Справа № 200/5503/23
Суддя: Смагар С.В.
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 листопада 2023 року Справа№200/5503/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Смагар С.В., розглянувши в порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до

Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (адреса: 54008, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1, )

про визнання протиправною бездіяльності, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просив:

- визнати протиправною бездіяльність та скасувати рішення № 98 про відмову в перерахунку пенсії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 07.08.2023 року;

- зобов`язати відповідача провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 із застосуванням положень абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з часу її призначення, тобто з 21.12.2022 року, з урахуванням періодів роботи до страхового та пільгового стажу за Списком №1 шахтарі на ДП «Селлидіввугілля» ВП шахта «Котляревська» з 15.11.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.11.2019 року по 30.09.2022 року, та виплатити ОСОБА_1 у зв`язку з цим її недоотриману частину.

Ухвалою суду від 03 жовтня 2023 року суд прийняв до розгляду позовну заяву позивача, відкрив провадження в адміністративній справі № 200/5503/23 за правилами спрощеного позовного провадження.

Сторони про відкриття провадження у справі були повідомлені судом належним чином.

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що він згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» одержує пенсію за віком, яка була призначена з 17.09.2021 року. 21.12.2022 року позивач звернувся до відповідача з заявою про перерахунок пенсії, оскільки має право на розмір пенсії з урахуванням положень ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці». Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2023 року у справі 200/983/23 зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 21.12.2022 року відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та прийняти відповідне рішення з визначенням в рішенні періодів, які не зараховані до пільгового та страхового стажу позивача (за наявності), причин їх не зарахування (за наявності), з врахуванням висновків суду апеляційної інстанції. 08 серпня 2023 року позивач отримав рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 07 серпня 2023 року № 98 про відмову в перерахунку пенсії, з якого вбачається, що до страхового та пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 15.11.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.11.2019 року по 30.09.2022 року. Загальний страховий стаж становить 32 роки 03 місяці 6 днів, в тому числі пільговий стаж роботи 13 років 10 місяців 21 день. Позивач вважає, що дії відповідача у не зарахуванні до пільгового стажу за Списком № 1 шахтарі періодів його роботи на ВП Шахта «Котляревська» з 15.11.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.11.2019 року по 30.09.2022 року у зв`язку зі сплатою єдиного внеску до ПФУ підприємством ПВ «Селидіввугілля» ВП «Шахта Котляревська» не ґрунтуються на законі, оскільки весь час позивач працює на одному і тому ж підприємстві ВП «Шахта Котляревського» ДП «Селидіввугілля» слюсарем підземним установок 4 розряду з повним робочим днем в шахті та продовжує працювати по теперішній час. Відповідно до довідки ВП «Шахта Котляревського» ДП «Селидіввугілля» з його заробітної плати стягувались всі внески у повному обсязі за спірний період. Отже, відповідач безпідставно не зарахував спірні періоди роботи до пільгового стажу позивача, чим порушив його права на пенсійне забезпечення.

Відповідач надав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні. В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області та з 17.09.2021 отримує пенсію за віком на пільгових умовах, призначену відповідно до пункту 1 частини 2 статті 114 Закону України від 09.07.2003 № 1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». На виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2023 по справі №200/983/23 Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області 07.08.2023 року повторно розглянуло звернення ОСОБА_1 про перерахунок пенсії відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та прийняло рішення № 98 про відмову в перерахунку пенсії згідно із заявою від 21.12.2022 у зв`язку із відсутністю 15 років стажу на підземних роботах на дату звернення. Відповідно до ст. 1 Закону України від 02.09.2008 № 345-VI «Про підвищення престижності шахтарської праці» дія цього закону поширюється, зокрема, на працівників що видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві та уранові руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, членів їх сімей. Абзацом 3 частини 1 статті 28 Закону № 1058 визначено, що мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсії, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Згідно із зверненням Позивача від 21.12.2022 проведено аналіз наданих документів. За матеріалами пенсійної справи та за даними відомостей про спеціальний стаж, наявними в реєстрі застрахованих осіб, до стажу роботи для визначення права застосування статті 8 Закону № 345, зараховано період роботи з 15.11.2010 по 30.09.2022 (періоди визначені в Постанові суду від 22.06.2023) в повному обсязі, що становить 11 років 10 місяців 16 днів. Страховий стаж за даний період зарахований за наявними в реєстрі застрахованих осіб відомостей про сплату страхових внесків, що становить 7 років 9 місяців, а саме: не зараховано періоди з 15.11.2010 по 31.12.2010, з 01.11.2019 по 30.09.2022. Загальний страховий стаж за період роботи протягом серпня 1990 року вересня 2022 року, становить 31 рік 02 місяці 6 днів , в тому числі пільговий стаж роботи 13 років 10 місяців 21 день. У зв`язку з викладеним, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 07.08.2023 № 98 відмовлено Позивачу в перерахунку пенсії згідно із заявою від 21.12.2022 у зв`язку із відсутністю 15 років стажу на підземних роботах на дату звернення.

