Справа № 320/12652/23
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів :

головуючий суддя Грибан І.О.

судді: Єгорова Н.М.

Сорочко Є.О.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2023 року про повернення позовної заяви у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій, скасування постанов та зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ), в якому просила суд:

- визнати неправомірними дії державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Скрипки Юлії Олександрівни щодо винесення постанови НОМЕР_4 від 26.01.2020 про передачу виконавчого провадження;

- скасувати постанову державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Скрипки Юлії Олександрівни НОМЕР_4 від 26.01.2020 про передачу виконавчого провадження;

- визнати неправомірними дії державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Василюшко Владислава Валентиновича щодо винесення постанови НОМЕР_4 від 14.09.2021 про арешт коштів боржника;

- скасувати постанову державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Василюшко Владислава Валентиновича НОМЕР_4 від 14.09.2021 про арешт коштів боржника;

- визнати неправомірними дії державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Василюшко Владислава Валентиновича щодо винесення постанови НОМЕР_4 від 05.01.2023 про розшук майна боржника;

- скасувати постанову державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Василюшко Владислава Валентиновича № 45838176 від 05.01.2023 про розшук майна боржника;

- зобов`язати Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати арешт грошових коштів, які є заробітною платою, на картковому рахунку НОМЕР_1 відкритого в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я ОСОБА_1 для зарахування заробітної плати;

- зобов`язати Подільський відділ державної виконавчої служби у місті Києві центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) скасувати арешт, який був накладений Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві, Барановським Борисом Вікторовичем НОМЕР_5 від 04.10.2011 про арешт майна боржника та оголошення заборони та його відчуження.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2023 року позовну заяву повернуто на підставі п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України внаслідок порушення правил об`єднання позовних вимог.

Не погоджуючись з даним судовим рішенням, позивач подала апеляційну скаргу, у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що порушення правил об`єднання позовних вимог може полягати виключно в об`єднанні в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, або щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 11 вересня 2023 року відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2023 року та призначено справу до апеляційного розгляду у порядку письмового провадження.

Відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, що не перешкоджає розгляду справи.

Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23 жовтня 2023 року прийнято справу № 320/12652/23 до провадження колегії суддів, визначеної відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 17 жовтня 2023 року та призначено справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Подільського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління юстиції (м. Київ) про визнання протиправними дій, скасування постанов та зобов`язання вчинити певні дії та призначено до розгляду у відкритому судовому засіданні на 01.11.2023.

У судове засідання учасники судового процесу не з`явились та явки уповноважених представників до суду не забезпечили. Про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були повідомлені належним чином.

З огляду на зазначене та керуючись приписами ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, суд протокольною ухвалою вирішив подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваної ухвали, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою від 24 квітня 2023 року суд першої інстанції повернув позовну заяву ОСОБА_1 на підставі п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України як таку, в якій порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що заявлені позовні вимоги не пов`язані між собою, оскільки оскаржувані постанови винесені у різних виконавчих провадженнях, за різний період та з різних обставин. Суд першої інстанції вважав, що таке об`єднання позовних вимог значно ускладнить розгляд справи. В обґрунтування своїх висновків посилався на правову позицію щодо необхідності повернення позовних заяв у випадку порушення правил об`єднання позовних вимог, викладену у постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист у спосіб, визначений у цій статті.

За правилами ч. 1 ст. 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, установленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням установленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом.

З урахуванням вимог положень ч. 5 ст. 160 КАС України у позовній заяві зазначаються, зокрема, зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів (п. 4); виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини (п. 5).

Частиною 1 ст. 21 КАС України встановлено право позивача заявити кілька вимог в одній позовній заяві, якщо вони пов`язані між собою.

Відповідно до ч. 1 ст. 172 КАС України, в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги.

Отже, об`єднання в одній позовній заяві декількох вимог допускається за умови пов`язаності їх між собою підставами виникнення або поданими доказами, а також основних і похідних вимог.

Під підставами позову слід розуміти обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Обставинами можуть бути лише юридичні факти матеріально-правового характеру, тобто такі факти, які тягнуть певні правові наслідки: виникнення, зміну чи припинення правовідносин. Юридичні факти матеріально-правового характеру, які визначені як підстави позову, свідчать про те, що існують правовідносини і що внаслідок певних дій ці відносини стали спірними.

