Справа № 380/8849/23
Суддя: Москаль Ростислав Миколайович
Дата ухвалення: 2023-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2023 рокусправа № 380/8849/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Москаля Р.М. розглянув у місті Львові в порядку спрощеного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві (далі ГУ ПФУ у м. Києві, відповідач) з такими вимогами:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у м. Києві, що полягає у не проведенні перерахунку та виплати ОСОБА_1 пенсії з урахуванням індексації виплат відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верст населення у 2023 році» з 01.03.2023 без обмеження максимальним розміром;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у м. Києві здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії з урахуванням індексації виплат відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 24.02.2023 №168 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верст населення у 2023 році» в розмірі 1,197% від розміру пенсії з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16.02.2022 №118 «Про індексацію пенсій та заходи підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» з 01.03.2023 без обмеження максимальним розміром з урахуванням раніше виплачених сум.

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що отримує пенсію по інвалідності на підставі Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб. Оскаржує дії ГУ ПФУ у м. Києві щодо обмеження виплати загального розміру нарахованої йому пенсії (на виконання рішення суду у справі №640/14568/22), підсумок пенсії з надбавками склав 41591,91 грн., разом з тим розмір пенсійної виплати з 07.06.2021 становив 36519,28грн. Позивач вказує, що на виконання Постанови №168 відповідач провів індексацію його пенсії з 01.03.2023 в сумі 1500 грн. Вважає, що відповідно до цієї постанови протиправно не було проведено індексацію пенсії з урахуванням коефіцієнта збільшення у розмірі 1,197%, тому у березні 2023 року йому виплачена пенсія в попередньому розмірі 41591,91 грн. Позивач вважає неправомірним та таким, що порушує його майнові права обмеження відповідачем розміру індексації сумою 1500 грн. та розміру перерахованої йому пенсії «максимальним розміром» 41591,91 грн.

ГУ ПФУ у м. Києві подало відзив на позовну заяву, позов не визнає, просить суд відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 . Відповідач посилається на норми Постанови №168 про те, що з 01.03.2023 розміри пенсії підвищуються на коефіцієнт збільшення у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом та зазначає, що станом на 01.03.2022 розмір пенсії позивача, визначений на виконання рішення суду у справі №640/14568/22 перевищує максимальний розмір пенсії, визначений статтею 43 Закону №2262. Зазначає, що розмір пенсії позивача перевищив максимальний розмір пенсії, визначений статтею 43 Закону №2262-XII десять прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність, тому ГУ ПФУ правомірно обмежило розмір пенсійної виплати позивача.

На виконання вимог ухвали суду про витребування доказів ГУ ПФУ у м. Києві надіслало копії запитуваних документів з пенсійної справи ОСОБА_1 .

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін в порядку частини сьомої статті 262 КАС України від учасників справи не надходило. Суд на підставі частини шостої статті 162 КАС України вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд з`ясував зміст позовних вимог, заперечень на позов, дослідив долучені до матеріалів справи письмові докази, оцінив їх в сукупності та встановив такі фактичні обставини справи та відповідні правовідносини:

ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в м. Києві та отримує пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».

Рішенням окружного адміністративного суду міста Києва від 26.10.2022 у справі №640/14568/22 (https://reyestr.court.gov.ua/Review/106959239) адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено, суд:

- визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, та невиплати йому пенсії у повному розмірі з 07 червня 2021 року;

- зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії без обмежень десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням проведених раніше виплат з 07 червня 2021 року;

- визнав протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо обмеження максимального розміру пенсії ОСОБА_1 , з урахуванням щорічної індексації, десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, та невиплати йому пенсії у повному розмірі з 01 березня 2022 року;

- зобов`язав Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії, з урахуванням щорічної індексації, без обмежень десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням проведених раніше виплат з 01 березня 2022 року.

ГУ ПФУ в м. Києві на виконання цього рішення суду здійснило перерахунок пенсії позивача. В процесі проведеного перерахунку відповідач визначив основний розмір пенсії позивача виходячи із 80% грошового забезпечення в розмірі 28609,34 грн. (35761,67*80%), що з урахуванням індексації склало 32614,65 грн. В процесі цього перерахунку (а.с. 33) орган ПФУ також:

- на виконання постанови КМУ №118 від 16.02.2022 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році» провів масовий перерахунок пенсій щодо індексації, позивачу призначено 4005,31 грн. («індексація базового ОСПН 2022 (28609,34 х 0,140»);

- визначив розмір пенсійної виплати ОСОБА_1 (підсумок пенсії з надбавками) в сумі 41591,91 грн. (а.с.33).