Щодо зарахування періодів роботи з 01.11.2010 по 31.12.2010, з 01.12.2019 по 31.12.2022 на ДП Селидіввугілля ВП Шахта Котляревська до страхового та пільгового стажу Позивача відповідач зазначив, що відповідно до абз. 2 п. 10.3 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7 резолютивна частина рішення не повинна містити приписів, що прогнозують можливі порушення з боку відповідача та зобов`язання його до вчинення чи утримання від вчинення дій на майбутнє. Оскільки Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області заява Позивача від 21.12.2022 повторно розглядалась за матеріалами електронної пенсійної справи з урахуванням зобов`язань покладених на Головне управління Постановою суду від 22.06.2023, як наслідок, вирішувалось питання щодо наявності права на проведення перерахунку пенсії відповідно до положень абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону № 1058 та ст. 8 Закону № 345, відповідно питання щодо зарахування чи не зарахування періодів роботи з 01.11.2010 по 31.12.2010, з 01.12.2019 по 31.12.2022 на ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Котляревська» до страхового та пільгового стажу Позивача не вирішувалось, то й покладення зобов`язань зарахувати до пільгового стажу за Списком № 1 та до страхового стажу вказані періоди є безпідставним.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України (паспорт громадянина України серії НОМЕР_2 , виданий Красноармійським РВ УМВС України в Донецькій області 12 листопада 1996 року, РНОКПП НОМЕР_1 ,

Відповідач Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області () є суб`єктом владних повноважень у відповідності до приписів п. 7 ч. 1 ст. 4 КАС України.

Як встановлено постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2023 року у справі № 200/983/23, яка набрала законної сили 22 червня 2023 року, позивач перебуває на обліку в пенсійному органі, з 17.09.2021 отримує пенсію за віком на пільгових умовах відповідно до Закону № 1058.

21.12.2022 позивач звернувся через веб-портал електронних послуг з заявою про перерахунок пенсії відповідно до ч. 4 ст. 42 Закону № 1058 та з заявою про проведення перерахунку за ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці».

Рішенням ГУ ПФУ в Миколаївській області від 23.12.2022 ОСОБА_2 відмовлено в перерахунку пенсії з підстав відсутності у позивача необхідного стажу 15 років на підземних роботах.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року у справі № 200/983/23 відмовлено у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт громадянина України НОМЕР_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (, адреса зареєстрованого місцезнаходження: 54020, Миколаївська обл., м. Миколаїв, вул. Морехідна, буд. 1) про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови в перерахунку пенсії позивача відповідно до заяви від 21.12.2022 року, з застосуванням норм ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» з 12.07.2021 року та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву позивача про перерахунок пенсії від 21.12.2022 року, відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», з зарахуванням до пільгового стажу за Списком №1-шахтарі та страхового стажу періодів роботи з 01.11.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.12.2019 року по 31.12.2022 року на підприємстві ДП «Селидіввугілля» ВП «Шахта «Котляревська» з урахуванням раніше виплачених сум пенсії з 21.12.2022 року.

Постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2023 року у справі № 200/983/23 рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року у справі № 200/983/23 скасовано. Позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 23 грудня 2022 року про відмову в перерахунку пенсії ОСОБА_1 . Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 21.12.2022 року відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та прийняти відповідне рішення з визначенням в рішенні періодів, які не зараховані до пільгового та страхового стажу позивача (за наявності), причин їх не зарахування (за наявності), з врахуванням висновків суду апеляційної інстанції. В задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.

На виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 22 червня 2023 року у справі № 200/983/23 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянуто звернення ОСОБА_1 про перерахунок пенсії відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та прийнято рішення від 07 серпня 2023 року № 98 про відмову в перерахунку пенсії.

У спірному рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 07 серпня 2023 року № 98 зазначено наступне. За матеріалами пенсійної справи та за даними відомостей про спеціальний стаж, наявними в реєстрі застрахованих осіб, до стажу роботи для визначення права на застосування ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» зараховано період роботи з 15.11.2010 року по 30.09.2022 року (періоди визначені в рішенні від 22.06.2023 року) в повному обсязі, що становить 11 років 10 місяців 16 днів. Страховий стаж за даний період зарахований за наявними в реєстрі застрахованих осіб сплати страхових внесків, що становить 8 років 10 місяців, а саме не зараховано періоди з 15.11.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.11.2019 року по 30.09.2022 року. Загальний страховий стаж за період роботи протягом серпня 1990 року вересня 2022 року становить 32 роки 03 місяці 6 днів, в тому числі пільговий стаж роботи 13 років 10 місяців 21 день. Відмовити ОСОБА_1 в перерахунку пенсії згідно із заявою від 21.12.2022 року у зв`язку з відсутністю 15 років стажу на підземних роботах на дату звернення.

Отже, спірним питанням у розглядуваній справі є правомірність незарахування відповідачем до страхового та пільгового стажу за Списком №1 періодів роботи позивача в ДП «Селлидіввугілля» ВП «Шахта «Котляревська» з 15.11.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.11.2019 року по 30.09.2022 року та відповідно правомірність прийнятого Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області рішення від 07 серпня 2023 року № 98 про відмову у перерахунку пенсії.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-IV (далі Закон № 1058-IV), розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Відповідно до положень статті 5 Закону України № 1058-IV цей Закон регулює відносини, що виникають між суб`єктами системи загальнообов`язкового державного пенсійного та соціального страхування. Дія інших нормативно-правових актів може поширюватися на ці відносини лише у випадках, передбачених цим Законом та Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування». Виключно цим Законом визначаються, зокрема, умови набуття права та порядок визначення розмірів пенсійних виплат, порядок здійснення пенсійних виплат за загальнообов`язковим державним пенсійним страхуванням.

Згідно з нормами статті 114 зазначеного Закону право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Закон України «Про підвищення престижності шахтарської праці» від 02 вересня 2008 року № 345-VI (далі Закон № 345-VI) спрямований на підвищення престижності шахтарської праці, надання додаткових гарантій у виплаті та підвищенні заробітної плати і розв`язанні соціально-побутових проблем шахтарів.

Дія цього Закону, відповідно до положень частини першої, поширюється на працівників, які видобувають вугілля, залізну руду, руди кольорових і рідкісних металів, марганцеві, уранові, магнієві (солі калієво-магнієві та солі магнієві) та озокеритні руди, працівників шахтобудівних підприємств, які зайняті на підземних роботах повний робочий день, та працівників державних воєнізованих аварійно-рятувальних служб (формувань) у вугільній промисловості за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженим Кабінетом Міністрів України (далі - шахтарі), та членів їх сімей.

Нормами статті 8 Закон № 345-VI визначені особливості пенсійного забезпечення. Так, мінімальний розмір пенсії шахтарям, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 років для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи, у розмірі 80 відсотків його заробітної плати (доходу), визначеної відповідно до статті 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність. Для обчислення розміру пенсій за віком за кожний повний рік стажу роботи на підземних роботах до страхового стажу додатково зараховується по одному року.

Дія частини першої статті 7 і статті 8 цього Закону, відповідно до норм частини другої статті 10 Закону № 345-VI поширюється також на пенсіонерів, пенсія яким була призначена до набрання чинності цим Законом. Фінансування додаткових витрат на виплату підвищеного розміру пенсії відповідно до статті 8 цього Закону здійснюється за рахунок коштів державного бюджету.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 статті 28 № 1058-IV мінімальний розмір пенсії особам, на яких поширюється дія Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», та працівникам, зайнятим повний робочий день під землею обслуговуванням зазначених осіб, які відпрацювали на підземних роботах не менш як 15 років для чоловіків та 7,5 року для жінок за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, встановлюється незалежно від місця останньої роботи у розмірі 80 відсотків заробітної плати (доходу) застрахованої особи, визначеної відповідно до статті 40 цього Закону, з якої обчислюється пенсія, але не менш як три розміри прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність.