Предметом позову є матеріально-правові вимоги позивача до відповідача, відповідно до яких суд має ухвалити рішення. Характер позовної вимоги визначається характером спірних правовідносин, з якого випливає вимога позивача.

Таким чином, у випадку пред`явлення позивачем в одній позовній заяві кількох вимог, що становлять предмет адміністративного позову, вказані вимоги мають виникати з однакових юридичних фактів, тобто мати єдині підстави позову, оскільки в протилежному випадку виникають різні адміністративні позови, які підлягають розгляду в окремих самостійних провадженнях.

Як вбачається з матеріалів справи, позовні вимоги ОСОБА_1 пов`язані між собою підставою виникнення: Спірні правовідносини виникли щодо правомірності дій та рішень державного виконавця у виконавчому провадженні НОМЕР_5 щодо виконання виконавчого листа № 2-1685, виданого 07.09.2011 року Подільським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором № 493-Ф/07 від 24.12.2007 року в сумі 53502,10 дол. США та 11158,70 грн. i судові витрати в сумі 1395,00 грн.,

Як наслідок закінчення вказаного виконавчого провадження 15.12.2014 року було відкрите виконавче о провадження № 45838176 щодо стягнення виконавчого збору ,за виконавчим провадженням НОМЕР_5 у розмірі 5350,21 доларів США та 1255,27 грн.

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві Соболевим А. від 21.08.2015 року було накладено арешт на все майно, що належить боржнику ОСОБА_2 у межахсуми звернення стягнення 98,11 грн.

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві Дубас А.М. від 26.12.2015 року було повернуто виконавчий документ щодо виконання постанови про стягнення з боржника виконавчого збору НОМЕР_5 у розмірі 5350,21 доларів США та 1255,27 грн.

Постановою головного державного виконавця відділу державної виконавчої служби Подільського районного управління юстиції у місті Києві Дубас А.М. від 02.12.2016 року було припинено розшук майна боржника, а саме транспортного засобу Toyota Rav4 2000 року випуску номерний знак НОМЕР_2 .

Постановою державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 26.01.2020 року Скрипки Ю.О. було передано виконавчий документ, а саме Постанова про стягнення з боржника виконавчого збору № 28998277, яка видана 12.10.2011 року ВДВС Подільського РУЮ.

Постановою державного виконавця Подільського від ділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30.04.2021 року Скрипки Ю.О. внесені зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме сума коштів (еквівалент у гривні) : 5350,21 зазначити сума коштів (еквівалент у гривні) 147665,80 грн.

Постановою державного виконавця Подільського відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 14.09.2021 року Василюшко В. В. накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладання арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику ОСОБА_1 .

Постановою державного виконавця Подільського від ділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 05.01.2023 року Василюшко В. В. було оголошено в розшук майно боржника SMART, реєстраційний номер КА963ІР VIN/номер шасі (кузова, рами): НОМЕР_3 , що належить ОСОБА_1 .

Таким чином, колегія суддів зазначає, що відкриття виконавчого провадження НОМЕР_4 є наслідком виконавчих дій та рішень у виконавчому провадженні НОМЕР_5, правомірність яких оспорюється позивачкою.

Тобто два виконавчі провадження взаємопов`язані між собою підставою виникнення та поданими доказами.

Разом з тим, колегія суддів вважає, що пунктом 6 частини 4 статті 169 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що позовна заява повертається позивачеві, якщо порушено правила об`єднання позовних вимог (крім випадків, в яких є підстави для застосування положень статті 172 цього Кодексу).

В той же час , Київським окружним адміністративним судом помилково застосовано до позовної заяви наслідки, передбачені вищезазначеною нормою, оскільки відповідно до частин 4 та 5 статті 172 КАС України не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, які належить розглядати в порядку різного судочинства, якщо інше не встановлено законом, та не допускається об`єднання в одне провадження кількох вимог, щодо яких законом визначена виключна підсудність різним судам. Вищезазначені підстави стосовно заборони об`єднання позовних вимог є вичерпними та розширеному тлумаченню не підлягають.

У підсумку наведеного колегія суддів звертає увагу, що із змісту позовних вимог позивача не вбачається підстав, передбачених ч. ч. 4, 5 ст. 172 КАС України, оскільки відсутні передумови вважати, що заявлені вимоги підлягають розгляду у порядку різного судочинства чи щодо них встановлена виключна підсудність різним судам.

