Справа № 300/4520/23
Суддя: Гомельчук С.В.
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" жовтня 2023 р. справа № 300/4520/23

м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі:

судді Гомельчука С.В.,

розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, вул. Січових Стрільців, 15,м. Івано-Франківськ,76018, Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, вул. Хмельницьке шосе, 7, м.Вінниця, Вінницька область, 21100 про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (далі - відповідач-2), в якому просить:

- визнати протиправним рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 09.02.2023 за № 77 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу;

- зобов`язати ГУ ПФУв Івано-Франківській області зарахувати до трудового стажу позивача відповідно до трудових книжок період роботи з 01.09.1980 по 31.01.1983 в колгоспі "Перше Травня" та період роботи з 21.01.1983 по 05.11.1998 в радгоспі "Косівський" .

Адміністративний позов обгрунтований тим, що ОСОБА_1 після виповнення 63 років звернувся 02.02.2023 до Пенсійного фонду України із заявою про призначення/перерахування пенсії. Листом ГУ ПФУ у Івано-Франківській області від 15.02.2023 №0900-0211-8/6524 повідомлено позивача про прийняття рішення про відмову Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області від 09.02.2023 № 77 в призначенні пенсії за віком, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу. При цьому, до страхового стажу не зараховано період роботи в Колгоспі «Перше Травня» з 01.09.1980 по 31.01.1983, згідно із трудовою книжкою б/н від 24.02.1983, та не зараховано період роботи (крім періоду з 15.06.1991 по 15.03.1996р) в радгоспі «Косівський» (реорганізовано у колгосп «Спаський», спілка селян «Спаська») у період з 21.01.1983 по 05.11.1998 року, згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 , оскільки не вказана повна дата народження, виписка з наказу не може бути взята до уваги, позаяк відсутній запис про звільнення. Позивач вважає такі дії відповідача протиправними, оскільки періоди роботи підтверджуються відомостями з трудової книжки, наданими архівною установою витягами та відомостями. Зазначив, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки. Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 31.07.2023 відкрито провадження в даній адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження, без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області скористалося правом на подання відзиву на позовну заяву, який надійшов до суду 02.08.2023. Відповідач-1 проти заявленого позову заперечив, вважає, що позовні вимоги є безпідставними та не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.. Вказує, що відповідно до ст. 26 Закону «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у 2023 році право на призначення пенсії за віком після досягнення 60 років мають особи за наявності страхового стажу не менше 30 років. У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років. На день звернення з заявою про призначення пенсії згідно наданих документів вік позивача 63 роки, страховий стаж 10 років 11 місяців 7 днів. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, відповідачем-2 до страхового стажу не зараховано періоди роботи, зазначені в трудовій книжці НОМЕР_1 , оскільки на титульній сторінці трудової книжки не зазначено повну дату народження заявника. Крім того, до заяви про призначення пенсії для підтвердження періодів роти було додану копію наказу про прийняття ОСОБА_1 з 21.01.1983 робочим польової бригади №1, однак не надано копію наказу про звільнення, тому зарахувати період роботи з 21.01.1983 по 05.11.1998 до страхового стажу немає підстав. Наголосив, що при обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю відповідно до книг обліку трудового стажу та книг обліку по заробітній платі. Зауважує, що в архівних довідках, доданих ОСОБА_1 до позовної заяви, не повністю зазначено прізвище, ім`я та по батькові позивача, що не дає можливості взяти до уваги зазначені довідки при вирішенні питання про призначення пенсії. Також, посилаючись на приписи частини другої статті 315 ЦПК України, зазначив, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Просить відмовити у задоволенні позову.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області відзив на позовну заяву на адресу суду надійшов 01.09.2023, який мотивований, зокрема, тим, що відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року N0 22- 1 заява про призначення пенсії може подаватись заявником разом зі сканованими копіями документів, які відповідають оригіналам документів та придатні для сприйняття їх змісту (мають містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів). При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю. Основним документом про трудову діяльність членів колгоспу є трудова книжка колгоспника, в яку, зокрема, вносились відомості про трудову участь колгоспника в громадському господарстві: прийнятий в колгоспі річний мінімум трудової участі, його виконання. Тобто, якщо колгоспник не виробив обов`язковий мінімум трудової участі в громадському господарстві з поважних причин, обчислення страхового стажу проводиться за фактичною тривалістю в такому порядку: загальна кількість відпрацьованих трудоднів ділиться на 25,4. Документи, що подаються для підтвердження трудової діяльності, повинні бути підписані посадовими особами і засвідчені печаткою (у разі наявності). Для підтвердження трудового стажу приймаються лише ті відомості про період роботи, які внесені в довідки на підставі первинних документів. Відповідно, зазначений період стажу зараховано до стажу для призначення пенсії відповідно до відпрацьованих трудоднів. Таким чином, для зарахування періоду трудової діяльності в колгоспі до страхового стажу позивачу необхідно надати довідку про кількість відпрацьованих трудоднів. Враховуючи наведене, вважає, що Головним управлінням Пенсійного фонду України у Вінницькій області прийняте правомірне та обгрунтоване рішення про відмову у призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного стажу №77 від 09.02.2023. Просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні адміністративного позову.