З аналізу зазначених норм вбачається, що необхідною умовою для набуття права на отримання пенсії в порядку передбаченому Законом № 345-VI є зайнятість на підземних роботах повний робочий день.

Пунктом 2 «Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах», який затверджений наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.112005 р. № 383, передбачено, що під повним робочим днем слід уважати виконання робіт в умовах, передбачених Списками, не менше 80% робочого часу, встановленого для працівників даного виробництва, професії чи посади, з урахуванням підготовчих, допоміжних, поточних ремонтних робіт, пов`язаних з виконанням своїх трудових обов`язків.

Згідно із статтею 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Згідно з пунктом 10 Порядку застосування списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженому наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18 листопада 2005 року № 383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок № 637).

Згідно з пунктом 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Так, в трудовій книжці позивача НОМЕР_4 маються записи щодо його роботи у спірний період:

- 15.11.2010 року прийнятий до ВП «Шахта «Росія» ДП «Селидіввугілля» машиністом підземних установок 2 розряду з повним робочим днем у шахті (запис № 18);

- 01 квітня 2011 року ДП «Селидіввугілля» перепідпорядковане Міністерству енергетики та вугільної промисловості України (запис № 19);

- 30.10.2012 року переведений електрослюсарем підземним 3 розряду з повним робочим днем у шахті (запис № 20);

- Відокремлений підрозділ «Шахта «Росія» Державного підприємства «Селидіввугілля» перейменовано на Відокремлений підрозділ «Шахта «Котляревська» Державного підприємства «Селидіввугілля» з 18.07.2017 року згідно з наказом ДП «Селидіввугілля» № 105 від 23.05.2017 року (запис № 21);

- 17.04.2019 року переведений електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем у шахті (запис № 22);

- 29.11.2019 року Державне підприємство «Селидіввугілля» перепідпорядковано Міністерству енергетики та захисту довкілля України (запис № 23);

- 07.07.2020 року Державне підприємство «Селидіввугілля» перепідпорядковано Міністерству енергетики України (запис № 24);

- 31.08.2023 року продовжує працювати по теперішній час (запис б/н).

Суд зазначає, що наведені записи у трудовій книжці позивача про роботу за вказані періоди свідчать про зайнятість останнього на посадах за Списком № 1.

Позивач в позовній заяві вказує, що спірні періоди його роботи з 15.11.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.11.2019 року по 30.09.2022 року не зараховані до його пільгового стажу.

Слід зазначити, що Першим апеляційним адміністративним судом у постанові від 22.06.2023 року під час розгляду апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 11 квітня 2023 року у справі № 200/983/23 визнано безпідставними доводи позивача про не зарахування до його пільгового стажу періодів роботи з 15.11.2010 по 17.11.2010 (3 дні), з 19.11.2010 по 11.02.2011, з 24.08.2018 по 17.07.2020, з 19.07.2020 по 30.09.2021, оскільки матеріалами справи підтверджено врахування пенсійним органом зазначених періодів до підземного стажу позивача. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про перерахунок пенсії від 21.12.2022 року відповідно до вимог ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та прийняти відповідне рішення з визначенням в рішенні періодів, які не зараховані до пільгового та страхового стажу позивача (за наявності), причин їх не зарахування (за наявності), з врахуванням висновків суду апеляційної інстанції.

У спірному рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 07 серпня 2023 року № 98, прийнятому на виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 22.06.2023 року у справі № 200/983/23, зазначено, що до стажу роботи позивача для визначення права на застосування ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» зараховано періоди роботи з 15.11.2010 року по 30.09.2022 року в повному обсязі, що становить 11 років 10 місяців 16 днів.

