Справа № 160/17011/23
Суддя: Рянська Вікторія В'ячеславівна
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Рянської В.В., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження в місті Дніпрі у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії,
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України, в якій позивач просить:
- визнати протиправними дії Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України щодо відмови у наданні інформації на запит Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» від 27.02.2023 за вих. № 281;
- зобов`язати Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України надати інформацію на запит Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» від 27.02.2023 за вих. № 281.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» звернулась до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України із запитом від 27.02.2023 за вих. № 281 про надання інформації про всі вакантні посади у Департаменті внутрішньої безпеки Національної поліції України станом на час підготовки відповіді із зазначенням повної назви посади у секторі чи відділі, та у разі оформлення додатків про їх виготовлення з посиланням на номер листа та їх засвідчення належним чином. Листом від 03.03.2023 за вих. № 16зі/42-05ЦА/03-23 відповідач відмовив у наданні запитуваної інформації з посиланням на те, що окремий документ, який би містив запитувану інформацію, станом на 02.03.2023 у Департаменті внутрішньої безпеки Національної поліції України не створювався, а також що запитувана інформація не є публічною. Позивач вважає оскаржувану відмову необґрунтованою, зазначає, що порушене у запиті від 27.02.2023 за вих. № 281 питання стосувалося членів Первинної професійної спілки «Правозахисники країни». Ненадання відповідачем запитуваної інформації перешкоджає діяльності позивача та реалізації прав, передбачених ст. 28 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності».
Ухвалою суду від 18.07.2023 позовну заяву залишено без руху та встановлено позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
01.08.2023 в порядку усунення недоліків до суду надійшла подана у встановлений строк заява позивача з доданим до неї документом про сплату судового збору.
Ухвалою від 04.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні); встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи.
У відзиві, який надійшов до суду 15.08.2023, відповідач просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що нормативно-правовими актами, які регламентують діяльність Національної поліції України, не передбачено створення інформації за критеріями, вказаними у запиті Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» від 27.02.2023 за вих. № 281, який надійшов до відповідача 28.02.2023. Тому у Департаменті внутрішньої безпеки Національної поліції України відсутній документ, який би містив таку інформацію (у письмовій, електронній чи іншій матеріальній формі, чи на іншому носієві). Розпорядник публічної інформації може надати ту інформацію, яка вже існує і заздалегідь зафіксована на будь-яких носіях. Вжиття заходів для того, щоб створити інформацію, якої у володінні розпорядника немає, але щодо якої подано інформаційний запит, не охоплюється поняттям доступу до публічної інформації, а тому не покладає на розпорядника додаткових зобов`язань та/або відповідальності за надання/ненадання запитувачу такої інформації. Запит позивача було опрацьовано та надано відповідь листом від 03.03.2023 за вих. № 16зі/42-05ЦА/03-23 відповідно до чинного законодавства України у встановлений статтею 20 Закону України «Про доступ до публічної інформації» строк.
Також 15.08.2023 від Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України надійшло клопотання про залишення позову Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» без розгляду у зв`язку з пропуском строку звернення до суду.
Ухвалою суду від 18.08.2023 у задоволенні клопотання відповідача про залишення позову без розгляду було відмовлено.
Станом на час розгляду справи відповідь на відзив та заперечення до суду не надійшли. Згідно з ч. 4 ст. 159 КАС України подання заяв по суті справи є правом учасників справи.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Дослідивши матеріали справи та надані докази, проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що Первинна професійна спілка «Правозахисники країни» звернулась до Національної поліції України із запитом на інформацію від 27.02.2023 за вих. № 281, у якому позивач, посилаючись на положення Закону України «Про доступ до публічної інформації», просив надати інформацію про всі вакантні посади у Департаменті внутрішньої безпеки Національної поліції України станом на час підготовки відповіді із зазначенням повної назви посади у секторі чи відділі, та у разі оформлення додатків - виготовити їх з посиланням на номер листа та засвідчити належним чином.
