Справа № 146/1409/23
Суддя: Пилипчук О. В.
Дата ухвалення: 2023-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 146/1409/23
"02" листопада 2023 р. Томашпільський районний суд Вінницької області
в складі: головуючого - cyдді Пилипчука О.В.
з участю секретаря судового засідання Бойко Т.Є.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в смт. Томашпіль заяву адвоката Корнійчука Сергія Анатолійовича в інтересах позивача ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського офіцера громади Томашенка Олега Андрійовича, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафісковане не в автоматичному режимі
20 вересня 2023 року до суду з позовною заявою звернувся ОСОБА_1 в якій просив визнати протиправною та скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення від 30 червня 2023 року відносно гр. ОСОБА_1 по ч. 4 ст. 126 КУпАП та стягнути з ГУНП у Вінницькій області на користь позивача судові витрати.
11 жовтня 2023 року Томашпільським районним судом Вінницької області винесено рішення у даній цивільній справі.
До постановлення рішення суду представник позивача адвокат Корнійчук С.А. зробив заяву про надання доказів про понесені судові витрати на правничу допомогу.
До заяви додано докази розміру судових витрат.
Позивач ОСОБА_1 та його представник адвокат Корнійчук С.А. в судове засідання не з`явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання.
Представник ГУНП у Вінницькій області в судове засідання не з`явився, однак надіслав до суду клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги, згідно якого просить зменшити суму заявлених судових витрат на професійну правничу допомогу у зв`язку з неспівмірністю витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим на виконання робіт.
Відповідач поліцейський офіцера громади Томашенка О.А. в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи по суті.
Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.
Рішенням Томашпільського районного суду Вінницької області від 11 жовтня 2023 року позовні вимоги ОСОБА_1 до поліцейського офіцера громади Томашенка О.А., Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафісковане не в автоматичному режимі задоволено частково.

Відповідно до статті 252 Кодексу адміністративного судочинства України суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; судом не вирішено питання про судові витрати.

Заяву про ухвалення додаткового судового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання судового рішення.

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів з дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ч. 1 - 3 ст. 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

З матеріалів справи судом встановлено, що інтереси позивача в даній справі представляв адвокат Корнійчук Сергій Анатолійович, що діяв на підставі свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю № 000224 від 24 січня 2018 року, Ордера про надання правничої допомоги.

Також стороною позивача було долучено докази на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу: договір про надання правничої допомоги від 01 серпня 2023 року, акт приймання передачі адвокатських послуг від 11.10.2023 року з описом наданих послуг та їх вартості.

Так, відповідно п. 3 Договору про надання правничої допомоги від 01 серпня 2023 року, адвокат та клієнт погодили такі гонорарні відносини - 30000 грн.

Згідно Акту приймання - передачі адвокатських послуг, адвокат надав адвокатські послуги відповідно до договору про надання правничої допомоги від 1 серпня 2023 року, а клієнт прийняв надані послуги. Вартість послуг за вказаним договором становить 30000 грн, згідно п. 3 договору.

Дослідивши заяву позивача про стягнення судових витрат, розглянувши заперечення представника ГУНП у Вінницькій області, перевіривши відповідні докази, суд дійшов висновку, що вказану заяву необхідно задовольнити частково.

З аналізу положень статті 134 КАС України вбачається, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі.

Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката зазначено у ч.5 ст. 134 КАС України.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч.5 ст. 134 КАС України).

При цьому розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Тобто, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження).

Позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу надано акт приймання передачі адвокатських послуг та договір про надання правничої допомоги.

Долученими до позову та заяви про розподіл судових витрат документами позивачем доведено надання йому адвокатом правничої допомоги.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 ст. 134 КАС України).

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 01 вересня 2022 року у справі № 640/16093/21 зазначив, що суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим, суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Крім того, Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду у постанові від 01 лютого 2023 року у справі № 560/12697/21 дійшов до висновку про те, що «…розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом, і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта».

