Справа № 646/3717/23
Суддя: Уварова Ю. В.
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №-646/3717/23 Провадження №-2-а/613/10/23
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 листопада 2023 року Богодухівський районний суд Харківської області у складі:

головуючого - судді Уварової Ю.В.,

за участі секретаря Макушинської О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 646/3717/23 провадження № 2-а/613/10/23 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7314456 від 10.07.2023 про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 510, 00 грн. Вважає вказану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Свої вимоги мотивує тим, що 10.07.2023 близько 22.30 год. за адресою: пр. Гагаріна, 100 в м. Харкові інспектором Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Вакуленком Дмитром Миколайовичем та інспектором Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції старшим лейтенантом поліції Савченком Віталієм Івановичем було зупинено автомобіль Сіtroen C4, д.н.з. НОМЕР_1 , яким керував позивач.

Працівниками поліції було повідомлено позивачу, що причиною зупинки був проїзд перехрестя на червоний сигнал світлофора.

В ході спілкування у працівників поліції виникла підозра, що позивач керував транспортним засобом з ознаками наркотичного сп`яніння. Після цього, без складання будь-яких документів, позивача було відсторонено від керування транспортним засобом та вищезазначеними працівниками поліції на службовому автомобілі ОСОБА_1 було доставлено до медичної установи для проходження огляду на виявлення стану наркотичного сп`яніння.

Коли працівник Обласного наркологічного диспансеру повідомив, що відповідний висновок буде готовий лише вранці 11.07.2023, зазначені правоохоронці повернулися разом з позивачем до місця зупинки транспортного засобу, яким він керував, тобто не за місцем вчинення інкримінованого правопорушення, та о 23.50 год. інспектором Управління патрульної поліції у Харківській області Департаменту патрульної поліції капітаном поліції Вакуленком Дмитром Миколайовичем було складено відносно позивача постанову про накладення адміністративного стягнення за ч.2 ст. 122 КпАП України серія ЕАС № 7314456 про те, що ОСОБА_1 10.07.2023 року о 22.23 год., керуючи автомобілем Сitroen С4, д.н.з. НОМЕР_1 , в м. Харкові по вул. Вернадського, 2, проїхав перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3.е ПДР України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 510,00 грн. При цьому, єдиним доказом начебто вчинення позивачем адміністративного порушення є запис відеореєстратора, при перегляді якого чітко видно, що позивач рухався згідно з ПДР України, на чому наголошував при його перегляді й під час розгляду адміністративної справи.

Крім того, для розгляду нібито вчиненого адміністративного правопорушення стосовно керування транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, позивачу також було вручене повідомлення про запрошення до підрозділу патрульної поліції на 14.07.2023.

Після цього, не дивлячись на те, що у працівників патрульної поліції була підозра, що позивач керував транспортним засобом в стані наркотичного сп`яніння, його знову було допущено до управління автомобілем та він зміг поїхати додому.

11.07.2023 позивач отримав висновок Комунального некомерційного підприємства Харківської обласної ради «Обласний наркологічний диспансер» щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебуванням під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідного з яким у ОСОБА_1 ознак наркотичного сп`яніння не виявлено.

14.07.2023 в телефонному режимі представниками Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції повідомлено, що до адміністративної відповідальності за ст.130 КпАП України позивача притягати не будуть.

Також позивач зазначив, що при розгляді адміністративної справи інспектором не було взято до уваги його пояснення та заперечення проти вчинення адміністративного правопорушення. Крім того зазначив, що вчинення правопорушення позивачем було спростовано пред`явленим інспектором відеозаписом.

Позивач вважає, що дії працівників Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції є незаконними, а постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення серія ЕАС № 7314456 від 10.07.2023 року підлягає скасуванню.

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримав у повному обсязі та просив його задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, подала до суду відзив, у якому просила відмовити позивачу в задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування заперечень зазначила, що 10.07.2023 близько 22:23 за адресою: м. Харків, вул. Вернадського, 2, екіпажом Управління патрульної поліції в Харківській області Департаменту патрульної поліції було виявлено рух транспортного засобу CITROEN С4 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , водій якого здійснив проїзд перехрестя на заборонений червоний сигнал світлофора, чим порушив пункт 8.7.3 (е) Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

На підставі вимог статті 35 Закону України «Про Національну поліцію» вищезазначений транспортний засіб був зупинений працівниками патрульної поліції.

