Справа № 400/13365/23
Суддя: Ярощук В.Г.
Дата ухвалення: 2023-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі

02 листопада 2023 р. № 400/13365/23
м. Миколаїв

Суддя Миколаївського окружного адміністративного суду Ярощук В.Г., ознайомившись з

адміністративним позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Офісу Генерального прокурора, вул. Різницька, 13/15, м. Київ, 01011,
про:визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

31 жовтня 2023 року до Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (далі позивач) до Офісу Генерального прокурора (далі відповідач), у якій позивач просить:

визнати протиправну бездіяльність посадових осіб у структурі Офісу Генерального прокурора України в частині Порушень вимог ЗУ «Про прокуратуру», статтей 40, 131-1, Конституції України та статтей 18,19,20 ЗУ «Про звернення громадян», за відсутністю інформування про направлення звернення колишнього поліцейського (лейтенанта поліції, взвод №2, рота» 1, батальон №2 УПП в Миколаївській області) ОСОБА_1 протягом 5- діб до Генерального прокурора України Костін Андрій Євгенович с приводу нагляду за додержанням законів органами ДБР, що проводять оперативно-розшукову діяльність, дізнання, досудове слідство відповідно до частини 4 пункту 1) статті 216 КПК за підслідністю, здійснюючи досудове розслідування кримінальних правопорушень (злочинів) службовими особами, які займають особливо відповідальне становище відповідно до частини першої статті 9 Закону України «Про державну службу», осіб, посади яких віднесено до першої-третьої категорій посад державної служби, суддів та працівників правоохоронних органів, а саме: керівника Державної Прикордонної служби України генерал-майор Дайнеко Сергій Васильович та відповідних посадових осіб ДПС, міністра Юстиції України Малюска Денис Леонтійович та відповідних посадових осіб Міністерства Юстиції, які завдають істотної шкоди охоронюваним законом правам і свободам громадян, шляхом невиконання рішень Європейського суду з прав людини, рішень Конституційного Суду України та умисного недодержання висновку Конституційного Суду України службовими особами, які займають відповідальне чи особливо відповідальне становище, та відповідно до Розділу XVIII Особливої частини, статті 365, 366, 367, 382 Кримінального кодексу України ці дії несуть за собою кримінальну відповідальність;

зобов`язати Офіс Генерального прокурора надати відповідь у становлені законом строки про відновлення порушених прав родини колишнього поліцейського та Українців.

Підставою позову позивач вказує те, що відповідачем не була розглянута у встановленому правовому порядку і у встановлені строки його заява від 14.09.2023 відповідно до закону про звернення громадян.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви, суд виходить з наступного.

Відповідно до частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано її з дотриманням правил підсудності; позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визначення причин пропуску строку звернення до суду поважними); немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

Перевіряючи позовну заяву на відповідність вимогам процесуального закону, суд прийшов до висновку, що остання не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства з таких підстав.

Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.

Пунктами 1 і 2 частини першої статті 4 КАС України встановлено, що адміністративна справа це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір; публічно-правовий спір спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Виходячи із вказаних норм встановлено, що публічно-правовим спором за КАС України є не будь-який публічно-правовий спір, а лише той, який випливає із здійснення суб`єктом владних повноважень своїх владних управлінських функцій.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Обов`язковою ознакою позовної форми захисту права в адміністративному суді має бути наявність спору про публічне право, тобто спору про права і обов`язки в публічних правовідносинах.

Відповідно до пункту 2 частини другої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів не поширюється на справи, що мають вирішуватися в порядку кримінального судочинства.

Частиною першою статті 1 Кримінального процесуального кодексу України (далі КПК України) встановлено, що порядок кримінального провадження на території України визначається лише кримінальним процесуальним законодавством України.

Згідно з пунктом 10 частини першої статті 3 КПК України кримінальне провадження досудове розслідування і судове провадження, процесуальні дії у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність.

Відповідно до частини другої статті 55 КПК України права і обов`язки потерпілого виникають в особи з моменту подання заяви про вчинення щодо неї кримінального правопорушення або заяви про залучення її до провадження як потерпілого. Потерпілому вручається пам`ятка про процесуальні права та обов`язки особою, яка прийняла заяву про вчинення кримінального правопорушення.

Згідно з пунктами 1, 2, 7, 13, 14 частини першої статті 56 КПК України протягом кримінального провадження потерпілий має право відповідно:

бути повідомленим про свої права та обов`язки, передбачені цим Кодексом;

знати сутність підозри та обвинувачення, бути повідомленим про обрання, зміну чи скасування щодо підозрюваного, обвинуваченого заходів забезпечення кримінального провадження та закінчення досудового розслідування;

оскаржувати рішення, дії чи бездіяльності слідчого, прокурора, слідчого судді, суду в порядку, передбаченому цим Кодексом;

одержувати копії процесуальних документів та письмові повідомлення у випадках, передбачених цим Кодексом;

користуватися іншими правами, передбаченими цим Кодексом.

Суд встановив, що предметом цього позову є бездіяльність відповідача, що полягає у невзяті на контроль досудового розслідування органами досудового розслідування (ДБР) та не сприянні питанням міжнародного співробітництва під час кримінального провадження або взаємодії з компетентними установами іноземних держав та міжнародних організацій щодо заяви позивача про вчинення кримінального злочину за стаття 365, 366, 367, 382 Кримінального кодексу України керівником Державної прикордонної служби України і міністром юстиції України.

Отже, вищезазначена заява позивача до відповідача стосувалась процесуальних дій у зв`язку із вчиненням діяння, передбаченого законом України про кримінальну відповідальність, а саме: оскарження бездіяльності слідчого.

З врахуванням вищевикладеного, суд дійшов до висновку, що у межах спірних правовідносин позивач і відповідач діють як учасники, права і обов`язки яких визначені кримінальним процесуальним законом, адже заява позивача від 14.09.2023 стосувалась його процесуальних прав у кримінальному провадженні щодо вчинення відповідачем відповідних процесуальних дій.

Тому спір у цій справі не може бути предметом розгляду в адміністративному суді, оскільки має вирішуватись в порядку кримінального судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Відповідно до частини шостої статті 170 КАС України у разі відмови у відкритті провадження в адміністративній справі з підстави встановленої пунктом 1 частини першої цієї статті, суд повинен роз`яснити заявнику, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд такої справи.

З огляду на викладене, суд роз`яснює позивачу, що розгляд цієї справи відноситься до юрисдикції місцевого загального суду за правилами КПК України.

Судові витрати у справі відсутні.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 19, 21, 46, 170, 171, 243, 248, 256, 293, 295, 297 КАС України, суд

УХВАЛИВ:

1. Відмовити у відкритті провадження у справі № 400/13365/23.

2. Роз`яснити позивачу що:

він має право звернутись з цим позовом до місцевого загального суду у порядку кримінального судочинства;

повторне звернення тієї самої особи до адміністративного суду з адміністративним позовом з тих самих предмета і підстав та до того самого відповідача, як той, щодо якого постановлено ухвалу про відмову у відкритті провадження, не допускається.

3. Копію ухвали про відмову у відкритті провадження в адміністративній справі надіслати особі, яка подала позовну заяву, разом із позовною заявою та усіма доданими до неї матеріалами. Копію позовної заяви залишити в Миколаївському окружному адміністративному суді.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

5. Ухвала може бути оскаржена. Апеляційна скарга на цю ухвалу подається безпосередньо до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.Г.Ярощук