Ухвалою суду від 29.08.2023 вирішено перейти до розгляду справи № 300/4520/23 за правилами загального позовного провадження. Підготовче судове засідання призначено на 14.09.2023.

Відповідно до ухвали суду від 14.09.2023 підготовче провадження закрито. Вирішено подальший розгляд справи по суті здійснювати в порядку письмового провадження.

Дослідивши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 02.02.2023 звернувся до ссрвісного центру Головного управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області з заявою №105/1076/2 про призначення пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". До заяви подано, зокрема, трудову книжку колгоспника від 24.02.1983, трудову книжку НОМЕР_1 .

Подана заява передана на розгляд за принципом екстериторіальності до відповідача-2.

Листом ГУ ПФУ у Івано-Франківській області від 15.02.2023 №0900-0211-8/6524 повідомлено позивача про прийняття рішення про відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 09.02.2023 № 77 в призначенні пенсії за віком.

У рішенні відповідача-2 зазначено: "Вік заявника 63 роки. Не працює.

Відповідно до частини 2 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення 63 років за наявності страхового стажу з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року (не менше 20 років).

Згідно Порядку подання та оформлення документів для призначення пенсії (перерахунку) пенсії відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 23.11.2005 р. № 22-1 (зі змінами), орган, шо призначає пенсію, перевіряє зміст та належність оформлення наданих для призначення пенсії документів

Страховий стаж особи становить 10 років 11 місяців 17 днів.

До страхового стажу заявника не зараховано періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_2 , оскільки не вказана повна дата народження. Виписка з наказу також не може бути взята до уваги, оскільки відсутній запис про звільнення.

Висновок: відмовити гр. ОСОБА_1 відповідно до частини 2 статті 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу."

Вважаючи протиправною таку відмову Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області позивач звернувся до суду з метою захисту свого порушеного права.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склались між сторонами, суд зазначає таке.

Суд керується приписами Конституції України, Кодексу адміністративного судочинства України, а також застосовує положення законів та підзаконних нормативно-правових актів у відповідних редакціях, чинних на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з положеннями статті 4 Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, одним з видів загальнообов`язкового державного соціального страхування є пенсійне страхування. При цьому відносини, що виникають за цим видом соціального страхування, регулюються законами, прийнятими відповідно до цих Основ.

Водночас, у пункті 5 рішення №8-рп/2005 від 11.10.2005 Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

За приписами пунктів 1, 6 частини 1 статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003 (далі - Закон №1058-IV).

За приписами ч.1, ч.2 ст. 26 Закону №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема:

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу:

з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років.

