Справа № 592/12885/23
Суддя: Онайко Р. А.
Дата ухвалення: 2023-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження №2-а/592/86/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 листопада 2023 року м.Суми

Ковпаківський районного суду міста Суми у складі головуючого судді Онайка Р.А., за участі секретаря судового засідання Лазоренко Ю.Ю., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Інспектора роти №1 Волковець Олександра Юрійовича БПП в м.Бориспіль УПП у м. Бориспіль УПП у Київській області, Департаменту патрульної поліції в особі територіального підрозділу Управління патрульної поліції в Київській області про скасування постанови про адміністративне правопорушення, -

установив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову Волковецького О.Ю. інспектора 1 роти батальйону патрульної поліції в м. Бориспіль УПП в Київській області серія ЕАТ №7551380 від 18.08.2023 та стягнути з Департаменту патрульної поліції судові витрати. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідачем було винесено постанову про адміністративне правопорушення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.122 КУпАП та накладено стягнення у розмірі 340 грн, за те що 18.08.2023 о 11:28 вона керуючи транспортним засобом номерний знак НОМЕР_1 на автодорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної, рухалась зі швидкістю 134 км/год, що перевищує допустиму швидкість на 24 км/год, чим порушила п.12.6 ПДР. Вважає дану постанову не законною та такою, що підлягає скасуванню з огляду на те, що відповідачем не долучено до постанови доказів, що вимірювання швидкості здійснювалось в межах дії знаку 5.70 ПДР, а фіксація швидкості здійснювалась на автомобільній дорозі позначеній знаком 5.3 ПДР, вимірювання швидкості працівником поліції проводилося з порушенням приписів ст. 40 ЗУ «Про національну поліцію», а позивачу не було роз`яснено її права у відповідності до чинного законодавства, вважає що оскаржувана постанова підлягає скасуванню у зв`язку з невідповідністю висновку інспектора фактичним обставинам справи та порушення норм матеріального права.

Ухвалою суду від 28.08.2023 адміністративний позов залишено без руху.

Ухвалою суду від 14.09.2023 позов прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження, слухання справи призначено на 15:00 02.10.2023.

29.09.2023 на електронну пошту суду надійшов відзив відповідача.

Протокольною ухвалою суду від 02.10.2023 слухання справи відкладено на 15:00 23.10.2023, для надання можливості позивачу подати відповідь на відзив.

Учасники справи повідомлені про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явилися, представником відповідача до суду надано відзив, згідно якого просить відмовити у задоволенні позову, мотивуючи свою позицію тим, що під час несення служби на території обслуговування а/д МОЗ Київ-Харків- Довжанський 94 км. 18.08.2023 року екіпажем "Лемур-202" за допомогою лазерного вимірювача швидкості LTI 20/20 TruCam II (серійний номер ТС008343) було виявлено порушення Правил дорожнього руху, а саме, водій транспортного засобу «Toyota Prius» з номерним знаком НОМЕР_1 , рухався зі швидкістю 134 км/год при цьому перевищив максимально допустиму швидкість на 24 км/год., чим порушив п. 12.6. ґ) ПДР України. Внаслідок чого ОСОБА_1 була притягнутою до адміністративної відповідальності шляхом накладення на неї штрафу в розмірі 340 гривень. Зазначає, що дії поліцейського відповідають вимогам чинного законодавства, позивачу було роз`яснено її права, в якості доказу викладених обставин до відзиву додано відеозапис з нагрудної боді камери поліцейського та відеозапис та фото з приладу, яким було здіснено фіксацію вчиненого порушення.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши всі надані суду докази в їх сукупності, приходжу до висновку що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 3 ст. 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами по справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Статтею 252 КУпАП, встановлено, що орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Згідно ч. 1 ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування.

Водночас, відповідно до ч. 2 ст. 77 КАС України, саме на відповідача покладено обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення і такі докази суду були надані.

Відповідно до п. 12.6 ґ) ПДР України - Поза населеними пунктами на всіх дорогах та на дорогах, що проходять через населені пункти, позначені знаком 5.51 дозволяється рух зі швидкістю: на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою не більше 110 км/год, на інших автомобільних дорогах не більше 90 км/год.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КУпАП перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на двадцять кілометрів на годину тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Постановою про накладення адміністративного стягнення про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 18.08.2023 серія ЕАТ №7551380 на позивача накладено адміністративне стягнення за ч.1 ст.122 КУпАП у розмірі 340,00 грн. З постанови вбачається, що ОСОБА_1 керуючи транспортним засобом «Toyota Prius» з номерним знаком НОМЕР_1 за адресою: Київська обл. а/д МОЗ Київ-Харків 94 км, на автодорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою, рухався зі швидкістю 134 км/год при цьому перевищив максимально допустиму швидкість на 24 км/год. Швидкість вимірювалась TruCam II LTI20/20 ТС008343, чим порушив п.п. 12.6. ґ). Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306 (далі - ПДР) та скоїв адміністративне правопорушення, за яке частиною першою статті 122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальність (а.с.9).

