутні, відтак позов не підлягає задоволенню.

19.09.2023 року до суду надійшов відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Відповідно до відзиву, відповідач проти задоволення позову також заперечує.

Як зазначає відповідач, позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 09.07.2003 № 1058 з 21.01.2022.

28.07.2023 позивачка звернулась до Головного управління із заявою за призначенням/перерахунком пенсії - виплати грошової допомоги в розмірі 10 пенсій.

За принципом екстериторіальності заяву направлено для розгляду до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

За наслідками розгляду заяви 02.08.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області прийнято рішення про відмову в перерахунку № 33. Підстава відмови: відсутність 30-річного стажу, як такого, що дає право на встановлення одноразової грошової допомоги. До страхового стажу не зараховані періоди роботи з 01.08.1985-01.03.2001 в БілгородДністровській музичній школі та з 10.01.2003 по 31.12.2021 в Старокозацькій дитячій музичній школі.

Відповідач зазначає, що в Переліку № 909 відсутні заклади сфери Міністерства культури України, робота на яких навала б право на вихід на пенсію за вислугу років та на одноразову допомогу. Оскільки позашкільний заклад в сфері культури та посада, на якій працювала позивач, не включені до Переліку № 909, позивачу було відмовлено в призначенні та виплаті грошової допомоги в розмірі 10 пенсій відповідно до Закону № 1058, у зв`язку з чим Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області винесено відповідне рішення. Відповідно до статуту КУ Білгород-Дністровська школа мистецтв ім. Л.Н.Гінзбург (правонаступник Білгород-Дністровської музичної школи) є закладом позашкільної освіти сфери культури. Відповідно до записів трудової книжки, позивача прийнято на посаду викладача 01.08.1995 Одеським обласним управлінням культури, що підтверджується наявністю печатки даної установи в трудовій книжці (копія в матеріалах справи). Відповідно до статуту Старокозацької дитячої музичної школи (копія в матеріалах справи), музична дитяча школа належить до системи позашкільної освіти, має статус неприбуткового закладу освіти в сфері культури, а контроль за виконанням статутних завдань школи покладено на орган управління культурою. Тобто, Білгород-Дністровська музична школа та Старокозацька дитяча музична школа за підпорядкованістю належать до сфери культури, а не сфері освіти. У зв`язку з цим, право на виплату одноразової грошової допомоги в розмірі 10 пенсій у позивача відсутнє, оскільки дитячі музичні школи не відноситься до переліку закладів освіти, що дає право на цю виплату.

Одночасно Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області вказує, що рішення про відмову у виплаті грошової допомоги ним не приймалось.

02.10.2023 року позивачем подано відповідь на відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, а також на відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області

Позивачка наполягає на тому, що викладач музичної школи, дитячої музичної школи є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти, а тому стаж роботи викладачем у перелічених вище закладах підлягає зарахуванню до спеціального "педагогічного" стажу роботи, тобто до стажу у розумінні п. «е» ст.55 Закону №1788-ХІІ.

13.09.2023 року відповідачем на виконання ухвали суду подані копії матеріалів з пенсійної справи ОСОБА_1 .

Інші заяви по суті справи учасниками справи не надавались.

З огляду на заявлені позивачем вимоги, справу розглянуто у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Дослідивши матеріали адміністративної справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується адміністративний позов, судом встановлено наступне.

Як встановлено судом та не заперечується сторонами у заявах по суті справи, з 21.01.2022 року позивачці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», обчислену як працюючій особі за наявності страхового стажу 40 років 5 місяців 12 днів (а.с. 29).

Позивачка перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Одеській області.

21.07.2023 року ОСОБА_1 звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про виплату їй грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення (а.с. 36-38).