Частинами 1 та 2 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Згідно із частиною 4 статті 24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною 1 статті 44 Закону №1058-IV встановлено, що призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Як бачається з матеріалів справи, а саме відповідно до трудової книжки колгоспника від 24.02.1983, позивач наказом від 30.08.1980 № 11 призначений у будівельну бригаду в колгоспі «Перше Травня» з 01.09.1980. В 1980 році кількість відроблених людиноднів або число виходів на роботу за рік - 15, у 1981 році - 23, у 1982 році - 38. Звільнений з роботи за власним бажанням, наказ №2 від 31.01.1983. Записи внесені інспектором по кадрах, підписані та скріплені відповідними печатками.

До трудової книжки позивача НОМЕР_1 , внесено записи 1-6, а саме 21.01.1983 ОСОБА_1 прийнято на роботу трактористом тракторної бригади в радгосп «Косівський» (запис 1), який 09.06.1991 реорганізовано у колгосп «Спаський» (запис 2), 09.06.1991 переведений на посаду тракториста колгоспу «Спаський» (запис 3), 06.04.1995 колгосп «Спаський» реорганізовано в спілку селян «Спаська» (запис 4), 24.02.1996 переведений на посаду тракториста спілки селян «Спаська» (запис 5), 05.11.1998 звільнений з роботи за власним бажанням (запис 6), протокол №11 від 29.11.1998. Зазначені записи скріплені печатками та підписом голови правління спілки селян «Спаська».

Отже, до трудової книжки позивача внесено запис про звільнення з посади тракториста спілки селян «Спаська» (реорганізованого підприємства з радгоспу «Косівський»(первісна назва).

Разом з тим, як встановлено судом, в оскаржуваному рішенні визначено страховий стаж позивача 10 років 11 місяців 17 днів та до страхового стажу, зокрема, не зараховано період роботи в радгоспі «Косівський» у період з 21.01.1983 по 05.11.1998 (крім періоду з 15.06.1991 по 15.03.1996), у зв`язку з відсутністю запису про звільнення, а також через незазначення повної дати народження.

На титульному аркуші трудової книжки НОМЕР_1 зазначена дата народження "1960" замість "19.01.1960". При цьому перша сторінка (титульний аркуш) підписана відповідальною особою та скріплена печаткою.

Виходячи з викладеного, суд зазначає, що згідно зі статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Наведена норма корелюється з приписами пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки чи відповідних записів в ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі - Порядок №637).

Суд зауважує, що на час заповнення трудової книжки позивачки серії НОМЕР_1 діяла Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників (далі - Інструкція), затверджена Наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58.

Згідно з пунктом 1.1. вказаної Інструкці: трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

Пуктом 4.1. встановлено, що у разі звільнення працівника, всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Згідно з п. 2.12 зазначеної Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

27.04.1993 Кабінетом Міністрів України прийнято Постанову № 301 "Про трудові книжки працівників". Відповідно до пункту 4 якої визначено, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання.

За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

Відтак, суд зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення кадрових документів на підприємстві, та, у свою чергу, неналежний порядок ведення документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивачки її конституційного права на соціальний захист.

Згідно з частиною 5 статті 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічна вищенаведена правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Крім того, Верховний Суд у постанові від 30.09.2019 у справі № 638/18467/15-а зазначив, що формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

У постанові Верховного Суду від 06.02.2018 № 677/277/17 зазначено, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, яка їх зазнала.

З огляду на наведене, суд зазначає, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідних періодів роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Серед матеріалів справи наявний архівний витяг архівного відділу Косівської районної державної адміністрації від 01.05.2023 № Ч-9 з протоколу № 14 засідання правління колгоспу «Перше Травня» від 29 вересня 1980 року, архівний витяг від 01.05.2023 № Ч-10 з протоколу № 2 засідання правління колгоспу ім. «Перше Травня» від 31 січня 1983 року, архівний витяг від 01.05.2023 № Ч-11 з протоколу № 2 засідання правління колгоспу ім. «Перше Травня» від 31 березня 1983 року щодо прийняття, звільнення з роботи та виключення з членів вищевказаного колгоспу позивача. При оформленні даних документів допущена помилка у прізвищі " ОСОБА_1 " замість " ОСОБА_1 ".