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 6 ст. 172 КАС України суд за клопотанням учасника справи або з власної ініціативи вправі до початку розгляду справи по суті роз`єднати позовні вимоги, виділивши одну або декілька об`єднаних вимог в самостійне провадження, якщо це сприятиме виконанню завдання адміністративного судочинства.

Отже, суд першої інстанції не був позбавлений можливості скористатися наданими процесуальним повноваженням, за для досягнення мети адміністративного судочинства та ефективного захисту прав та інтересів позивача.

Викладене свідчить про помилковість висновків суду першої інстанції щодо наявності правових підстав для повернення позовної заяви на підставі п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України.

Отже, за викладених обставин, оскаржувана ухвала підлягає скасуванню.

Наведені висновки суду апеляційної інстанції відповідають правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 17.06.2021 у справі №640/27758/20.

Водночас, посилання суду першої інстанції на постанови Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у справах №917/1377/18, №922/2225/18, №910/3569/18 колегія суддів вважає помилковим, оскільки правові підстави прийняття вказаних постанов є відмінними від обставин цієї справи.

Так, статтею 1 КАС України передбачено, що цей кодекс визначає юрисдикцію та повноваження адміністративних судів, встановлює порядок здійснення судочинства в адміністративних судах.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Господарський процесуальний кодекс України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах (ст. 1).

Таки чином, наведені судом першої інстанції висновки Касаційного господарського суду у складі Верховного Суд щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України не можуть бути релевантними адміністративній справі, ухвала в якій є предметом апеляційного перегляду, і відповідно спірні правовідносини регулюються виключно нормами КАС України.

Колегією суддів враховується, що Європейський суд з прав людини у своїй практиці наголошує на тому, що право на розгляд справи означає право особи звернутися до суду та право на те, що його справа буде розглянута та вирішена судом. При цьому, особі має бути забезпечена можливість реалізувати вказані права без будь-яких перепон чи ускладнень. Здатність особи безперешкодно отримати судовий захист є змістом поняття доступу до правосуддя. Перешкоди у доступі до правосуддя можуть виникати як через особливості внутрішнього процесуального законодавства, так і через передбачені матеріальним правом обмеження. Для Суду природа перешкод у реалізації права на доступ до суду не має принципового значення.

Зі змісту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод прямо випливає, що доступність правосуддя є невід`ємним елементом права на справедливий суд. У рішенні по справі «Голдер проти Великої Британії» від 21.02.1975 Європейський суд з прав людини дійшов до висновку, що сама конструкція ст. 6 Конвенції була би безглуздою та неефективною, якби вона не захищала право на те, що справа взагалі буде розглядатися. У рішенні по цій справі Суд закріпив правило, що ч. 1 ст. 6 Конвенції містить у собі й невід`ємне право особи на доступ до суду.

У рішеннях від 13.01.2000 у справі «Мірагаль Есколано та інші проти Іспанії» та від 28.10.1998 року у справі «Перес де Рада Каваніллес проти Іспанії» Європейський Суд з прав людини зазначив про порушення п. 1 ст. 6 Коневенції, яке виявилося в надто суворому тлумаченні внутрішніми судами процесуальної норми, що позбавило заявників права на доступ до суду і завадило розгляду їхніх позовних вимог.

Отже, системний аналіз положень Конвенції, практики Європейського суду з прав людини та національного законодавства, а також встановлені вище обставини неможливості повернення позовної заяви з підстав п. 6 ч. 4 ст. 169 КАС України, оскільки заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги розглядаються у порядку адміністративного судочинства і щодо них не встановлена виключна підсудність різним судам, дають підстави для висновку, що передчасно постановлена оскаржувана ухвала зумовила утворення перешкод особі у доступі до правосуддя, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

Колегією суддів враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що судом першої інстанції при вирішенні питання про повернення позовної заяви було порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, у зв`язку з чим вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити - ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 169, 172, 242-244, 250, 287, 308, 312, 320, 321, 322, 325 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2023 року про повернення позовної заяви скасувати, а справу та направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: Н.М. Єгорова

Є.О. Сорочко

(повний текст постанови складено 01.11.2023р.)