Листом відділу обслуговування громадян №4 управління обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 26.07.2023 року (а.с. 39, 82) позивачці повідомлено про необхідність надання додаткових документів, а саме:

1) статут, який затверджується відповідними міністерствами-довідка №17 від 18.07.2022 по Білгород-Дністровській школі мистецтв ім.Гінзбург;

2) з`ясувати чи належала Старокозацька дитяча музична школа до закладу спеціалізованої мистецької освіти, що забезпечував здобуття повної загальної середньої освіти.

28.07.2023 року ОСОБА_1 повторно звернулась до відділу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про виплату їй грошової допомоги в розмірі десяти місячних пенсій станом на день призначення, додавши витребувані документи (а.с. 40-42, 78-80).

Згідно розписки-повідомлення, позивачка додатково надала:

- Довідку КУ «Білгород-Дністровська школа мистецтв ім. Л.Н.Гінзбург» відділу культури Білгород-Дністровської міської ради від 18.07.2022 року №17 (а.с. 27, 83). Ця Довідка видана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тому, що вона дійсно була прийнята в Білгород-Дністровську музичну школу на посаду викладача по класу віолончелі з 01.08.1985р. (Наказ № 41 §2 від 01.08.1985р.). Прізвище Протопопова змінено на ОСОБА_2 (свідоцтво про одруження II ЖД 375120 від 22.05.1986р). З 09.11.1986 р. (наказ № 123 а від 09.11.1986р.) по 28.06.1988р. (Наказ № 54 §1 від 28.06.1988 р) знаходилася у декретній відпустці. Звільнена з займаної посади з 01.03.2001р. по ст. 38 КЗпП України (Наказ № 10 §4 від 01.03.2001р.) Найменування Білгород-Дністровська музична школа змінено на КУ «Білгород-Дністровська дитяча музична школа ім. Л.Н.Гінзбург» - Рішення Білгород-Дністровської міської ради № 230-УІІ від 22.12.2016р. Найменування КУ «Білгород-Дністровська дитяча музична школа ім. Л.Н.Гінзбург» змінено на КУ «Білгород-Дністровська школа мистецтв ім. Л.Н.Гінзбург» - Рішення Білгород-Дністровської міської ради № 972-VII від 29.08.2019 р. Підстава: книги наказів КУ «Білгород-Дністровська школа мистецтв ім. Л.Н.Гінзбург» за 1985-1987рр., 1988-1890рр., 1999-2002рр.

- Довідку Старокозацької дитячої музичної школи Управління освіти, культури, молоді та спорту Старокозацької сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області №08 від 14.07.2023 року (а.с. 28, 84). Ця Довідка видана ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в тім що вона дійсно була прийнята до закладу комунальної форми власності Старокозацька дитяча музична школа з 10.01.2003 року на посаду викладача (Наказ № 04 від 10.01.2003 року) і працює по теперішній час на посаді викладача. За вищевказаний період у відпустці без збереження заробітної плати та у відпустці по догляду за дітьми до 3-х, 6-ти років не знаходилась. Зміни в назві установи не відбувалися.

- Статут КУ «Білгород-Дністровська школа мистецтв ім. Л.Н.Гінзбург», затверджений рішенням Білгород-Дністровської міської ради від 28.05.2019 р. №926-VІІ (а.с. 21, 85);

- Статут Старокозацької дитячої музичної школи, затверджений рішенням ХVІІІ сесії сього скликання Білгород-Дністровської районної ради 23.05.2018 року №466-VІІ (а.с. 23, 88).

Відповідно до п. 1.1 розд. 1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1), заява про призначення, перерахунок, поновлення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Згідно з пунктом 4.2 розділу IV Порядку, після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

За принципом екстериторіальності органом для розгляду заяви позивачки визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №33 від 02.08.2023 року відмовлено ОСОБА_1 у перерахунку пенсії відповідно до заяви від 28.07.2023 року у зв`язку з відсутністю 30-річного стажу, як такого, що дає право на встановлення одноразової грошової допомоги (а.с. 43, 98).