Листом Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 03.03.2023 за вих. № 16зі/42-05ЦА/03-23 «Про розгляд запиту», адресованим голові Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» Джихуру С.В., за результатами розгляду запиту від 27.02.2023 вих. № 281 (вх. ДВБ від 28.02.2023 № 16зі) повідомлено, що не є інформаційним запитом звернення, для відповіді на яке необхідно створити інформацію, крім випадків, коли розпорядник інформації не володіє запитуваною інформацією, але зобов`язаний нею володіти. Якщо запит стосується інформації, яка міститься в кількох документах, може бути зібрана і надана без значних інтелектуальних зусиль (наприклад, проведення додаткового змістовного аналізу), то така інформація відповідає критеріям «відображеності та задокументованості» і є публічною. Окремий документ, який би містив узагальнену інформацію щодо кількості вакантних посад у Департаменті станом на 02.03.2023 відповідно до заданих у запиті критеріїв, та окремо в задокументованому або зафіксованому вигляді у Департаменті не створювався, а тому потребує значних інтелектуальних зусиль. Таким чином, запитувана інформація не є публічною в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації», що унеможливлює її надання позивачу. Також було роз`яснено право оскарження прийнятого рішення відповідно до статті 23 Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною першою статті 3 Закону України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015
№ 580-VIII встановлено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (ч. 1 ст. 8 Закону України «Про Національну поліцію»).
Згідно з ч. 3 ст. 9 Закону України «Про Національну поліцію» поліція забезпечує доступ до публічної інформації, володільцем якої вона є, у порядку та відповідно до вимог, визначених законом.
Закон України «Про доступ до публічної інформації» № 2939-VI від 13.01.2011 (далі Закон № 2939-VII) визначає порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес.
Відповідно до визначення, наведеного у ч. 1 ст. 1 цього Закону, публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Згідно з частиною другою статті 1 Закону № 2939-VI публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону № 2939-VI суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.
Розпорядниками інформації для цілей цього Закону визнаються, зокрема, суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання (п. 1 ч. 1 ст. 13 Закону № 2939-VI).
Частиною четвертою статті 13 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що усі розпорядники інформації незалежно від нормативно-правового акта, на підставі якого вони діють, при вирішенні питань щодо доступу до інформації мають керуватися цим Законом.
Відповідно до частин першої, третьої статті 19 Закону України «Про доступ до публічної інформації» запит на інформацію - це прохання особи до розпорядника інформації надати публічну інформацію, що знаходиться у його володінні. Запит на інформацію має містити: 1) ім`я (найменування) запитувача, поштову адресу або адресу електронної пошти, а також номер засобу зв`язку, якщо такий є; 2) загальний опис інформації або вид, назву, реквізити чи зміст документа, щодо якого зроблено запит, якщо запитувачу це відомо; 3) підпис і дату за умови подання запиту в письмовій формі.
Частиною першою статті 20 цього Закону передбачено, що розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту.
Згідно з ч. 1 ст. 22 цього Закону розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту в таких випадках: 1) розпорядник інформації не володіє і не зобов`язаний відповідно до його компетенції, передбаченої законодавством, володіти інформацією, щодо якої зроблено запит; 2) інформація, що запитується, належить до категорії інформації з обмеженим доступом відповідно до частини другої статті 6 цього Закону; 3) особа, яка подала запит на інформацію, не оплатила передбачені статтею 21 цього Закону фактичні витрати, пов`язані з копіюванням або друком; 4) не дотримано вимог до запиту на інформацію, передбачених частиною п`ятою статті 19 цього Закону.
Відповідно до частини четвертої статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» у відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено: 1) прізвище, ім`я, по батькові та посаду особи, відповідальної за розгляд запиту розпорядником інформації; 2) дату відмови; 3) мотивовану підставу відмови; 4) порядок оскарження відмови; 5) підпис.
Відмова в задоволенні запиту на інформацію надається в письмовій формі (ч. 5 ст. 22 Закону № 2939-VI).
Рішення, дії чи бездіяльність розпорядників інформації можуть бути оскаржені до керівника розпорядника, вищого органу або суду (ч. 1 ст. 23 Закону № 2939-VI).