З наданого відповідачем відеозапису долученого у якості додатку до відзиву DVD-R диск вбачається, що під час фіксування перевищення швидкості транспортним засобом з номерним знаком НОМЕР_1 , лазерний вимірювач сфокусовано та зафіксовано саме на ньому (на його номерному знаку).

Як вбачається з фото з приладу TRUCAM LTІ 20/20 ТС008343, що є додатком до постанови, та відеозапису наданого відповідачем, зафіксовано рух автомобіля з номерним знаком НОМЕР_1 зі швидкістю 134 км/год 18.08.2023 о 11:20 на дорозі М03, 94 км., дистанція до вимірювача 359 м.

До відзиву додано оптичний носій із відеозаписом події яка відбулася, з відеофайлу _N2200_0818_112058.avi вбачається, що автомобіль позивача перевищив встановлену швидкість руху.

Процедура розгляду відповідачем справи про адміністративне правопорушення була зафіксована на нагрудний відеореєстратор поліцейського, відеозапис доданий до відзиву на DVD-R диску під ОСОБА_2 . З боку інспектора патрульної поліції не здійснювалося будь-яких перешкод щодо реалізації позивачем своїх прав, як особи, що притягується до адміністративної відповідальності, відеозапис порушення було продемонстровано при розгляді справи про адміністративне правопорушення та винесенні постанови. Більш того, поліцейським була надана можливість позивачу переглянути відеозапис на місці зупинки т/з, роз`яснено права позивачу на місці зупинки транспортного засобу та для надання можливості скористатися правами.

Також поліцейським обґрунтовано відмовлено в задоволені клопотання про передачу справи на розгляд за місцем проживання правопорушника, оскільки у таких справах протокол про адміністративне правопорушення не складається, а само по собі пересилання доказів до іншого ВП не свідчить про початок поліцейським провадженні у справі про притягнення особи до адміністративної відповідальності. При цьому поліцейським було уточнено чи не бажає позивач для забезпечення його права користуватися юридичною допомогою адвоката розглядати справу в УПП м. Бориспіль, від чого остання, після телефонної консультації з іншою особою, відмовилась та погодилась на розгляд справи на місці зупинки транспортного засобу.

Доводи позивача про те, що вимірювання швидкості руху відповідачем було здійснено приладом не у автоматичному режимі, а у ручному, всупереч вимогам ст.40 ЗУ «Про Національну поліцію», є безпідставними.

Згідно ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію» в редакції ЗУ № 580-VIII від 02.07.2015 (яка процитована в позовній заяві), дійсно, поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку мала повноваження закріплювати монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку. Проте ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення відповідальності за окремі правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху» №1231-IX від 16.02.2021, який набрав чинності 17.03.2021 ч. 1 ст. 40 ЗУ «Про Національну поліцію» була викладена в новій редакції, відповідно до якої поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може, зокрема, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, радіаційних, хімічних, біологічних та ядерних загроз. Тобто на час вчинення правопорушення поліція мала повноваження розміщувати по зовнішньому периметру доріг технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень, а також фото- і відеотехніку, у тому числі (але не виключно) техніку, що працює в автоматичному режимі.

Крім того, відповідно до листа ДП «УКРМЕТРТЕСТ СТАНДАРТ» лазерний вімірювач швидкості транспортних засобів TruCam відноситься до ручних вимірювачів швидкості транспортних засобів, тобто конструктивно створений для утримування в руках під час вимірювань.

Зважаючи на ту обставину, що позивачем було перевищене встановлене обмеження швидкості руху на 24 км/год, з відеозапису технічного засобу вимірювання швидкості вбачається, що він фактично не рухався, технічний засіб є ручним вимірювачем швидкості, тобто можливі наслідки тримання його в руках конструктивно враховані, посилання позивача на можливу похибку внаслідок тримання технічного засобу вимірювання швидкості в руках є безпідставним.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 283 КУпАП постанова по справі про адміністративне правопорушення повинна містити найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення; дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

З оскаржуваної постанови вбачається, що в ній наявні усі необхідні відомості, зокрема опис обставин, установлених під час розгляду справи та транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення.

Щодо посилання на відсутність дорожнього знаку 5.70 "Фото, відеофіксування порушень Правил дорожнього руху", який станом на момент вчиненого правопорушення має назву "Зміна схеми руху".

Доводи позову, що контроль швидкості руху транспортних засобів здійснюється лише в місцях, облаштованих відповідним знаком про здійснення відеофіксації (дорожній знак 5.76 «Автоматична відеофіксація порушень Правил дорожнього руху») суд вважає необґрунтованими, оскільки прилад TruCam не є автоматичним засобом вимірювальної техніки, а відповідний дорожній знак інформує про можливість здійснення контролю за порушеннями ПДР за допомогою спеціальних технічних та (або) технічних засобів фіксації саме щодо змонтованої техніки.

