Справа № 620/4691/23
Суддя: Скалозуб Ю.О.
Дата ухвалення: 2023-11-03 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 листопада 2023 року Чернігів Справа № 620/4691/23

Чернігівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Скалозуба Ю. О., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників адміністративну справу

за позовомОСОБА_1
до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області
про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії
У С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо відмови в зарахуванні періоду навчання з 01.09.1990 по 30.06.1995 у «Кримському художньому училищі ім. Н.С. Самокиша» до страхового стажу ОСОБА_1 ; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період її навчання з 01.09.1990 по 30.06.1995 у «Кримському художньому училищі ім. Н.С. Самокиша».

Мотивуючи позовні вимоги ОСОБА_1 зазначає, що при зверненні за призначенням пенсії по інвалідності нею було надано всі необхідні документи, втім відповідач відмовив в призначенні пенсії через недостатність страхового стажу. Так, відповідачем не було зараховано період навчання у «Кримському художньому училищі ім. Н.С. Самокиша» зважаючи на те, що дата зарахування на навчання не відповідає даті наказу, що вказані в трудовій книжці. Позивач не погоджується із такою позицією відповідача та вказує, що за належне оформлення трудових книжок за сталою позицією Верховного Суду має відповідати роботодавець, а не працівник, що виключає негативні наслідки для особи щодо якої такі порушення були вчинені.

Ухвалою судді Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.06.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання.

Відповідач подав відзив на позов, в якому, зокрема, вказав на неналежність визначеного відповідача, оскільки рішення про відмову в призначенні пенсії ОСОБА_1 приймалось Головним управлінням Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Позивач направила відповідь на відзив, в якій наполягає на тому, що суб`єктом, що здійснив відмову у призначенні пенсії є саме Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, посилаючись на норми пункту 4.10 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1.

Ухвалою суду від 14.08.2023 було залучено до участі у справі в якості другого відповідача Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Від Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області надійшов відзив на позов, в якому останній не погоджується із позовними вимогами та просить в їх задоволенні відмовити, оскільки до страхового стажу позивачки не зараховано період навчання з 01.09.1990 по 28.06.1995, оскільки в дипломі серії НОМЕР_1 вказано особу ОСОБА_2 . Крім того, згідно записів трудової книжки серії НОМЕР_2 від 01.01.1990 дата зарахування на навчання (21.07.1991) не відповідає даті наказу (21.07.1990). Також, згідно паспорту громадянина України № НОМЕР_3 позивачка ОСОБА_1 , згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 від 30.11.1922 виданого повторно відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) позивачка ОСОБА_2 . Згідно свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові серії НОМЕР_5 від 20.12.1999 прізвище ОСОБА_3 змінено на прізвище ОСОБА_4 . Таким чином, згідно наданих документів та даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку встановлено, що страховий стаж позивачки становить 6 років 6 місяців 20 днів, що недостатньо для призначення пенсії по інвалідності.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно із довідкою до акту огляду МСЕК серії 12 ААВ №638968 є інвалідом ІІІ групи з 25.10.2022, у зв`язку з чим 09.11.2022 позивач 09.11.2022 звернулася із заявою про призначення пенсії по інвалідності.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області від 17.11.2022 №66 відмовлено ОСОБА_1 в призначенні пенсії по інвалідності в зв`язку з недостатнім страховим стажем. До страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1990 по 28.06.1995 через невідповідність прізвища вказаного в дипломі та в свідоцтві про зміну прізвища, в трудовій книжці серії НОМЕР_2 від 01.01.1990 дата зарахування на навчання (21.07.1991) не відповідає даті наказу (21.07.1990) (а.с. 18).

Позивач не погоджуючись із діями відповідача звернулась до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

За приписами пункту 6 частини першої статті 92 Конституції України основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-IV(далі - Закон №1058-IV).

Громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж мають право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи (стаття 8 Закону №1058-IV).

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону №1058-IV згідно із цим Законом в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Умови призначення пенсії по інвалідності визначені в розділі ІV Закону №1058-IV.

Так, стаття 30 Закону №1058-IV встановлює, що пенсія по інвалідності призначається в разі настання інвалідності, що спричинила повну або часткову втрату працездатності за наявності страхового стажу, передбаченого статтею 32 цього Закону. Пенсія по інвалідності призначається незалежно від того, коли настала інвалідність: у період роботи, до влаштування на роботу чи після припинення роботи.

Відповідно до частини 1 статті 32 Закону №1058-IV особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності, за наявності такого страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: для осіб з інвалідністю II та III груп: від 46 років до досягнення особою 48 років включно - 11 років.

Згідно з частинами першою, другою та четвертою статті 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» набрав чинності 01.01.2004. До вказаної дати питання зарахування стажу для призначення пенсії, зокрема, регулювалося нормами Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до частини першої статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

До стажу роботи зараховується також: д) навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до статті 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» та пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637 (далі Порядок № 637), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Отже, основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування, є трудова книжка.

Подібна правова позиція зазначена Верховним Судом у постановах від 04.02.2021 у справі № 439/905/17, від 09.06.2021 у справі № 488/3973/13-а.

Таким чином, суд погоджується із висновком позивача, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжна, а відсутність інших документів на підтвердження трудового стажу не може нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу.

Досліджуючи надані позивачем документи, судом встановлено, що згідно із записами в трудовій книжці ОСОБА_5 серії НОМЕР_2 від 01.01.1990 остання 31.01.1990 прийнято до Кримського художнього училища ім. Н.С. Самокиша на посаду натурниці (наказ №12 від 31.01.1990); 21.07.1991 зарахована на навчання першого курсу художньо-педагогічного відділення (наказ №116 від 21.07.1990), 01.07.1995 закінчила повний курс навчання в училищі (наказ №146 від 30.06.1995) (а.с. 5).