Суд також зазначає, що з наданої відповідачем довідки Форма РС-право від 09.08.2023 року вбачається, що періоди роботи ОСОБА_1 з 15.11.2010 року по 30.09.2018 року; з 01.10.2018 року по 31.10.2019 року; з 01.11.2019 року по 30.09.2022 року зараховані до його пільгового стажу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (Ст.14, П/П, підземні, сп.1 р.1 п-р.1 п.а-в), що складає 11 років 10 місяців 16 днів; загальний пільговий стаж позивача за Списком № 1 складає 13 років 10 місяців 21 день,

Отже, з наведеного вбачається, що періоди роботи позивача з 15.11.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.11.2019 року по 30.09.2022 року в ДП «Селлидіввугілля» ВП шахта «Котляревська», визначені позивачем як не зараховані до його пільгового стажу через несплату страхових внесків, зараховані відповідачем до його пільгового стажу за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Відтак, доводи позивача щодо незарахування до пільгового стажу за Списком № 1 періодів його роботи в ДП «Селлидіввугілля» ВП шахта «Котляревська» з 15.11.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.11.2019 року по 30.09.2022 року є безпідставними. А отже позовні вимоги в частині зобов`язання відповідача провести перерахунок пенсії ОСОБА_1 із застосуванням положень абз. 3 ч. 1 ст. 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» та ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці» та з урахуванням періодів роботи до пільгового стажу за Списком №1 шахтарі на ДП «Селлидіввугілля» ВП шахта «Котляревська» з 15.11.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.11.2019 року по 30.09.2022 року задоволенню не підлягають.

Щодо незарахування відповідачем до страхового стажу періодів роботи позивача ДП «Селлидіввугілля» ВП шахта «Котляревська» з 15.11.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.11.2019 року по 30.09.2022 року суд зазначає наступне.

Як зазначено у спірному рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 07 серпня 2023 року № 98 за наявними даними в реєстрі застрахованих осіб періоди роботи позивача з 15.11.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.11.2019 року по 30.09.2022 року не зараховані до його страхового стажу.

Відповідно до статті 1 Закону України №1058-IV пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її особою з інвалідністю, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

На підставі пункту 1 частини першої статті 8 Закону № 1058-IV, право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку.

Частиною 1 статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Відповідно до ч. 1 ст. 56 Закону № 1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. До стажу роботи зараховується також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків ( п. «а» ч. 3 ст. 56 Закону № 1788-ХІІ).

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Частиною 4 статті 24 Закону № 1058-IV визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно із статтею 62 Закону № 1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За приписами ст. 48 Кодексу законів про працю України, положення якої кореспондуються зі ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Постановою КМ України від 12.08.1993 року № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків (п.2 Порядку).

Пунктом 3 зазначеного Порядку № 637 передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

З наведених норм вбачається, що основним документом, який підтверджує трудову діяльність працівника є трудова книжка, надання уточнюючої довідки підприємства, установи або організації необхідне лише у двох випадках: за відсутності трудової книжки як такої або необхідних записів у ній.

Як було встановлено судом, в трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 маються записи щодо його роботи у спірний період з 15.11.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.11.2019 року по 30.09.2022 року в ДП «Селидіввугілля» ВП шахта «Котляревська», які були зараховані відповідачем до пільгового стажу позивача за Списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Однак, як зазначає відповідач, ці періоди не зараховані до страхового стажу позивача, оскільки в реєстрі застрахованих осіб відсутні відомості про сплату страхових внесків за вказані періоди.

Система персоніфікованого обліку була введена в дію 01 січня 2004 року на виконання Указу Президента України від 4 травня 1998 року № 401 Про заходи щодо впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі обов`язкового державного пенсійного страхування згідно постанов Кабінету Міністрів України № 1854 від 12 грудня 2002 року та № 303 від 12 березня 2003 року.

Згідно з підпунктом 2 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 (далі Порядок № 22-1), за період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 27 березня 2018 року № 8-1) (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Додаток 4 до Положення це форма ОК-5, а додаток 3 до Положення це форма ОК-2.

Відповідно до пункту 2 Положення Реєстр застрахованих осіб формує та веде Пенсійний фонд України, який є володільцем даних Реєстру застрахованих осіб.

Згідно з довідкою Форма ОК-5 (індивідуальні відомості про застраховану особу) позивач з листопада 2010 року по вересень 2022 рік безперервно перебував у трудових відносинах з ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» (), яким сплачувались страхові внески. Проте, у період з 15.11.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.11.2019 року по 30.09.2022 року страхові внески ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» сплачені не були.