Поліцейськими встановлено особу водія, ним виявився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

За результатом розгляду справи, згідно з вимогами статей 251, 252, 268, 278, 279, 280 КУпАП інспектором роти № 2 батальйону № 1 УШІ в Харківській області ДПП капітаном поліції Вакуленком Дмитром Миколайовичем винесено оскаржувану постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7314456 та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 510 (п`ятсот десять) грн. 00 коп.

Зазначеною постановою дії позивача кваліфіковані за ознаками частини другої статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Представник позивача зазначила, що всі зауваження позивача, як підстави для скасування оскаржуваної постанови, викладені в позові, не знаходять свого підтвердження, носять суто суб`єктивний характер та свідчать про те, що позивач, як особа, яка притягується до відповідальності, передбачає можливість настання суспільно-небезпечних наслідків свого діяння (дії або бездіяльності), однак легковажно розраховує на їх відвернення. Вважає, що позивач дійсно вчинив порушення ПДР України, постанова є законною, а її скасування, відповідно до практики Європейського Суду з прав людини, не буде забезпечувати дотримання балансу принципу правової стабільності та справедливості.

Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без її участі.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до положень ч.4 ст.229 КАС України, судом не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові докази та оцінивши їх відповідно до вимог закону доходить наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства (далі-КАС) України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень.

Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За нормою п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні: адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.

Судом встановлено, що 10.07.2023 о 23.50 год. інспектором УПП в Харківській області капітаном поліції Вакуленко Д.М. відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС № 7314456, якою ОСОБА_1 притягнуто до відповідальності за ч. 2 ст. 122 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в сумі 510,00 грн.

Постанова мотивована тим, що 10.07.2023 о 22:23:27 год. в м. Харкові на вул. Вернадського, 2 водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ CIRTOEN C4, д.н.з. НОМЕР_1 , проїхав перехрестя на заборонений «червоний» сигнал світлофора, чим порушив п.8.7.3.е. ПДР України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

В свою чергу, конкретні правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами Кодексу адміністративного судочинства України, Кодексу України про адміністративні правопорушення, Закону України «Про дорожній рух», Закону України «Про Національну поліцію, Правил дорожнього руху.

Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначено, що поліція регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Згідно з ч. 1 ст. 222 КУпАП, органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема за порушення частини перша, друга, третя, четверта, шоста і сьома статті 122 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 КУпАП, поліція для виконання покладених на неї завдань та здійснення повноважень, визначених законом, може застосовувати такі технічні прилади, технічні засоби та спеціалізоване програмне забезпечення як, зокрема фото- і відеотехніку, у тому числі техніку, що працює в автоматичному режимі, технічні прилади та технічні засоби з виявлення та/або фіксації правопорушень.

Відповідно до ч. 5 ст. 14 Закону України «Про дорожній рух», учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативно-правових актів з питань безпеки дорожнього руху.

Згідно з п. 1.1. ПДР України, ці Правила, відповідно до Закону України "Про дорожній рух", встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України, а учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими, що передбачено п. 1.3. ПДР України.

Відповідно до п. 8.7. ПДР України, світлофори (додаток 3) призначені для регулювання руху транспортних засобів і пішоходів, мають світлові сигнали зеленого, жовтого, червоного і біло-місячного кольорів, які розташовані вертикально чи горизонтально. Сигнали світлофора можуть бути з нанесеною суцільною чи контурною стрілкою (стрілками), із силуетом пішохода, X-подібні.

Разом з тим, вимогами п. 8.7.3. ПДР України передбачено, що Сигнали світлофора мають такі значення:

а) зелений дозволяє рух;

б) зелений у вигляді стрілки (стрілок) на чорному фоні дозволяє рух у зазначеному напрямку (напрямках). Таке саме значення має сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій секції світлофора.

Сигнал у вигляді стрілки, що дозволяє поворот ліворуч, дозволяє й розворот, якщо він не заборонений дорожніми знаками.

Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції, увімкнений разом із зеленим сигналом світлофора, інформує водія про те, що він має перевагу в зазначеному стрілкою (стрілками) напрямку (напрямках) руху перед транспортними засобами, що рухаються з інших напрямків;

в) зелений миготливий дозволяє рух, але інформує про те, що незабаром буде ввімкнено сигнал, який забороняє рух.