Із копії трудової книжки дійсно вбачається невідповідність дати зарахування особи на навчання із документом, який є підставою для внесення відповідного запису, а саме дата зарахування 21.07.1991, в той час як дата наказу про таке зарахування на рік раніше, а саме 21.07.1990, водночас запис №1 трудової книжки вказує на те, що з 31.01.1990 особа прийнята на роботу до цього ж училища та ця дата співпадає із датою заповнення трудової книжки.

Слід також зазначити, що прізвище, вказане в трудовій книжці « ОСОБА_6 » (зазначено під час заповнення російською мовою) змінене на « ОСОБА_4 » та вказані зміни внесені на підставі свідоцтва про одруження НОМЕР_6 від 21.12.1999, що видане управлінням реєстрації актів громадянського стану Чернігівської міської ради Чернігівської області.

Водночас, матеріали справи містять докази зміни прізвища позивача з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 » відповідно до свідоцтва про переміну прізвища, імені, по батькові від 20.12.199 серії НОМЕР_5 , про що зроблено запис №182 в книзі реєстрації актів про переміну прізвища (а.с. 6).

Таким чином, із наданих позивачем доказів вбачається, що зміна прізвища відбулась 20.12.1999 відповідно до свідоцтва про переміну прізвища, в той час як запис про зміну прізвища до трудової книжки позивача внесений на підставі свідоцтва про одруження серії НОМЕР_6 від 21.12.1999.

У спірний період порядок ведення трудових книжок був передбачений положеннями Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.1985 № 252 із змінами, внесеними постановою Державного комітету СРСР з праці та соціальних питань від 19.10.1990) (далі Інструкція № 162).

Відповідно до пункту 2.2 вказаної Інструкції у трудову книжку, зокрема, вносяться відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Згідно з пунктом 2.3 Інструкції № 162 всі записи у трудовій книжці про прийом на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагородження та заохочення вносяться адміністрацією підприємства після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого терміну, а при звільненні - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виробляються арабськими цифрами (число та місяць двозначними). Наприклад, якщо робітника або службовця прийнято на роботу 5 січня 1984 р., у графі 2 трудової книжки раніше встановленого зразка (1938 р.) записується: «1984.05.01», у трудових книжках, виданих після 1 січня 1975 р.; «05.01.1984».

Записи виконуються акуратно, пір`яною або кульковою ручкою, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольору.

Суд погоджується із твердженням позивача про те, що особа не може нести відповідальність за наявні неточності в трудовій книжці, допущені з вини роботодавця, а також щодо того, що певні недоліки трудової книжки не можуть слугувати підставою для відмови в призначенні пенсії чи врахуванні періодів трудової діяльності.

Однак суд зауважує, що в спірних правовідносинах та за наданих позивачем доказів, трудова книжка, копія якої долучена до матеріалів справи не містить певних недоліків, описок чи виправлень, записи в ній зроблено чітко, зрозуміло та в хронологічній послідовності. Втім підстава для внесення відповідного запису, а саме наказ про зарахування на перший курс навчання прийнято на рік раніше самого зарахування, а документи надані заявницею в сукупності не підтверджують приналежності цієї трудової книжки особі позивача, позаяк останні містять розбіжності в прізвищі та підстави для його зміни в самій трудовій книжці.

Вказане, в свою чергу, є підставою для застосування норм Порядку №637, відповідно до пункту 3 якого за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Так, позивачем до матеріалів справи долучено копію довідки «Кримського художнього училища ім. Н.С. Самокиша» №01-19/30 від 20.01.2023, водночас суд зауважує, що дата видачі цієї довідки свідчить про те, що ОСОБА_1 цього доказу не було подано разом із заявою про призначення пенсії по інвалідності, позаяк таке відбулось 09.11.2022, тобто раніше дати видачі довідки, що виключає можливість надання належної оцінки протиправності дій відповідача щодо відмови в зарахуванні спірного періоду, оскільки прийняття рішення про відмову в призначенні пенсії відбувалось на підставі документів, що не містили довідки, якою уточнюється відповідна інформація про навчання ОСОБА_1 в Кримському художньому училищі (а.с. 4, 18).

Пунктом 4.7 Порядку № 22-1 передбачено, що право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Суд зауважує, що відповідно до вимог чинного пенсійного законодавства, саме Пенсійні органи наділені повноваженням перевіряти достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.

Враховуючи викладене в сукупності, суд дійшов висновку, що встановлені під час розгляду даної справи обставини дають підстави для висновку, що додані позивачем документи, які на її переконання підтверджують обставини справи та обґрунтовують позовні вимоги, дійсно містять розбіжності в прізвищі заявниці та датах зарахування на навчання і підставі такого зарахування (наказу), тобто у суду відсутні за доданими документами правові підстави для підтвердження зміни прізвища позивача, в той час, як суд адміністративної юрисдикції не наділений правом встановлення юридичного факту приналежності документу певній особі, що виключає в даному випадку можливість зобов`язання відповідача зарахувати спірні періоди стажу.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна, довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

З урахуванням зазначеного, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України, дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог.

Керуючись статтями 5, 72-74, 77, 241-246, 260-262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Черкаській області та Головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене до суду апеляційної інстанції за правилами, встановленими статтями 293, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Позивач: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Черкаській області, вул. Смілянська, 23, м. Черкаси, Черкаська обл., Черкаський р-н, 18002, .

Відповідач: Головне управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області, вул. Чекірди, 10, м. Хмельницький, 29000, .

Дата складення повного рішення суду - 03.11.2023.

Суддя Ю. О. Скалозуб