Згідно з ч. 6 ст. 20 Закону № 1058-IV встановлено, що страхувальники зобов`язані сплачувати страхові внески, нараховані за відповідний базовий звітний період, не пізніше ніж через 20 календарних днів із дня закінчення цього періоду.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 6 Закону України від 8 липня 2010 року № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачено, що платник єдиного внеску зобов`язаний: своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок.

Згідно зі статтею 20 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страхові внески обчислюються виключно в грошовій формі, у тому числі з виплат (доходу), що здійснюються в натуральній формі.

Обчислення страхових внесків застрахованих осіб, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.

Страхові внески підлягають сплаті незалежно від фінансового стану платника страхових внесків.

Якщо страхувальники несвоєчасно або не в повному обсязі сплачують страхові внески, до них застосовуються фінансові санкції, передбачені цим Законом, а посадові особи, винні в порушенні законодавства про сплату страхових внесків, несуть дисциплінарну, адміністративну, цивільно-правову або кримінальну відповідальність згідно із законом.

Відповідно до ст. 106 Закону № 1058-IV відповідальність за несплату страхових внесків несе підприємство-страхувальник, оскільки здійснює нарахування страхових внесків із заробітної плати застрахованої особи.

Аналіз наведених приписів законодавства свідчить про те, що обов`язок по сплаті страхових внесків та відповідальність за несвоєчасну або не в повному обсязі сплату страхових внесків законом покладено на страхувальника, та вказані внески підлягають сплаті незалежно від його фінансового стану.

Несвоєчасне виконання роботодавцем обов`язку по своєчасній сплаті страхових внесків до Пенсійного фонду України фактично позбавило позивача соціальної захищеності, що є неприпустимим та таким, що суперечить основним конституційним засадам в сфері соціального захисту.

Особа не повинна відповідати за неналежне виконання підприємством-страхувальником свого обов`язку щодо належної сплати страхових внесків, а отже, наявність заборгованості підприємства по страховим внескам не може бути підставою для не зарахування пенсійним органом до страхового стажу особи при призначенні пенсії періоду її роботи, відносно яких відсутні відомості про сплату страхових внесків.

Вказаний висновок суду узгоджується із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 27 березня 2018 року у справі № 208/6680/16-а, від 24 травня 2018 року у справі № 490/12392/16-а, від 1 листопада 2018 року у справі № 199/1852/15-а, від 30 липня 2019 року у справі № 373/2265/16-а.

Як вбачається з наданих позивачем довідок ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» № 04-22/94 та № 04-22/95 від 20 січня 2023 року, у період з 15.11.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.11.2019 року по 30.09.2022 року ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля» страхові внески були сплачені. У вказаних довідках зазначено, що звіт про суми нарахованої заробітної плати застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування щомісяця надавався до Покровської об`єднаної державної податкової інспекції ГУ ДФС у Донецькій області.

Проте, у довідці Форма ОК-5 (індивідуальні відомості про застраховану особу) у період з 15.11.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.11.2019 року по 30.09.2022 року відсутні відомості щодо сплати страхових внесків.

Отже, приймаючи до уваги наведене в сукупності, проаналізувавши матеріали справи та надані сторонами докази, суд дійшов висновку, що відповідачем протиправно не зараховано до страхового стажу позивача періоди його роботи з 15.11.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.11.2019 року по 30.09.2022 року в ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля», а відтак, рішення відповідача від 07 серпня 2023 року № 98 є протиправним та підлягає скасуванню.

Частиною другою статті 9 КАС України встановлено, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п. 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

Отже, розглянувши подані документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Щодо вимог про визнання протиправною бездіяльності та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 07.08.2023 року № 98 про відмову в перерахунку пенсії суд зазначає таке.

Частиною другою статті 245 КАС України визначено, що у разі задоволення позову суд може прийняти рішення, зокрема, про: визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Фактичними обставинами справи та наявними в матеріалах справи доказами підтверджено протиправні дії відповідача щодо незарахування до страхового стажу позивача періодів його роботи з 15.11.2010 року по 31.12.2010 року та з 01.11.2019 року по 30.09.2022 року в ВП «Шахта «Котляревська» ДП «Селидіввугілля», що відображені в рішенні Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 07 серпня 2023 року № 98.

