Справа № 160/5764/23
Суддя: Коршун А.О.
Дата ухвалення: 2023-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

03 листопада 2023 року м. Дніпросправа № 160/5764/23

Третій апеляційний адміністративний суд

у складі колегії суддів: головуючого - судді Коршуна А.О. (доповідач),

суддів: Іванова С.М., Чередниченка В.Є.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2023р. у справі №160/5764/23
за позовом:ОСОБА_1
до: про:Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

23.03.2023р. ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Грицькевич Г.С., звернулася до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради про визнання протиправним та скасування рішення та зобов`язання вчинити певні дії /а.с. 1-11/.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 28.03.2023р. за вищезазначеним адміністративним позовом відкрито провадження в адміністративній справі №160/5764/23 та справа призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження /а.с. 74-75/.

Позивач у адміністративному позові, з яким звернувся до суду, просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 10.10.2022р. щодо відмови у призначенні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, на підставі її заяви від 03.10.2022р.;

- зобов`язати Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради призначити, нарахувати та виплатити допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022р. №332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», на підставі її заяви від 03.10.2022р. ;

- стягнути з Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради судові витрати.

Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2023р. у справі №160/5764/23 позовну заяву ОСОБА_1 задоволено повністю; визнано протиправним та скасовано рішення Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 10.10.2022р. щодо відмови у призначенні ОСОБА_1 , допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, на підставі її заяви від 03.10.2022р.; зобов`язано Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради призначити, нарахувати та виплатити ОСОБА_1 допомогу на проживання внутрішньо переміщеним особам відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022р. № 332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», на підставі її заяви від 03.10.2022р.; стягнуто на користь ОСОБА_1 судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1073,60 грн. (суддя Прудник С.В.) /а.с. 100-105/.

Відповідач - Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, не погодившись з вищезазначеним рішенням суду першої інстанції від 29.05.2023р. у даній справі, 10.07.2023р. подав безпосередньо до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу /а.с. 111-117/, у якій посилаючись на те, що судом першої інстанції під час розгляду даної справи було зроблено висновки, які суперечать фактичним обставинам справи, що призвело до прийняття ним рішення у справі з порушенням норм чинного матеріального права, просив суд рішення суду першої інстанції від 29.05.2023р. скасувати, постановити у справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, також у апеляційній скарзі міститься клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження

З застосуванням системи автоматизованого розподілу справи між суддями Третього апеляційного адміністративного суду визначено колегію суддів, що розглядає справу у складі: головуючий (доповідач) - суддя Коршун А.О., судді Іванов С.М., Чередниченко В.Є. / а.с. 125/.

Ухвалою Третього апеляційного адміністративного суду від 11.07.2023р. з метою забезпечення апеляційного розгляду апеляційної скарги Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2023р. у справі №160/5764/23 з суду першої інстанції витребувано матеріали адміністративної справи №160/5764/23 /а.с. 126/, які надійшли до суду апеляційної інстанції 21.07.2023р. /а.с. 128/.

Ухвалами Третього апеляційного адміністративного суду від 26.07.2023р. у справі №160/5764/23 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2023р. у справі №160/5764/23 /а.с. 129/ і розгляд справи в порядку письмового провадження призначено з 17.10.2023р. /а.с. 130/, про що судом у встановлений чинним процесуальним законодавством спосіб було повідомлено учасників справи / а.с. 132, 133/.

Відповідно до ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали даної адміністративної справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Під час розгляду даної адміністративної справи судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_1 є громадянкою України, що підтверджується паспортом серії НОМЕР_1 , виданим Авдіївським МВ УМВС України в Донецькій області 28.10.2000р. /а.с. 13/.

У зв`язку з проведенням антитерористичної операції позивач тимчасово переселилась до Дніпропетровській області, м. Дніпро, де перебувала на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення Амур-Нижньодніпровської районної у місті Дніпрі ради, як внутрішньо переміщена особа, яка перемістилася з АДРЕСА_1 до АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 10.02.2015р. № /а.с. 91/ та відповідно до поданої заяви позивач отримувала допомогу у періоди: з 10.02.2015р. по 09.08.2015р. у розмірі 884,00 грн. щомісяця; з 10.08.2015р. по 09.02.2016р. у розмірі 884,00 грн. щомісяця; з 10.02.2016р. по 09.08.2016р. у розмірі 884,00 грн. щомісяця. На наступний термін (відповідно до чинної на момент розгляду справи Постанови №505) за призначенням допомоги ОСОБА_1 до управління не зверталась.

Крім цього, позивач після взяття її на облік внутрішньо переміщених осіб звернулася до Управління Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська із заявою про взяття на облік у зв`язку з переїздом для отримання пенсії за місцем її фактичного місця перебування.

Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області від 10.02.2023 року № 1927-646/М-02/8-0500/23, надісланого позивачу за її звернення, з 09.02.2010р. їй призначено пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України від 09.07.2003 № 1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», вона перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в м. Авдіївці Донецької області до 31.03.2015р.

Згідно централізованої бази отримувачів пенсії позивач перебувала на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпропетровська, виплата пенсії здійснювалась по 31.08.2016 року.

Повторно пенсійну справу взято на облік в Управління Пенсійного фонду України в м. Авдіївці Донецької області з 01.09.2016р./а.с. 41-42/.

Відповідно до листа Національної служби здоров`я України №1989/7-17-23 від 17.01.2023 року, станом на 16.01.2023 року в ході перевірки відомостей у Реєстрі пацієнтів в ЦБД ЕСОЗ наявна інформація про один активний обліковий запис ОСОБА_1 , в якому міститься чинна декларація № 0000-573А-Р6А1 від 26.06.2018 року, що укладена з лікарем КНП «ЦПМСД» Авдіївської міської ради ОСОБА_2 .

Також, факт проживання позивача у місті Авдіївці Донецької області у період з вересня 2016 року до початку жовтня 2022 року підтверджується виписками по надходженням та витратам по картці/рахунку ОСОБА_1 з АТ КБ «ПРИВАТБАНК», відповідно до яких вбачається зняття готівки у банкоматах м. Авдіївка Донецької області, сплата комунальних платежів за місцем реєстрації у м. Авдіївці Донецької області. Копії виписок з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» містяться в матеріалах справи.

Отже, у серпні 2016р. позивач повернулася до свого зареєстрованого місця проживання у м. Авдіївку Донецької області, де вона проживала до 10.02.2015р.

У жовтні 2022р. у зв`язку з бойовими діями на східній території України позивач тимчасово переселилась до Дніпропетровській області, м. Дніпро взята на облік як внутрішньо переміщена особа, відповідно до довідки від 03.10.2022р. №1239- /а.с. 14/.

Відповідно до довідки від 03.10.2022р. №1239- про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, зареєстрованим місцем проживання позивача є: АДРЕСА_1 ; фактичним місцем проживання/перебування: АДРЕСА_3 .

Позивач у справі, 03.10.2022р. звернулася з заявою до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, щодо призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Лівобережним управлінням соціального захисту населення Дніпровської міської ради позивачу надано повідомлення про відмову в призначенні допомоги №17909, якому зазначено про те, що: «п.3 Постанови Кабінету Міністрів України від 20.03.2022р. №332- переміщення з території проведення бойових дій раніше ніж 24.02.2022р. та станом на 01.03.2022р. заявник допомогу не отримував» /а.с. 15/.

Позивач, не погодившись з діями відповідача щодо відмови в наданні допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, звернувся до суду з даним позовом.

Відповідно до ч.2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Закон України «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» від 20.10.2014р. № 1706-VII (далі - Закон №1706 VII) відповідно до Конституції та законів України, міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, встановлює гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб.

Відповідно до ст.1 Закону №1706-VII внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру.

Частинами 1,3 ст.4 Закону №1706-VII передбачено, що факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених ст.12 цього Закону. Для отримання довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи така особа звертається із заявою до структурного підрозділу з питань соціального захисту населення районних, районних у місті Києві державних адміністрацій, виконавчих органів міських, районних у містах (у разі утворення) рад за місцем проживання у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Механізм надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 01.10.2014р. №505 «Порядок надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», (втратив чинність 20.03.2022р.) ( далі - Порядок №505).

Пунктом 2 Порядку №505 встановлено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад, з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

З 20.03.2022р. механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам визначається постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022р. року №332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам» (далі Порядок №332)

Отже, до 20.03.2022р. механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначався Порядком №505.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач отримувала щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (відповідно постанови КМУ №505) з 10.02.2015р. по 09.08.2016р., тобто весь час свого вимушеного проживання у м. Дніпро, отже відповідно до вимог Порядку №505 зареєстрований відповідним органом праці і соціального захисту населення як внутрішньо переміщена особа та станом на 24.02.2022р. не отримувала державну допомогу у вигляді щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послу, оскільки у 2016 році, після зупинення активних бойових дій в зоні антитерористичної операції, вона повернулася із м. Дніпро до свого зареєстрованого місця проживання у м. Авдіївка Донецької області та мешкала в м. Авдіївка, Донецької області про що зазначає і сам позивач.

20 березня 2022 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», якою затверджено Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі Порядок №332).

Пунктом 2 Порядку №332 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) передбачено, що допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Автономної Республіки Крим і м. Севастополя, а також території адміністративно-територіальної одиниці, де проводяться бойові дії та що визначена в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка», затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204.