Відповідно до змісту цього рішення, за результатами розглянутих документів, встановлено, що страховий стаж заявниці, як такий, що дає право на вислугу років та згідно поданих документів, які підтверджують роботу в закладах та установах державної або комунальної власності на відповідних посадах на день досягнення пенсійного віку, становить 1 р. 22 дн. До страхового стажу не зараховано період роботи з 01.08.1985 р. - 01.03.2001 р. в Білгород - Дністровській музичній школі, так як це заклад позашкільної освіти сфери культури, а не заклад освіти. А також не зараховано з 10.01.2003р. по 31.12.2021 р. в зв`язку з тим, що Старокозацька дитяча музична школа є позашкільним навчальним закладом управління освіти, культури, молоді та спорту, а відповідно до Постанови КМУ №909 від 04.11.1993 року, робота на посаді викладача не передбачено у переліку посад у позашкільних навчальних закладах, які дають право на пенсію за вислугу років.

Не погоджуючись із вказаним рішенням про відмову у виплаті грошової допомоги, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Вирішуючи спірні правовідносини, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписом пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел визначаються Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 9 липня 2003 року №1058-IV (далі - також Закон №1058-VI).

Статтею 8 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Відповідно до статті 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-VI, особам, які на день досягнення пенсійного віку, передбаченого статтею 26 цього Закону, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", і мають страховий стаж (для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років) на таких посадах, а також якщо вони до цього не отримували будь-яку пенсію, при призначенні пенсії за віком виплачується грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій станом на день її призначення.

Виплата зазначеної грошової допомоги здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.

Порядок обчислення стажу, який дає право на призначення грошової допомоги, та механізм виплати цієї допомоги встановлюються Кабінетом Міністрів України.

Отже, грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій, передбачена пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-VI, виплачується за таких умов:

особам, які на день досягнення пенсійного віку, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності;

на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

мають страховий стаж на таких посадах для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років;

до цього не отримували будь-яку пенсію.

Підставою звернення до суду з даним позовом стала відмова у виплаті позивачці зазначеної грошової допомоги.

У рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №33 від 02.08.2023 року зазначено про відсутність 30-річного стажу, що дає право на встановлення одноразової грошової допомоги.

До страхового стажу не зараховано:

період роботи з 01.08.1985 р. по 01.03.2001 р. в Білгород-Дністровській музичній школі;

період роботи з 10.01.2003 р. по 31.12.2021 р. у Старокозацькій дитячій музичні школі.

Відповідно до статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», окремі категорії працівників інших галузей народного господарства мають право на пенсію за вислугу років.

Згідно пункту "е" статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення», право на пенсію за вислугу років мають працівники освіти, охорони здоров`я та соціального забезпечення після досягнення 55 років і за наявності спеціального стажу роботи за переліком, що затверджується у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України, станом на 1 квітня 2015 - не менше 25 років та після цієї дати:

з 1 квітня 2021 року по 31 березня 2022 року - не менше 28 років 6 місяців;

з 1 квітня 2022 року по 31 березня 2023 року - не менше 29 років;

з 1 квітня 2023 року по 31 березня 2024 року - не менше 29 років 6 місяців;

з 1 квітня 2024 року або після цієї дати - не менше 30 років.

Постановою Кабінету Міністрів України від 23 листопада 2011 р. № 1191 затверджений Порядок обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги, та її виплати (далі Порядок №1191).

Цей Порядок визначає умови обчислення страхового стажу, що дає право на призначення грошової допомоги відповідно до пункту 7-1 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" 1058-15 та механізм її виплати.

Пунктом 2 Порядку №1191 передбачено, що до страхового стажу, що визначає право на виплату грошової допомоги, зараховуються періоди роботи в закладах та установах державної та комунальної форми власності на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е" і "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", що передбачені:

переліком закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. N 909 909-93-п "Про перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років";

переліком посад артистів театрально-концертних та інших видовищних закладів, підприємств і колективів, які мають право на пенсію за вислугу років незалежно від віку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 р. N 583 583-92-п "Про затвердження нормативних актів з питань пенсійного забезпечення".