Вказані відомості підтверджують роботу (трудову участь) позивача в оспорюваний період к колгоспі "Перше Травня".

Крім того, наявна архівна довідка архівного відділу Коломийської районної державної адміністрації № 04-01/4-2 від 01.02.2023 про оплату праці колгоспу «Косівський» 1990-1995 рр. із зазначенням прізвища позивача - ОСОБА_1 .

Також позивачем отримано архівну довідку архівного відділу Коломийської районної державної адміністрації № 04-01/4-14 від 15.05.2023 про оплату праці колгоспу «Косівський» 1983-1989 рр. із зазначенням прізвища ОСОБА_1 , архівну довідку № 04-01/4-19 від 02.06.2023 про оплату праці колгоспу «Косівський» 1996- 1998 рр. із зазначенням прізвища ОСОБА_1 , за наявності в ній інформації про заробітну плату до квітня 1996 року. Довідки сформовані з книг обліку розрахунків по оплаті праці колгоспу "Косівський".

Відповідно до архівного витягу з розпорядження № 135 Коломийської районної державної адміністрації «Про перереєстрацію колгоспу «Спаський» у спілку селян «Спаська»» від 28 березня 1996 року у березні 1996 року відбулась реорганізація колгоспу «Спаський» у спілку селян «Спаська», а згідно з архівною довідкою № 04-01/4-19 від 02.06.2023 наявна інформація з січня по березень 1996 року щодо щомісячної заробітної плати позивача.

Формальні неточності у документах, за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Аналогіна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.09.2019 в справі №638/18467/15-а та від 25.04.2019 в справі №593/283/17.

Водночас суд зазначає, що наявність інших довідок на підтвердження трудового стажу не може нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу.

Крім того, згідно зі статтею 101 Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05.11.1991 № 1788-ХІІ органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також: за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Згідно статті 62 Закону № 1788-XII та підпункту 4 пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року № 22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Виходячи з викладеного, відповідач-2 наділений повноваженнями щодо перевірки наданих позивачем документів. Ці повноваження можуть бути реалізовані шляхом відповідних запитів, витребування документів щодо підтвердження стажу, проведення фактичних перевірок тощо.

Разом з тим, у разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис (у разі подання заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія таке повідомлення надсилається особі через електронний кабінет користувача вебпорталу або засобами Порталу Дія). Якщо документи будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата реєстрації заяви на вебпорталі або засобами Порталу Дія.

Якщо наявних документів достатньо для визначення права особи на призначення пенсії, пенсія призначається на підставі таких документів. При надходженні додаткових документів у визначений строк розмір пенсії переглядається з дати призначення. У разі надходження додаткових документів пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність їх подання пенсія перераховується зі строків, передбачених частиною четвертою статті 45 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (абзаци 4, .5 п.1.8. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (у редакції постанови правління Пенсійного фонду України 07.07.2014 № 13-1)

Копія заяви про призначення пенсії не містить записів пенсійного органу про необхідність долучення додаткових документів. Також відповідачами не надано суду доказів письмового повідомлення позивача при прийнятті заяви щодо надання додаткових довідок.

Стосовно зауваження відповідач-2, що для зарахування періоду трудової діяльності в колгоспі до страхового стажу позивачу необхідно надати довідку про кількість відпрацьованих трудоднів, що, зокрема не вимагалось від нього під час розгляду його заяви (відповідні докази відсутні), суд зазначає.

Відповідно до пункту 1 Основних положень про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310, основним документом про трудову діяльність членів колгоспу є трудова книжка колгоспника.

