Справа № 743/1094/23
Суддя: Деркач О. Г.
Дата ухвалення: 2023-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №743/1094/23
Провадження №2-а/751/97/23
Рішення

Іменем України

01 листопада 2023 року місто Чернігів

Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а

в складі: головуючого - судді Деркача О. Г.

при секретарі Курач В. С.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними в справі матеріалами справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції м.Києва, інспектора Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області Кузьменка Василя Михайловича, Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі,

В С Т А Н О В И В :

17.08.2023 року на підставі ухвали Ріпкинського районного суду Чернігівської області від 27.07.2023 року до Новозаводського районного суду міста Чернігова надійшли матеріали адміністративної справи за адміністративним позовом ОСОБА_1 від 26.07.2023 року до Департаменту патрульної поліції м.Києва, інспектора Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області Кузьменка Василя Михайловича про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАД №720774 від 14.07.2023 року та закриття провадження у справі.

Позов обґрунтовано тим, що 14.07.2023 року о 17 год. 36 хв. інспектором ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Кузьменком В.М. відносно позивача була винесена постанова серії БАД №720774 про накладення адміністративного стягнення за порушення п.п. 2.3 в ПДР України, а саме керуючи транспортним засобом «Рено Меган», реєстраційним номер НОМЕР_1 , під час руху, був не пристебнутий паском безпеки, у зв`язку з чим ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 121 КУпАП, і накладено стягнення у вигляді штрафу 510,00 грн.

Позивач вважає постанову незаконною, необґрунтованою та винесеною з порушенням вимог чинного законодавства, оскільки порушення ПДР він не

допускав. Зазначає, що вказана подія відбулась на стаціонарному блокпосту біля населеного пункту смт Ріпки Чернігівського району та області. Під`їхавши до блокпосту, він став у чергу, перед ним було ще два автомобіля, коли підійшла його черга, пред`явив військовослужбовцю документи та відстебнув ремінь безпеки, в цей час до нього підійшов працівник поліції і сказав, що він порушує ПДР, так як їде не пристебнутим ременем безпеки. Вказує, що він пояснював працівнику поліції, що їхав пристебнутим, але відстебнув ремінь безпеки, коли зупинив автомобіль на блокпосту готуючись вийти з автомобіля, щоб відкрити багажне відділення, оскільки дуже часто проїжджаючи даний блокпост, відкриває його на вимогу військових. Але поліцейський сказав, що в будь-якому випадку буде виносити постанову і не реагував на його пояснення. Посилається, що інспектор поліції в супереч його пояснень, виніс оскаржувану постанову з порушенням норм ст.279 КУпАП, а саме: не роз`яснив його права, не вислухав пояснення та не вирішив його клопотання.

Просить визнати незаконною, скасувати вищевказану постанову та закрити провадження у справі.

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 22.08.2023 року позовну заяву було залишено без руху, надано строк для виправлення недоліків.

На виконання вказаної ухвали позивачем 31.08.2023 року подано заяву про виправлення недоліків і квитанцію про сплату судового збору. (а.с. 24, 25)

Ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 05.09.2023 року прийнято дану позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі у порядку спрощеного провадження без виклику сторін, залучено до участі у даній справі, в якості відповідача - Головне управління Національної поліції в Чернігівській області.

02.10.2023 року на адресу суду від відповідача Департамента патрульної поліції надійшов відзив на позов, в якому останній заперечує проти позову і просить відмовити в задоволенні позовних вимог до Департаменту патрульної поліції, оскільки вони не є належними відповідачами у даній справі.

16.10.2023 року на адресу суду від відповідача ГУНП в Чернігівській області надійшов відзив на позов, в якому останній заперечує проти позову і просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що оскаржувана постанова була винесена за порушення позивачем п.2.3 ПДР водій під час руху не був пристебнутий паском безпеки, чим скоїв адміністративне правопорушення передбачене ч.5 ст.121 КУпАП. Вказує, що при винесенні оскаржуваної постанови було дотримано вимоги ст.283 КУпАП, інспектор Кузьменко В.М. належним чином представився, повідомив причину зупинки транспортного засобу. В ході подальшого спілкування з громадянином ОСОБА_1 поліцейський повідомив, що відносно нього будуть складені адміністративні матеріали, роз`яснив конституційні права та право на професійну правничу допомогу і ознайомив з наявними доказами порушення п.2.3 в ПДР. Таким чином, поліцейський здійснюючи розгляд адміністративної справи відносно позивача, діяв у межах своїх повноважень, керуючись нормами чинного законодавства, а тому оскаржувана постанова відповідає встановленій формі. Надано відеозапис з портативного відеореєстратора.

На підставі ст. 262 КАС України, розгляд справи проводиться в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до вимог ч. 4 ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті в їх сукупності, встановив наступне.

У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України державні органи та їх посадові особи діють у спосіб, в межах повноважень та на підставах, передбачених Конституцією України та Законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Згідно ч. 1 ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.

В силу ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом.

Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свободгарантує особі право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Україна проголошена демократичною, правовою державою, в якій права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави; держава відповідає перед людиною за свою діяльність; утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави (ст. 1, ч. 2 ст. 3 Конституції України).

За частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України.

Органи законодавчої, виконавчої та судової влади повинні здійснювати свої повноваження у встановлених Конституцією України межах і відповідно до законів України (ч. 2 ст. 6 Конституції України).

Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, розглядати справи про такі правопорушення та притягати винних осіб до адміністративної відповідальності за їх вчинення, регулюється КУпАП.

Судом встановлено, що інспектором ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Кузьменком В.М. 16.07.2023 винесено постанову серії БАД №720774 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.5 ст.121 КУпАП і накладено штраф у розмірі 510 грн. (а.с.11)

Копія оскаржуваної поснови була вручена позивачеві після розгляду справи про адміністративне правопорушення.