Згідно пункту 4 Порядку №1191, страховий стаж, передбачений пунктами 2 і 3 цього Порядку, враховується в календарному обчисленні. При цьому допускається підсумовування страхового стажу за періоди роботи, які дають право на призначення пенсії відповідно до пунктів "е" - "ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Постановою Кабінету Міністрів України від 4 листопада 1993 р. №909 затверджений Перелік закладів і установ освіти, охорони здоров`я та соціального захисту і посад, робота на яких дає право на пенсію за вислугу років (далі Перелік №909).

Розділом 1 «Освіта» в пункті «Загальноосвітні навчальні заклади, військові загальноосвітні навчальні заклади, музичні і художні школи» передбачена посада «викладач».

Розділом 1 «Освіта» в пункті «Дошкільні навчальні заклади всіх типів» передбачені посади: директори (завідуючі), вихователі-методисти, вихователі, асистенти вихователів дошкільних навчальних закладів в інклюзивних групах, музичні керівники, вчителі-дефектологи, вчителі-логопеди, практичні психологи.

Як встановлено судом, ОСОБА_3 навчалась в Одеській державній консерваторії ім. А.В. Нежданової, яку закінчила в 1985 році та отримала Дипломом серії НОМЕР_2 від 05 червня 1985 року за спеціальністю віолончель, присвоєно кваліфікацію артист камерного ансамблю, оркестру, викладач (а.с. 17, 65).

Копія Диплома наявна у матеріалах пенсійної справи позивачки.

Згідно записів Трудової книжки серії НОМЕР_3 (а.с. 18-20, 66-70), з 01.08.1985 року по 01.03.2001 року позивачка працювала на посаді викладача по класу віолончелі Білгород-Дністровської музичної школи Одеській області.

З 10.01.2003 року позивачка прийнята на роботу викладача по класу гітари Старокозацької дитячої музичної школи.

На дату призначення пенсії позивачка продовжувала працювати на посаді викладача по класу гітари Старокозацької дитячої музичної школи.

Найменування Білгород-Дністровська музична школа змінено на КУ «Білгород-Дністровська дитяча музична школа ім. Л.Н.Гінзбург».

Відповідно до ст. 10 Закону України «Про освіту», невід`ємними складниками системи освіти є: дошкільна освіта; повна загальна середня освіта; позашкільна освіта; спеціалізована освіта; професійна (професійно-технічна) освіта; фахова передвища освіта; вища освіта; освіта дорослих, у тому числі післядипломна освіта.

Рівнями освіти є: дошкільна освіта; початкова освіта; базова середня освіта; профільна середня освіта; перший (початковий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; другий (базовий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; третій (вищий) рівень професійної (професійно-технічної) освіти; фахова передвища освіта; початковий рівень (короткий цикл) вищої освіти; перший (бакалаврський) рівень вищої освіти; другий (магістерський) рівень вищої освіти; третій (освітньо-науковий/освітньо-творчий) рівень вищої освіти.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про освіту», метою позашкільної освіти є розвиток здібностей дітей та молоді у сфері освіти, науки, культури, фізичної культури і спорту, технічної та іншої творчості, здобуття ними первинних професійних знань, вмінь і навичок, необхідних для їх соціалізації, подальшої самореалізації та/або професійної діяльності.

Позашкільна освіта може здобуватися одночасно із здобуттям дошкільної, повної загальної середньої, професійної (професійно-технічної) та фахової передвищої освіти. Компетентності, здобуті за програмами позашкільної освіти, можуть враховуватися та визнаватися на відповідному рівні освіти.

Здобуття позашкільної освіти забезпечується закладами позашкільної освіти різних типів, форм власності та підпорядкування, іншими закладами освіти, сім`єю, громадськими об`єднаннями, підприємствами, установами, організаціями та іншими юридичними і фізичними особами.