Проте, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

Аналогічні правила застосовуються у постановах Верховного Суду від 09 березня 2021 року у справі №200/10535/19-а, від 18 березня 2021 року у справі №520/4012/19, від 23 квітня 2021 року у справі №521/15516/19, від 14 червня 2021 року у справі №826/13244/16.

Крім того, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд, з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

Також, при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг з категорією складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Стосовно гонорарних відносин зазначених в договорі, суд зазначає, що суд має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й враховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55 рішення Iatridis v. Greece, заява № 31107/96), водночас, договір в якому є посилання на гонорарні відносини не може зобов`язувати суд в обов`язковому порядку стягувати таку суму за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень на користь позивача.

При цьому суд приймає до уваги правові висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 12.05.2020 року у справі №904/4507/18, зокрема, на позицію викладену у п.5.42-5.44. "У рішенні (щодо справедливої сатисфакції) від 19.10.2000 року у справі "Іатрідіс проти Греції" (Iatridis v. Greece, заява № 31107/96) ЄСПЛ вирішував питання обов`язковості для цього суду угоди, укладеної заявником зі своїм адвокатом стосовно плати за надані послуги, що співставна з "гонораром успіху". ЄСПЛ указав, що йдеться про договір, відповідно до якого клієнт погоджується сплатити адвокату як гонорар відповідний відсоток суми, якщо така буде присуджена клієнту судом (в даному випадку відсоток суми по розблокованим податковим накладним). Такі угоди, якщо вони є юридично дійсними, можуть підтверджувати, що у заявника дійсно виник обов`язок заплатити відповідну суму гонорару своєму адвокатові. Однак, угоди такого роду, зважаючи на зобов`язання, що виникли лише між адвокатом і клієнтом, не можуть зобов`язувати суд, який має оцінювати судові та інші витрати не лише через те, що вони дійсно понесені, але й ураховуючи також те, чи були вони розумними (§ 55).

З урахуванням наведеного вище не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату гонорару, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність.

Визначаючи співмірність заявлених до відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, беручи до уваги заперечення відповідача ГУНП у Вінницькій області, суд враховує, що: дана справа є справою незначної складності, яка не потребує значного часу на опрацювання нормативно-правових актів; справа містить незначний обсяг обставин, які відносяться до предмета доказування; позовна заява є необ`ємною; справа розглядалася за правилами спрощеного позовного провадження, часткове задоволення позову.

Таким чином, на підставі вищезазначеного та з урахуванням наданих послуг, зазначених в акті, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зменшення загальної суми заявлених позивачем витрат на професійну правничу допомогу з 30000 грн. до 5000 грн.

При цьому, витрати на правничу допомогу підлягають стягненню з Головного управління Національної поліції у Вінницькій області, оскільки спір у справі виник внаслідок неправильних дій саме цього відповідача, згідно ч.1 ст.139 КАС України.

Отже, заява адвоката Корнійчука С.А. в інтересах позивача ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського офіцера громади Томашенка О.А., ГУНП у Вінницькій області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафісковане не в автоматичному режимі, підлягає частковому задоволенню.

Керуючись статтями 241-246, 252, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву адвоката Корнійчука Сергія Анатолійовича в інтересах позивача ОСОБА_1 про розподіл судових витрат у адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до поліцейського офіцера громади Томашенка Олега Андрійовича, Головного управління Національної поліції у Вінницькій області про оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення у сфері дорожнього руху, зафісковане не в автоматичному режимі задовольнити частково.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції у Вінницькій області (вул. Театральна, 10 м. Вінниця, ) на користь ОСОБА_1 витрати на правничу (правову) допомогу у розмірі 5000 грн (п`ять тисяч гривень).

В іншій частині вимог заяви відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення до Сьомого апеляційного адміністративного суду. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу VІІ Перехідних Положень КАС України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: О. В. Пилипчук