Згідно з пунктом 3 Порядку №332 (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) допомога надається щомісячно з місяця звернення до квітня 2022 р. включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах:

для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень;

для інших осіб - 2000 гривень.

Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням.

Допомога внутрішньо переміщеним особам, які звернулися за її наданням до 30 квітня 2022 р. включно, надається починаючи з березня 2022 року.

Допомога на проживання призначається автоматично без подання додаткового звернення внутрішньо переміщеним особам, які станом на 1 березня 2022 р. отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. Виплата допомоги внутрішньо переміщеним особам за місяці, у яких вони отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не здійснюється.

Допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022р. у регіонах, що не включені до переліку, зазначеному в абзаці першому пункту 2 цього Порядку, за винятком осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг. (абзац 7 пункту 3)

З огляду на вищезазначене, колегія суддів вважає, що особа має право на допомогу, визначену Порядком №332, якщо вона перемістилась з території, яка відповідає двом умовам: на цій території проводяться бойові дії та ця територія визначена в переліку, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204.

Як вбачається з матеріалів справи, що м. Авдіївка, Донецької області з якого 03.10.2022 перемістилася ОСОБА_1 , є територією, що належить до переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 03.10.2022р.

Також, відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022р. №204 (як у первинній редакції, так і в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин), Донецька область, з якої 03.10.2022р. перемістився позивач, визначена в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми «єПідтримка».

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач перемістився з території, яка відповідає двом умовам, визначеним пунктом 2 Порядку №332: на цій території проводяться бойові дії та ця територія визначена в переліку, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204, а тому позивач належить до кола осіб, що мають право на допомогу відповідно до Порядку №332.

Також, колегія суддів вважає зазначити про те, Порядок № 332 не містить положень щодо часу, коли особа має внутрішньо переміститись, або факту повторності такого переміщення, для того, щоб вона мала право на допомогу.

При цьому, позивач не належить до кола внутрішньо переміщених осіб, допомога яким не надається.

За змістом абзацу 7 пункту 3 Порядку №332, допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 р. у регіонах, що не включені до переліку, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204.

Проте, Дніпропетровська область, у якій позивач став на облік як внутрішньо переміщена особа, визначена в переліку адміністративно-територіальних одиниць відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204.

Відповідач, відмовляючи позивачу у призначенні допомоги, у своєму рішенні послався на пункт 3 Порядку №332 та зазначив, що особа перемістилась з території проведення бойових дій раніше, ніж 24.02.2022р. та станом на 01.03.2022р. заявник допомогу не отримував.

Але абзацом 7 пункту 3 Порядку №332 відповідно до Постанови КМ №923 від 19.08.2022р., набула чинності редакція Порядку №332, відповідно до якої допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022р., крім осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, та осіб, які повторно перемістилися з тимчасово окупованої території Російською Федерацією території України, території територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) після 24 лютого 2022 року.

За таких обставин, колегія суддів вважає правильним висновок, про те, що, позивач звернулася із заявою про отримання допомоги з 03.10.2022р., коли повторно перемістилися з території, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій, а тому позивач не підпадає під виключення, встановлене абз.7 п.3 Порядку№332 та не належить до кола внутрішньо переміщених осіб, допомога яким не надається.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції зробив правильний висновок що позивач має право на призначення та нарахування допомоги на проживання внутрішньо переміщеній особі відповідно до Порядку №332 надання допомоги, на підставі поданої позивачем заяви від 03.10.2022р.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів приходить до висновку про те, що суд першої інстанції об`єктивно, повно, всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення даної адміністративної справи, застосував до правовідносин, які виникли між сторонами у справі, норми права, які регулюють саме ці правовідносини, зроблені судом першої інстанції висновки відповідають фактичним обставинам справи та підтверджуються зібраними у справі доказами, та постановив обґрунтоване рішення про задоволення заявлених позивачем позовних вимог, і оскільки під час апеляційного розгляду даної справи будь-яких порушень судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, яке б потягло за собою наявність підстав для скасування або зміни оскаржуваного судового рішення, не було встановлено, рішення суду першої інстанції від 29.05.2023р. у даній адміністративній справі необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача необхідно залишити без задоволення, оскільки доводи, які викладені у апеляційній скарзі, суперечать зібраним у справі доказам та фактичним обставинам справи, зводяться до переоцінки заявником апеляційної скарги доказів, які були досліджені судом першої інстанції під час розгляду даної адміністративної справи і незгоди з висновками суду з оцінки обставин у справі, а тому не можуть бути підставою для скасування постанови суду першої інстанції у даній справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.05.2023р. у справі №160/5764/23- залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена у строки та в порядку, які встановлені ст.ст. 329,331 КАС України.

Повний текст виготовлено 03.11.2023р.

Головуючий - суддя А.О. Коршун

суддя С.М. Іванов

суддя В.Є. Чередниченко