При зупинці автомобіля наявність попереджувального знаку не є необхідною, адже фото-, відеофіксація здійснюється не постійно, а лише в момент наявності на дільниці дороги екіпажу патрульної поліції.

Також безпідставними є і доводи позивача, про відсутність відомостей про місце знаходження дорожнього знаку 5.3 «дорога для автомобілів» та 5.1 «автомагістраль», оскільки обмеження швидкості на дорогах для автомобілів - не більше 110 км/год було встановлене до 05.05.2009. Згідно Постанови КМУ «Про внесення змін до Правил дорожнього руху» від 22.04.2009 №395 підпункт "ґ" пункту 12.6 ПДР викладено в такій редакції: "ґ) іншим транспортним засобам: на автомобільній дорозі, що позначена дорожнім знаком 5.1 - не більше 130 км/год., на автомобільній дорозі з окремими проїзними частинами, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою - не більше 110 км/год., на інших автомобільних дорогах - не більше 90 км/год.".

Тобто, на даній ділянці дороги було встановлене обмеження швидкості 110 км/год, як на такій, що має окремі проїзні частини, що відокремлені одна від одної розділювальною смугою, що вбачається з долучених відеозаписів та відображено в постанові про адміністративне правопорушення і наявність чи відсутність дорожнього знаку 5.3 не впливає на обмеження швидкості транспортних засобів.

Крім того, загальновідомим є факт, що в Україні існує єдина ділянка дороги позначена дорожнім знаком 5.1 «автомагістраль», та знаходиться на значній відстані від місця зупинки транспортного засобу (на що крім змісту оскаржуваної постанови вказують зафіксовані приладом TruCam географічні координати), а тому відсутні підстави вважати, що на даній ділянці дороги був визначений інший швидкісний режим, ніж зазначений в оскаржуваній постанові.

Також суд враховує, що «будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі» (рішення ЄСПЛ від 29.06.2007 у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (OHalloran and Francis v. the United Kingdom), заяви № 15809/02 і № 25624/02).

Відповідно до ст. 222 КУпАП органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема про порушення правил дорожнього руху передбачених ч.1 ст.122 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Розгляд справи про адміністративне правопорушення здійснюється відповідно до Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 №1395. Згідно з п.2 розділу III зазначеної Інструкції постанова у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.122 КУпАП, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Процедура розгляду інспектором справи про адміністративне правопорушення, в тому числі і пояснення позивача було зафіксовано на нагрудний відеореєстратор поліцейського, який був досліджений у судовому засіданні.

Зважаючи на зазначене, дослідивши матеріали, що були покладені в основу оскаржуваної постанови, суд вбачає, що дане рішення прийняте на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, зокрема КУпАП, з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано, обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, посилаючись на належні, допустимі та достатні докази у справі, безсторонньо (неупереджено), добросовісно, розсудливо, з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації, пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія), з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення, своєчасно, тобто протягом розумного строку, а стягнення за адміністративне правопорушення накладено у межах, установлених КУпАП.

Приймаючи до уваги, те що дотримання ПДР є невід`ємною частиною організації процесу дорожнього руху з метою створення безпеки для інших учасників дорожнього руху, уникнення дорожньо-транспортних пригод та їх наслідків, суд приходить до переконання, що в діях ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.122 КУпАП, а постанова в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ №7551380 від 18.08.2023 відповідає вимогам ст.283 КУпАП, є законною та обґрунтованою, оскільки при її винесенні виконано усі вимоги чинного законодавства та на підставі повного і всебічного з`ясування обставин вирішено справу, а тому скасуванню не підлягає.

Керуючись ст.2,5,9,77,205,242-246,268-269,271-272,286 КАС України,

ухвалив:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Інспектора роти №1 Волковець Олександра Юрійовича БПП в м.Бориспіль УПП у м. Бориспіль УПП у Київській області, Департаменту патрульної поліції в особі територіального підрозділу Управління патрульної поліції в Київській області про скасування постанови про адміністративне правопорушеннявідмовити.

Постанову про накладення адміністративного стягнення у сфері забезпечення дорожнього руху зафіксованої не в автоматичному режимі серії ЕАТ №7551380 від 18.08.2023 щодо притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 122 КУпАП залишити без змін.

Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду через Ковпаківський районний суд м.Суми шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники судового розгляду:

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса АДРЕСА_1

Відповідач 1: Інспектор роти №1 Волковець Олександр Юрійович БПП в м.Бориспіль УПП у м. Бориспіль УПП у Київській області, Київська область, м.Бориспіль, вул. Кошового, 4.

Відповідач 2: Департамент патрульної поліції в особі територіального підрозділу Управління патрульної поліції в Київській області, м.Київ, вул. Академіка Туполєва, 19.

Суддя Р.А. Онайко