Державні заклади позашкільної освіти утворюються центральними органами виконавчої влади та фінансуються за кошти державного бюджету. Інші заклади позашкільної освіти утворюються органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, у тому числі релігійними організаціями, статути (положення) яких зареєстровано у встановленому законодавством порядку, іншими юридичними і фізичними особами, за наявності необхідної матеріально-технічної та науково-методичної бази, педагогічних та інших працівників.

Отже, структура освіти включає, поряд з іншими видами, також позашкільну освіту.

Згідно ст. 1 Закону України «Про позашкільну освіту», заклад позашкільної освіти - складова системи позашкільної освіти, яка надає знання, формуючи вміння та навички за інтересами, забезпечує потреби особистості у творчій самореалізації та інтелектуальний, духовний і фізичний розвиток, підготовку до активної професійної та громадської діяльності, створює умови для соціального захисту та організації змістовного дозвілля відповідно до здібностей, обдарувань та стану здоров`я вихованців, учнів і слухачів.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про позашкільну освіту» та постанови КМУ від 6 травня 2001 р. № 433 «Про затвердження переліку типів позашкільних навчальних закладів і Положення про позашкільний навчальний заклад» до позашкільних навчальних закладів відносяться початкові спеціалізовані мистецькі навчальні заклади (школи естетичного виховання: музичні, художні, хореографічні, театральні, хорові, мистецтв та інші).

Відповідно до ст. 21 Закону України «Про позашкільну освіту», право на пенсію за вислугою років мають педагогічні працівники позашкільних навчальних закладів за наявності педагогічного стажу роботи не менше ніж 25 років.

У постанові від 13 лютого 2019 року по справі № 233/4308/17 Велика Палата Верховного Суду звертає увагу, що Перелік посад педагогічних та науково-педагогічних працівників, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 14 червня 2000 р. №963, відносить посаду «викладач» до педагогічних посад.

Велика Палата Верховного Суду наголошує й на тому, що відповідно до ст. 22 Конституції України права і свободи людини та громадянина, закріплені цією Конституцією, не є вичерпними. Конституційні права і свободи гарантуються й не можуть бути скасовані. Під час прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів не допускається звуження змісту й обсягу наявних прав і свобод.

За приписами ч. 1 ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом (ч. 3 ст. 46 Основного Закону).

Конституційний Суд України у п. 3.4 Рішення від 18 червня 2007 року № 4-рп/2007 зазначив, що неодноразово розглядав проблему, пов`язану з реалізацією права на соціальний захист, неприпустимістю обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень, і сформулював правову позицію, згідно з якою Конституція та закони України виокремлюють певні категорії громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави. До них, зокрема, належать громадяни, яким пенсія призначається за спеціальними законами.

У рішеннях Конституційного Суду України підкреслюється, що пільги, компенсації, гарантії є видом соціальної допомоги і необхідною складовою конституційного права на достатній життєвий рівень, тому звуження змісту та обсягу цього права шляхом прийняття нових законів або внесення змін до чинних законів за ст. 22 Конституції України не допускається (рішення Конституційного Суду України від 06 липня 1999 року № 8-рп/99, від 20 березня 2002 року № 5-рп/2002, від 17 березня 2004 року № 7-рп/2004).

Конституційне та законодавче регулювання захисту прав і свобод людини узгоджується із міжнародно-правовими актами, а саме Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція), яка була ратифікована Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, та відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» встановлено, що суди застосовують під час розгляду справ Конвенцію і практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

ЄСПЛ у п. 52, 56 рішення від 14 жовтня 2010 року у справі «Щокін проти України» зазначив, що тлумачення й застосування національного законодавства є прерогативою національних органів. Суд, однак, зобов`язаний переконатися в тому, що спосіб, у який тлумачиться й застосовується національне законодавство, призводить до наслідків, сумісних із принципами Конвенції з погляду тлумачення їх у світлі практики Суду. На думку ЄСПЛ, відсутність у національному законодавстві необхідної чіткості та точності, які передбачали можливість різного тлумачення, порушує вимогу «якості закону», передбачену Конвенцією, і не забезпечує адекватний захист від свавільного втручання публічних органів державної влади в майнові права заявника. Таким чином, у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.