Відповідно до пункту 2 Основних положень трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспу з моменту їх вступу в члени колгоспу.

Водночас, суд зазначає, що відповідно до вимог пункту 13 Основних положень відповідальність за організацію робіт по веденню, обліку, зберіганню та видачі трудових книжок покладається на голову колгоспу. Відповідальність за своєчасне та правильне заповнення трудових книжок, за їх облік, зберігання і видачу несе спеціально уповноважена правлінням колгоспу особа. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок посадові особи несуть відповідальність у відповідності до статуту та правилами трудового розпорядку колгоспу, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

З огляду на зазначене, суд додатково наголошує, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на його особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 по справі №677/277/17.

Доказів визнання недостовірними записів у трудових книжках щодо вищевказаних періодів роботи відповідачами суду не надано.

На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку про протиправність та скасування рішення ГУ ПФУ у Вінницькій області від 09.02.2023 за № 77 про відмову у призначенні позивачу пенсії за віком, у зв`язку із відсутністю необхідного страхового стажу.

При цьому, суд звертає увагу, виходячи з приписів Постанови №22-1, що електронна пенсійна справа, яка була отримана Головним управліннями Пенсійного фонду України у Вінницікій області для опрацювання, була передана засобами програмного забезпечення до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання позивача. Тому його пенсійна справа після розгляду заяви перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, з яким, як уже зазначено вище, виникли публічно-правові відносини у позивача та яке і повідомило його про відмову у призначенні пенсії листом від 15.02.2023 №0900-0211-8/6524.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що ефективним способом захисту порушених прав на пенсійне забезпечення в даному випадку буде зобов`язання саме Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області зарахувати позивачу до стажу спірні періоди роботи з 01.09.1980 по 31.01.1983 в колгоспі "Перше Травня" та з 21.01.1983 по 05.11.1998 в радгоспі "Косівський". Вказане, на думку суду, буде забезпечувати реалізацію передбаченого у статті 2 КАС України завдання адміністративного судочинства, а саме справедливого, неупередженого та своєчасного вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Аналогічний підхід щодо способу захисту в подібних правовідносинах між фізичною особою та пенсійним органом в справах щодо призначення пенсії використано Верховним Судом у постановах від 18.11.2022 у справі №560/3734/22, від 17.01.2023 у справі №392/1357/17 (2а/392/109/17) та від 12.12.2022 у справі №174/420/17 (2а/174/63/2017).

Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (N 65518/01; пункт 89), "Проніна проти України" (N 63566/00; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (N 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) заява N 18390/91; пункт 29).

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Відповідно до статті 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що у спірному випадку пенсійний орган не діяв на підставі закону, із урахуванням усіх обставин, які мають значення для вірного вирішення порушеного позивачкою питання, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до частини 1 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Відтак, враховуючи, що заявлені позовні вимоги належать до задоволення, тому судовий збір у розмірі 1073,60 грн, сплачений при поданні адміністративного позову до суду відповідно до квитанції від 11.07.2023, підлягає стягненню з Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області, яким прийнято спірне рішення від 09.02.2023 за № 77, за рахунок бюджетних асигнувань, на користь позивача.

На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 09.02.2023 за № 77 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 .

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (вул. Січових Стрільців, 15,м. Івано-Франківськ,76018, ) зарахувати до трудового стажу ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) період роботи з 01.09.1980 по 31.01.1983 в колгоспі "Перше Травня" згідно із трудовою книжкою колгоспника від 24.02.1983 та період роботи з 21.01.1983 по 05.11.1998 в радгоспі "Косівський" (реорганізовано у колгосп «Спаський», спілка селян «Спаська») згідно з трудовою книжкою НОМЕР_1 .

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області( , вул. Хмельницьке шосе, 7, м.Вінниця, Вінницька область, 21100) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) сплачений судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) гривні 60 копійок..

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Гомельчук С.В.