На виконання постанови КМУ №168 від 24.02.2023 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» ГУ ПФУ в м. Києві провело масовий перерахунок пенсій щодо індексації з 01.03.2023; ОСОБА_1 нараховано 1500 грн. індексації базового ОСПН 2023 на підставі п. 10 згаданої Постанови №168, визначено підсумок пенсії з надбавками в сумі 43155,52 грн. та обмежено розмір пенсійної виплати «з урахуванням максимального розміру пенсії», що з 01.03.2023 становить 41591,91 грн. (а.с. 15-16).

Представник позивача в інтересах ОСОБА_1 звернувся з адвокатським запитом до ГУ ПФУ в м. Києві, просив надати інформацію щодо перерахунку пенсії ОСОБА_1 із застосування коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати в Україні, з якої сплачено страхові внески у розмірі 1,197 відповідно до Постанови №168 у березні 2023 року, а також здійснити перерахунок та виплату призначеної ОСОБА_1 пенсії з урахуванням щорічної індексації без обмеження максимальним розміром з 01.03.2023 (а.с.12). У відповідь ГУ ПФУ в м. Києві скерувало заявнику відповідь (а.с. 14-16) та повідомило заявника, що відповідно до рішення окружного адміністративного суду м.Києва від 26.10.2022 у справі №640/14568/22 ОСОБА_1 встановлений розмір пенсії без обмеження максимального розміру з 07.06.2021 в сумі 36519,28 грн., з 01.03.2022 в сумі 41591,91 грн. В листі відповідач вказав, що згідно з пунктом 10 Постанови №168 розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії з 1 березня не може бути меншим за 100 грн. та більшим за 1500 грн., тому після проведення індексації до пенсійної виплати заявника з 01.03.2023 входить індексація пенсії в сумі 1500 грн. в межах максимального розміру пенсії 41591,91 грн.

При прийнятті рішення у цій справі суд керується такими мотивами:

Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, є, зокрема Закон України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 09.04.1992 №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ).

Частиною першою статті 43 Закону №2262-ХІІ пенсії, які призначаються відповідно до цього Закону особам із числа військовослужбовців строкової служби та членам їх сімей, обчислюються за встановленими нормами у процентах до середньомісячного заробітку, який одержували військовослужбовці до призову на строкову військову службу чи після звільнення з військової служби до звернення за пенсією, або до середньомісячного грошового забезпечення, одержуваного військовослужбовцями в період проходження військової служби за контрактом. При цьому середньомісячний заробіток (грошове забезпечення) для обчислення їм пенсій визначається в порядку, встановленому Законом України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 №3668-VI (далі - Закон № 3668-VI), який набрав чинності з 01.10.2011:

- внесені зміни у статтю 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (підпункт 8 пункту 6 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI), зокрема частину п`яту цієї статті викладено в такій редакції: «Максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність»;

- пунктом 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №3668-VI визначено, що обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.

З 01.01.2016 набрав чинності Закон України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 24.12.2015 №911-VIII (далі - Закон №911-VIII), відповідно до якого внесені зміни у частину п`яту статті 43 шляхом доповнення реченням такого змісту: Тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень. Пунктом 2 розділу II Прикінцеві положення цього закону визначено, що дія положень цього Закону щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується до пенсій, які призначаються починаючи з 1 січня 2016 року.

В статтю 43 Закону №2262-XII Законом України №1080-VIII від 12.04.2016 вносилися зміни (статтю 43 після частини третьої доповнено двома новими частинами), відповідно до яких наведена вище частина п`ята статті 43 Закону №2262-XII з 06.05.2016 (з дати набрання чинності Закону №1080-VIII) стала частиною сьомою, - тобто відбулась зміна порядкового номеру частин статті, що регламентувала обчислення пенсій особам із числа військовослужбовців.

Конституційний Суд України 20.12.2016 за результатами розгляду справи №1-38/2016 прийняв рішення №7-рп/2016 та, серед іншого, вирішив таке:

- визнати таким, що не відповідає Конституції України (є неконституційним), положення Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року №2262-XII зі змінами, а саме: частини сьомої статті 43, згідно з якими максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність; тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати 10740 гривень;

- положення частини сьомої статті Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб від 9 квітня 1992 року №2262-XII зі змінами, визнане неконституційним, втрачає чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення.