З огляду на проаналізовані норми законодавства й ураховуючи наявність у національному законодавстві правових «прогалин» щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення викладачів у позашкільних закладах освіти, визначених у Конвенції, а також з метою реалізації положень ст. 46 Конституції України щодо недопущення обмеження конституційного права громадян на достатній життєвий рівень громадян України, що потребують додаткових гарантій соціального захисту з боку держави, Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що викладачі позашкільних навчальних закладів, які входять до структури освіти України, мають право отримання пенсії за вислугу років.

Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 876/5312/17.

Виходячи з наведеного, у постанові від 13 лютого 2019 року по справі № 233/4308/17 Велика Палата Верховного Суду висновує, що викладач школи мистецтв є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти, а тому стаж роботи ОСОБА_3 з 01 вересня 2007 року по 28 липня 2017 року на посаді викладача по класу баяна та акордеона в Костянтинівській районній школі мистецтв повинен зараховуватися до її пільгового стажу у розумінні п. «е» ст. 55 Закону № 1788-ХІІ навіть попри те, що зазначена посада прямо не передбачена затвердженим Переліком № 909.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Виходячи з наведеного, викладач музичної школи, дитячої музичної школи, є педагогічним працівником позашкільного навчального закладу, тобто працівником освіти, отже стаж роботи викладачем у перелічених вище закладах, підлягає зарахуванню до стажу у розумінні п. «е» статті 55 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Білгород-Дністровська музична школа, Старокозацька дитяча музична школа здійснювали та здійснюють свою діяльність відповідно до Конституції України, законів України «Про освіту», «Про позашкільну освіту», «Про культуру», «Про місцеве самоврядування в Україні», Положення про мистецьку школу, затвердженого наказом Міністерства культури України від 09 серпня 2018 року № 686, Положенням про початковій спеціалізований мистецький навчальний заклад (школа естетичного виховання) затвердженого наказом Міністерства культури України №523 від 06.08.2001 року, інших нормативно-правових актів України.

З аналізу наведених норм законодавства можна зробити висновок, що право особи на отримання грошової допомоги у розмірі десяти місячних пенсій пов`язується з наявністю у неї необхідного спеціального страхового стажу роботи на певних визначених законодавством посадах і вихід на пенсію саме з цих посад в закладах та установах державної та комунальної форми власності, а також неотримання такою особою до моменту виходу на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» будь-якого іншого виду пенсії.

Аналогічна правова позиція, викладена, зокрема, в постановах Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у справі № 462/5636/16-а, від 19 березня 2019 року у справі № 466/5637/17.

На підставі викладеного суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №33 від 02.08.2023 року про відмову ОСОБА_1 у перерахунку відповідно до заяви від 28.07.2023 року про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячний пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до п. 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Отже, відповідачем неправомірно не зараховано до стажу роботи позивача на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", період роботи на посаді викладача по класу віолончелі у Білгород-Дністровській музичній школі Одеській області з 01 серпня 1985 року по 01 березня 2001 року, період роботи на посаді викладача по класу гітари Старокозацької дитячої музичної школи Білгород-Дністровського району Одеської області з 10 січня 2003 року по 21 січня 2022 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 9 КАС України, суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Вирішуючи даний спір, суд також враховує, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним і таким, що виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, і у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду, а здійснювалося примусове виконання рішення суду.