Підставою для винесення оскаржуваної постанови стало те, що громадянин ОСОБА_1 16.07.2023 року о 17 год. 36 хв. на автодорозі Київ-Чернігів-Нові-Яриловичі, керуючи транспортним засобом «Рено Меган», реєстраційним номер НОМЕР_1 , обладнаним засобами пасивної безпеки, не був пристебнутий ременем безпеки, чим порушив вимоги п. п.2.3 «в» ПДР.

Відповідно до ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо) неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За умовами ч.1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси і просити про їх захист.

Відповідно до п. 8, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань: у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання та регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух» встановлюють Правила дорожнього руху (ПДР), затверджені постановою КМ України від 10 жовтня 2001 року №1306. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Відповідно до ст. 14 Закону України «Про дорожній рух» передбачено, що учасники дорожнього руху зобов`язані: знати і неухильно дотримувати вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху; створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам; виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

У розділі 2 ПДР закріплено обов`язки і права водіїв механічних транспортних засобів.

Згідно п. 2.3 «в» ПДР для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: на автомобілях, обладнаних засобами пасивної безпеки (підголовники, ремені безпеки), користуватися ними і не перевозити пасажирів, не пристебнутих ременями безпеки. Дозволяється не пристібатися в населених пунктах водіям і пасажирам з інвалідністю, фізіологічні особливості яких унеможливлюють користування ременями безпеки, водіям і пасажирам оперативних та спеціальних транспортних засобів.

Відповідно до п. 1.3 Правил дорожнього руху, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями), учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги ПДР.

Частина 5 статті 121 КУпАП визначає відповідальність за порушення правил користування ременями безпеки.

У відповідності до ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото - і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Відповідно до ч. 1 ст. 71 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 72 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 71 КАС України).

Отже, обов`язок доказування в адміністративному судочинстві визначений статтею 71 КАС України розподіляється таким чином, що позивач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги, тобто підставу позову, а відповідач повинен довести обставини, якими він обґрунтовує заперечення проти позову (постанова Верховного Суду від 14.03.2018 по справі №760/2846/17; постанова Верховного Суду від 14.02.2018 по справі№536/583/17).

Згідно з ч.1 ст.73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Так, із наданого відповідачем відеозапису, який сумнівів у суду не викликає та розцінюється належним доказом, вбачається, що 16.07.2023 року о 17 год. 36 хв. під час керування транспортним засобом Рено Меган, реєстраційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_1 був не пристебнутий паском безпеки, також при спілкуванні з поліцейським, позивач не заперечує, що вчинив адміністративне правопорушення.

З дослідженого відеозапису вбачається, що поліцейським була дотримана передбачена законодавством процедура розгляду справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності, повідомлено про причину зупинки і суть вчиненого правопорушення, пред`явлено законну вимогу надати для перевірки документи, ознайомлено з правами, якими наділена особа, стосовно якої проводився розгляд справи про притягнення до адміністративної відповідальності, до початку винесення оскаржуваної постанови, якими ОСОБА_1 міг вільно користуватися, ознайомлено з доказами, оголошено про прийняте рішення. Поліцейський жодним чином не перешкоджав позивачу у користуванні своїми правами, у тому числі, не обмежував у праві отримувати правову допомогу.

Доводи позивача щодо порушення процедури розгляду справи про адміністративне правопорушення, а також те, що під час керування транспортним засобом він був пристебнутий ременем безпеки, а розтебнув його лише на блокпосту, не заслуговують на увагу суду, оскільки оглянутим відеозаписом спростовується зазначене.

Отже, факт адміністративного правопорушення був доведений відповідачем належними та допустимими доказами.

За таких обставин, суд дійшов висновку про наявність в діях позивача складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП про порушення позивачем пункту 2.3 (в) Правил дорожнього руху.

Отже, постанова серії БАД №720774 від 14.07.2023 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 121 КУпАП, винесена інспектором ВРПП ЧРУП ГУНП в Чернігівській області Кузьменком В.М. в межах своїх повноважень, адміністративне стягнення накладено в межах санкції статті, вина ОСОБА_1 у вчиненні зазначеного вище адміністративного правопорушення підтверджується належними доказами по справі.

Згідно ч.3 ст.286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право: 1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення; 2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи); 3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення; 4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.

Відповідно до ч. 1 ст. 245 КАС України передбачено, що при вирішенні справи по суті суд може задовольнити позов повністю або частково чи відмовити в його задоволенні повністю або частково.

Суд дійшов висновку, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 121 КУпАП, підстави для скасування постанови серії БАД №720774 від 16.07.2023 року про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття справи про адміністративне правопорушення відсутні, а тому в задоволенні позову слід відмовити повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2, 6-10, 72, 77, 90, 241-246, 255, 286, 292, 295 КАС України, суд, -

Вирішив:

В задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції м.Києва, інспектора Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області Кузьменка Василя Михайловича, Головного управління Національної поліції в Чернігівській області про визнання незаконною та скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі відмовити повністю.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (місце реєстрації та проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ).

Відповідачі:

Інспектор Чернігівського районного управління поліції Головного управління Національної поліції України в Чернігівській області Кузьменко Василь Михайлович (місцезнаходження: вул.Старобілоуська, буд.4-а м. Чернігів, 14017);

Головне управління Національної поліції в Чернігівській області (місцезнаходження: пр-т Перемоги, буд.74 м. Чернігів, 14000);

Департамент патрульної поліції (місцезнаходження: вул. Федора Ернста, буд.3 м. Київ, 03048, ідентифікаційний код 40108646).

Повний текст рішення складено 01.11. 2023 року.

Суддя О. Г. Деркач