Запитувач має право оскаржити, зокрема, відмову в задоволенні запиту на інформацію (п. 1 ч. 2 ст. 23 Закону № 2939-VII).

Згідно з пунктом 6 частини першої ст. 14 Закону № 2939-VI розпорядники інформації зобов`язані, зокрема, надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 25.06.2019 у справі № 9901/925/18 дійшла висновку, що розпорядник публічної інформації може (і має своїм обов`язком) надати тільки ту публічну інформацію, яку він, з огляду на свій правовий статус, створив та яка певним чином задокументована/відображена на матеріальних носіях інформації і якою він (розпорядник) володіє. Тобто розпорядник може надати ту інформацію, яка вже існує і заздалегідь зафіксована на будь-яких носіях. Вжиття заходів для того, щоб створити інформацію, якої у володінні розпорядника немає, але щодо якої подано інформаційний запит, не охоплюється поняттям доступу до публічної інформації, а тому не покладає на розпорядника (додаткових) зобов`язань та/або відповідальності за надання/ненадання запитувачу такої інформації.

У постанові Верховного Суду від 05.04.2023 у справі № 420/27593/21 зазначено, що запитувана інформація повинна бути готовою та доступною, міститься, принаймні, в кількох документах і може бути зібрана і надана без значних інтелектуальних зусиль. Не є інформаційним запитом звернення, для відповіді на яке необхідно створити інформацію, крім випадків, коли розпорядник інформації не володіє запитуваною інформацією, але зобов`язаний нею володіти.

Також Верховний Суд у постанові від 13.09.2023 у справі № 420/16094/21 зазначив, що визначальною ознакою публічної інформації є те, що вона по своїй суті є заздалегідь готовий, зафіксований на певному матеріальному носієві продукт, отриманий або створений суб`єктом владних повноважень у процесі виконання своїх обов`язків. Не є інформаційним запитом звернення, для відповіді на яке необхідно створити інформацію, крім випадків, коли розпорядник не володіє запитуваною інформацією, але зобов`язаний нею володіти. Законодавством визначено виключний перелік підстав, за наявності яких розпорядник інформації має право відмовити в задоволенні запиту та передбачено обов`язкові реквізити такої відмови, зокрема, у відмові в задоволенні запиту на інформацію має бути зазначено мотивовану підставу відмови.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Як зазначив відповідач у листі від 03.03.2023 за вих. № 16зі/42-05ЦА/03-23 та у відзиві, окремий документ, який би містив узагальнену інформацію щодо кількості вакантних посад у Департаменті внутрішньої безпеки Національної поліції України станом на 02.03.2023 відповідно до заданих у запиті Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» від 27.02.2023 за вих. № 281 критеріїв, та окремо в задокументованому або зафіксованому вигляді у Департаменті внутрішньої безпеки Національної поліції України не створювався, а тому потребує значних інтелектуальних зусиль. Посилаючись на те, що запитувана інформація не є публічною в розумінні Закону України «Про доступ до публічної інформації», відповідач повідомив про неможливість її надання.

Отже, у листі Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України від 03.03.2023 за вих. № 16зі/42-05ЦА/03-23 зазначено мотивовану підставу відмови у наданні інформації на запит Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» від 27.02.2023 за вих. № 281.

Матеріали справи не містять доказів, які б спростовували обставини, наведені відповідачем в обґрунтування підстав для ненадання запитуваної позивачем інформації.

Відповідачем як суб`єктом владних повноважень під час розгляду справи доведено правомірність оскаржуваної відмови у наданні інформації на запит Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» від 27.02.2023 за вих. № 281.

Щодо посилання позивача на судову практику у справах № 804/3918/17 та № 804/50/17 суд зазначає, що предметом спору у вказаних справах була бездіяльність Департаменту патрульної поліції Національної поліції України та Національної поліції України, відповідно, щодо ненадання інформації на запити Первинної професійної спілки «Правозахисники країни», тоді як у даній справі позивач оскаржує відмову відповідача у наданні інформації на запит.

З системного аналізу матеріалів справи, наведених норм законодавства, із врахуванням правових висновків Верховного Суду, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 139 КАС України у разі відмови у задоволенні позовних вимог питання про розподіл понесених позивачем судових витрат не вирішується.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 90, 241-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Первинної професійної спілки «Правозахисники країни» до Департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції України про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення.

Позивач: Первинна професійна спілка «Правозахисники країни», місцезнаходження: 52070, Дніпропетровська область, Дніпровський район, с. Новоолександрівка, вул. Сурська, буд. 96, .

Відповідач: Департамент внутрішньої безпеки Національної поліції України, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Академіка Богомольця, буд. 10, .

Повний текст рішення складено 06.11.2023.

Суддя В.В. Рянська