Судом визнано протиправним та таким, що підлягає скасуванню рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 07 серпня 2023 року № 98.

Отже, з урахуванням положень ч. 2 ст. 245 КАС України у даному випадку позовні вимоги позивача підлягають задоволенню шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень, в даному випадку, рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 07 серпня 2023 року № 98.

Відповідно до частини 2 статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Суд зазначає, що у випадку, коли закон встановлює повноваження суб`єкта публічної влади в імперативній формі, тобто його діяльність чітко визначена законом, то суд зобов`язує відповідача прийняти конкретне рішення чи вчинити певну дію. У випадку, коли ж суб`єкт наділений дискреційними повноваженнями, то суд може лише вказати на виявлені порушення, допущені при прийнятті оскаржуваного рішення (дій), та зазначити норму закону, яку відповідач повинен застосувати при вчиненні дії (прийнятті рішення) з урахуванням встановлених судом обставин, оскільки адміністративний суд не вправі перебирати на себе повноваження суб`єкта публічної адміністрації, реалізуючи за нього процедурні дії, ухвалювати рішення чи проводити адміністративну процедуру. Таке втручання може мати місце лише у випадку, якщо судом буде встановлено, що в адміністративній процедурі фізична (юридична) особа виконала всі приписи закону, а суб`єкт владних повноважень у відповідь необґрунтовано й незаконно не вчинив належну дію чи не ухвалив необхідне рішення. Тобто, призначення пенсії, її перерахунок, тощо є дискреційним повноваженням пенсійного органу.

Відповідно до абзацу 2 частини 4 статті 245 КАС України у випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Завданням адміністративного судочинства відповідно до положень статті 2 КАС України є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно з нормами 2 другої зазначеної статті у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Нормами частини 2 статті 5 КАС України передбачено, що захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Ефективний засіб правого захисту у розумінні статті 13 Конвенції повинен забезпечити поновлення порушеного права і одержання особою бажаного результату. Засіб захисту, що вимагається зазначеною статтею повинен бути ефективним як у законі, так і на практиці, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (п. 75 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Афанасьєв проти України» від 5 квітня 2005 року (заява N 38722/02).

З урахуванням вищевикладеного, виходячи з меж позовних вимог та з метою ефективного захисту порушених прав, свобод, інтересів позивача, суд приходить до висновку щодо задоволення позовних вимог позивача шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області від 07 серпня 2023 року № 98 про відмову ОСОБА_1 в перерахунку пенсії та зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 21.12.2022 року про перерахунок пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 15.11.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.11.2019 року по 30.09.2022 року в ДП «Селидіввугілля» ВП шахта «Котляревська», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з положеннями частини 3 статті 139 КАС при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору. Позивачем був сплачений судовий збір у сумі 1073 грн. 60 коп. відповідно до наявної в матеріалах справи квитанції.

Керуючись статтями 2-17, 19-20, 42-47, 55-60, 72-77, 90, 94-99, 122, 124-125, 132, 139, 143, 159-165, 168, 171, 173, 192-196, 224, 225-228, 229-230, 241, 243, 245, 246, 250, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (адреса: 54008, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1, ) про визнання протиправною бездіяльності, скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії, задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (адреса: 54008, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1, ) від 07 серпня 2023 року № 98 про відмову ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в перерахунку пенсії.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (адреса: 54008, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1, ) повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) від 21.12.2022 року про перерахунок пенсії на пільгових умовах відповідно до ст. 8 Закону України «Про підвищення престижності шахтарської праці», зарахувавши до страхового стажу періоди роботи з 15.11.2010 року по 31.12.2010 року, з 01.11.2019 року по 30.09.2022 року в ДП «Селидіввугілля» ВП шахта «Котляревська», з урахуванням правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В іншій частині у задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (адреса: 54008, Миколаївська область, м. Миколаїв, вул. Морехідна, 1, ) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) витрати по сплаті судового збору у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення ухвалене та повне судове рішення складене 06 листопада 2023 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Першого апеляційного адміністративного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Смагар