Для інформування водіїв про час (у секундах), що залишився до кінця горіння сигналу зеленого кольору, можуть застосовуватися цифрові табло;

г) чорна контурна стрілка (стрілки), нанесена на основний зелений сигнал, інформує водіїв про наявність додаткової секції світлофора і вказує інші дозволені напрямки руху ніж сигнал додаткової секції;

ґ) жовтий забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів;

д) жовтий миготливий сигнал або два жовтих миготливих сигнали дозволяють рух і інформують про наявність небезпечного нерегульованого перехрестя або пішохідного переходу;

е) червоний сигнал, у тому числі миготливий, або два червоних миготливих сигнали забороняють рух.

Сигнал у вигляді зеленої стрілки (стрілок) у додатковій (додаткових) секції разом з жовтим або червоним сигналом світлофора інформує водія про те, що рух дозволяється у вказаному напрямку за умови безперешкодного пропуску транспортних засобів, які рухаються з інших напрямків.

Стрілка зеленого кольору на табличці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, дозволяє рух у зазначеному напрямку при ввімкненому червоному сигналі світлофора з крайньої правої смуги руху (або крайньої лівої смуги руху на дорогах з одностороннім рухом) за умови надання переваги в русі іншим його учасникам, які рухаються з інших напрямків на сигнал світлофора, що дозволяє рух;

є) поєднання червоного і жовтого сигналів забороняє рух і інформує про наступне вмикання зеленого сигналу;

ж) чорні контурні стрілки на червоному і жовтому сигналах не змінюють значення цих сигналів та інформують про дозволені напрямки руху при зеленому сигналі;

з) вимкнений сигнал додаткової секції забороняє рух у напрямку, вказаному її стрілкою (стрілками).

Згідно з п. 16.9 Розділу 16 ПДР України, під час руху в напрямку стрілки зеленого кольору на таблиці, встановленій на рівні червоного сигналу світлофора із вертикальним розташуванням сигналів, водій повинен зайняти крайню праву (ліву) смугу руху та дати дорогу транспортним засобам і пішоходам, що рухаються з інших напрямків.

Диспозицією ч. 2 ст. 122 КУпАП адміністративна відповідальність настає за порушення правил проїзду перехресть, зупинок транспортних засобів загального користування, проїзд на заборонний сигнал світлофора або жест регулювальника, порушення правил обгону і зустрічного роз`їзду, безпечної дистанції або інтервалу, розташування транспортних засобів на проїзній частині, порушення правил руху автомагістралями, користування зовнішніми освітлювальними приладами або попереджувальними сигналами при початку руху чи зміні його напрямку, використання цих приладів та їх переобладнання з порушенням вимог відповідних стандартів, користування під час руху транспортного засобу засобами зв`язку, не обладнаними технічними пристроями, що дозволяють вести перемови без допомоги рук (за винятком водіїв оперативних транспортних засобів під час виконання ними невідкладного службового завдання), а так само порушення правил навчальної їзди.

У відповідності до ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Виходячи із норм, викладених в ст. 77 КАС України, за загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона. При розгляді справи щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень встановлена презумпція його винуватості. Презумпція винуватості покладає саме на суб`єкта владних повноважень обов`язок аргументовано, посилаючись на докази, довести правомірність свого рішення, дії чи бездіяльності та спростувати твердження позивача про порушення його прав, свобод чи інтересів.

При цьому, окремо слід звернути увагу на те, що відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України у справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Так, на підтвердження вини позивача відповідачем до відзиву додано DVD-диск з медіа-файлами, засвідченими електронно-цифровим підписом, на якому зафіксовано факт проїзду позивачем перехрестя на транспортному засобі CITROEN С4 з реєстраційним номером НОМЕР_1 , білого кольору, який рухався в крайній правій смузі на червоний сигнал світлофора.

З відеозапису вбачається, що у напрямку, по якому рухався позивач, на світлофорному об`єкті, який регулює даний проміжок проїзної частини, горить червоний сигнал світлофора та встановлена стрілка зеленого кольору на табличці на рівні червоного сигналу світлофора з вертикальним розташуванням сигналів, яка дозволяє рух праворуч.

Водій вищезазначеного транспортного засобу подав попереджувальний сигнал світловим покажчиком повороту в напрямку стрілки, продемонструвавши таким чином намір здійснити поворот праворуч. Перетнувши дорожню розмітку 1.12 «стоп-лінія», водій здійснив маневр, ніби то здійснюючи поворот праворуч, проте, не виконавши маневр до кінця, а саме поворот праворуч, водій поїхав прямо, та проїхав перехрестя на червоний сигнал світлофора.

З перегляду відеозапису вбачається, що патрульний автомобіль після фіксації факту порушення п.8.7.3. (е) ПДР України водієм транспортного засобу CITROEN С4, наздогнав та зупинив його.