Аналіз норм ст. 245 КАС України, у їх взаємозв`язку зі статтями 2, 5 КАС України, свідчить про те, що суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача. Якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Як вже було зазначено, грошова допомога, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій, передбачена пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-VI, виплачується за таких умов:

особам, які на день досягнення пенсійного віку, працювали в закладах та установах державної або комунальної форми власності;

на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення";

мають страховий стаж на таких посадах для чоловіків - 35 років, для жінок - 30 років;

до цього не отримували будь-яку пенсію.

Судом встановлено наявність цих умов для призначення позивачці грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі їх десяти місячних пенсій, передбаченої пунктом 7-1 Прикінцевих положень Закону №1058-VI.

Суд встановив, що з урахуванням стажу роботи на посадах викладача по класу віолончелі Білгород-Дністровської музичної школи Одеській області та викладача по класу гітари Старокозацької дитячої музичної школи спеціальний стаж позивачки відповідно до п. «е» ст. 55 Закону №1788-ХІІ становить понад 30 років.

Водночас, саме Пенсійний фонд України є тим органом до компетенції якого належить призначення пенсій, тому суд не може підміняти державний орган рішення якого оскаржується, приймати замість такого суб`єкта владних повноважень рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого органу, оскільки такі дії виходять за межі визначених для суду повноважень законодавцем.

Таким чином, враховуючи, що до компетенції суду не належить призначення, переведення, розрахунок та виплата пенсії, а здійснюється лише контроль правомірності рішень, дій або бездіяльності відповідача щодо вказаних питань, суд вважає доцільним зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.07.2023 року, зареєстровану за № 3004, про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячний пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до п. 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, із врахуванням висновків суду про зарахування до стажу роботи на посадах, робота на яких дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", період роботи на посаді викладача по класу віолончелі у Білгород-Дністровській музичній школі Одеській області з 01 серпня 1985 року по 01 березня 2001 року, період роботи на посаді викладача по класу гітари Старокозацької дитячої музичної школи Білгород-Дністровського району Одеської області з 10 січня 2003 року по 21 січня 2022 року.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують.

Необхідно зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно зі статтею 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно зі статтею 249 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтувалося на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд дійшов до висновку про те, що адміністративний позов належить задовольнити частково.

Згідно ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, у відповідності до приписів ст. 139 КАС України, розподіл судових витрат здійснюється на користь позивача у розмірі 1073,60 грн., де 1073,60 грн. - ставка судового збору сплачена позивачем за звернення до суду із цим позовом.

Керуючись ст.ст. 2, 5-9, 72, 74, 76-77, 90, 132, 139, 242-246, 250, 255, 262, 295, 297 КАС України,

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65107, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (площа народна, 4, м. Ужгород, Закарпатська обл., 88000, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області №33 від 02.08.2023 року про відмову ОСОБА_1 у перерахунку відповідно до заяви від 28.07.2023 року про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячний пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до п. 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати ОСОБА_1 до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за вислугу років відповідно до пунктів "е"-"ж" статті 55 Закону України "Про пенсійне забезпечення", період роботи на посаді викладача по класу віолончелі у Білгород-Дністровській музичній школі Одеської області з 01 серпня 1985 року по 01 березня 2001 року, період роботи на посаді викладача по класу гітари Старокозацької дитячої музичної школи Білгород-Дністровського району Одеської області з 10 січня 2003 року по 21 січня 2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 28.07.2023 року, зареєстровану за № 3004, про виплату грошової допомоги, яка не підлягає оподаткуванню, у розмірі десяти місячний пенсій станом на день призначення пенсії відповідно до п. 7-1 розділу XV Прикінцевих положень Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням висновків суду.

В іншій частині позову відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (площа народна, 4, м. Ужгород, Закарпатська обл., 88000, ) за рахунок бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) сплачений судовий збір у розмірі 1073,60 грн. (одна тисяча сімдесят три гривні 60 коп.).

Рішення набирає законної сили в порядку і строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржено в порядку та строки встановлені ст. ст. 293, 295 КАС України.

Суддя А.А. Радчук