Під час розгляду справи про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, позивачу було повідомлено яка справа розглядається, позивачу роз`яснені права особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, надано відео з бодікамери для ознайомлення.

Позивач не заперечував того факту, що на відеозапису зафіксовано, що саме він рухався на транспортному засобі CITROEN С4, д.н.з. НОМЕР_1 , а навпаки наголошував на тому, що він рухався з дотриманням правил дорожнього руху, та здійснив поворот на вул. Нетіченська, де здійснив розворот та поїхав на вулицю Вернадського на зелений сигнал світлофора.

Від позивача надійшла заява, у якій він зазначив, що наданий працівниками поліції відеозапис з нагрудної боді-камери не є належним та допустимим доказом, оскільки в оскаржуваній постанові немає посилань на даний відеозапис.

Оцінюючи твердження позивача, беручи до уваги те, що в силу п. 9 частини першої статті 31 та статті 40 Закону України «Про Національну поліцію» відеоспостереження за дотриманням позивачем ПДР України інспектором зафіксовано у встановленому законом порядку, а сам відеозапис як доказ досліджувався ним під час розгляду справи про адміністративне правопорушення, надавався для його перегляду позивачеві на місці зупинки транспортного засобу (підтвердження цього факту зафіксовано бодікамерою 474441 та долучено до відзиву у медіа-файлі), а також про відеозапис та відомості про відеореєстратор зазначено в графі № 7 постанови, відповідно до статті 283 КУпАП, суд вважає, що відеозапис з боді камери є належним та допустим доказом.

Крім того, позивач в позові зазначив, що правоохоронцями було складено відносно нього постанову про накладення про адміністративне стягнення за ч. 2 ст. 122 КУпАП на місці зупинки транспортного засособу, а не за місцем вчинення інкримінованого правопорушення.

Відповідно до ч. 1 ст. 276 КУпАП, справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення.

Зі змісту ч. 4 ст. 258 КУпАП вбачається, що у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 283 КУпАП.

Так, відповідно до п. 1 розділу III. ІНСТРУКЦІЇ

з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі , справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення, за місцем проживання особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, за місцем реєстрації транспортного засобу та на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з п. 2 розділу ІІІ Інстуркції, постанова по справі про адміністративні правопорушення, передбачені, зокрема частинами першою, другою, третьою, п`ятою і шостою статті 122, виноситься на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Згідно з приписами п. 2.4 рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2015 щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 276 КУпАП вбачається, що підстав для ототожнення місця вчинення адміністративного правопорушення з місцем розгляду справи про таке правопорушення немає, а словосполучення "на місці вчинення правопорушення" і "за місцем його вчинення", які містяться у статтях 258, 276 Кодексу, мають різне цільове спрямування і різний правовий зміст. Зокрема, словосполучення "за місцем його вчинення", застосоване у положенні частини першої статті 276 Кодексу, за якою "справа про адміністративне правопорушення розглядається за місцем його вчинення", вказує на місцезнаходження органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення у межах його територіальної юрисдикції згідно з адміністративно-територіальним устроєм України.

Таким чином, Конституційний Суд України дійшов висновку, що словосполучення "за місцем його вчинення", яке міститься в положенні частини першої статті 276 Кодексу, визначає адміністративно-територіальну одиницю, на яку поширюється юрисдикція відповідного органу, уповноваженого законом розглядати справу про адміністративне правопорушення.

Тобто, інспектор УПП в Харкіській області ДПП, встановивши факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 122 КУпАП, маючі відповідні повноваження, законно виніс постанову на місці його вчинення.

Отже, суд вважає, що аналіз усіх наявних в справі доказів, в тому числі відеозаписів з бодікамери, дає підстави стверджувати, що факт порушення пункту 8.7.3 «е» Правил дорожнього руху України, а саме проїзду перехрестя на червоний сигнал світлофора автомобілем CITROEN С4, д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 доведений в повній мірі.

Враховуючи викладене, суд доходить висновку, що постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕАС № 7314456 від 10.07.2023 є законною та не підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 2, 3, 72, 77, 229, 241, 242, 243, 286 КАС України, ч. 2 ст. 122, ст.ст. 222, 251, 258, 268, 283 КУпАП, ЗУ «Про дорожній рух», ЗУ «Про Національну поліцію», ПДР України, суд-

ВИРІШИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності - відмовити.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Відповідач: Департамент патрульної поліції, місцезнаходження: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, .

Суддя Ю.В. Уварова