Відповідно до частини другої статті 152 Конституції України закони, інші акти або їх окремі положення, що визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України рішення про їх неконституційність, якщо інше не встановлено самим рішенням, але не раніше дня його ухвалення.

Конституційний Суд України в цьому рішенні зазначив, що оспорюваними положеннями Закону №2262-XII тимчасово, у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року, обмежено максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) сумою, що не може перевищувати 10740 гривень (друге речення частини сьомої статті 43).

Конституційний Суд України ствердив, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене Законом № 2262-XII, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України. Відтак, Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення другого речення частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII суперечать статті 17 Конституції України.

Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016 № 1774-VІII (далі Закон № 1774-VІII), який набрав чинності з 01.01.2017, внесені зміни у частину сьому статті 43 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб слова і цифри у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року замінено словами і цифрами по 31 грудня 2017 року.

При прийнятті рішення у цій справі суд враховує правову позицію Верховного Суду, висловлену в постановах від 30.10.2020 у справі №522/16881/17, від 17.05.2021 у справі №343/870/17, від 10.09.2021 №300/633/19 висловлював висновок у подібних правовідносинах щодо застосування Закону №2262-ХІІ у питанні обмеження максимальним розміром пенсій військовослужбовців про те, що:

буквальне розуміння змін внесених Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016 № 1774-VII урахуванням рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016 дозволяє стверджувати, що у Законі України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб відсутня частина 7 статті 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.

Отже, внесені Законом України Про внесення змін до деяких законодавчих актів України від 06.12.2016 №1774 до частини 7 зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.

Таким чином, з 20.12.2016 (Рішення КСУ № 7-рп/2016) обмеження максимальним розміром пенсії є протиправним та відповідно є протиправними дії відповідача щодо такого обмеження призначеної позивачу пенсії.

Крім того, суд звертає увагу на те, що відповідно до статті 1-1 Закону №262-XII законодавство про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, базується на Конституції України і складається з цього Закону, Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та інших нормативно-правових актів України, прийнятих відповідно до цих законів.

Зміна умов і норм пенсійного забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом, здійснюється виключно шляхом внесення змін до цього Закону та Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування. Закон №2262-XII є спеціальним до спірних правовідносин та саме його норми слід першочергово застосовувати для їх врегулювання.

Суд вважає суттєвим той факт, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром вже регулювалося частиною сьомою статті 43 Закону №2262-XII, яка визнана неконституційною з 20.12.2016, а тому неможливо стверджувати, що з вказаної дати виникла ситуація, за якої дане питання підпадає під регулювання положень статті 2 Закону № 3668-VI в частині, що не вирішується нормами Закону №2262-XII.

Застосування положень Закону №3668-VI по відношенню до військовослужбовців фактично суперечить висновкам Рішення КСУ №7-рп/2016, яким встановлено, що обмеження пенсії військовослужбовців максимальним розміром не відповідає статті 17 Конституції України".

Правильність такої позиції додаткового підтверджена Рішенням Конституційного Суду України № 7-р(ІІ)/2022 від 12.10.2022, яким визнано такими, що не відповідають Конституції України (є неконституційними), приписи статті 2 Закону України "Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи" від 8 липня 2011 року № 3668-VI зі змінами, що поширюють свою дію на Закон України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 9 квітня 1992 року № 2262-ХІІ, в тім, що вони не забезпечують соціальних гарантій високого рівня, які випливають зі спеціального юридичного статусу громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також осіб, що збройно захищають суверенітет, територіальну цілісність та недоторканність України під час агресії Російської Федерації проти України, розпочатої в лютому 2014 року.

Відповідно до статті 1 Закону України Про індексацію грошових доходів населення від 03.07.1991 №1282-XII (далі - Закон №1282-ХІІ) індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг.

Частиною першою статті 2 Закону №1282-XII визначено, що індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення), оплата праці (грошове забезпечення). Відповідно до частини п`ятої статті 2 Закону №1282-XII індексація пенсій проводиться у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до абзаців другого і третього частини другої статті 42 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Пунктом 2 постанови КМУ від 16.02.2022 №118 установлено, що з 01.03.2022 розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31.12.2021 включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений абзацом другим пункту 1 цієї постанови (у розмірі 1,14), у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Пунктом 2 постанови КМУ №168 від 24.02.2023 «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» установлено, що з 1 березня 2023 р. розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році (Офіційний вісник України, 2022 р., № 18, ст. 968) військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2022 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови (у розмірі 1,197), з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Пунктом 10 установлено, що у разі коли розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії; розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.

Оцінюючи позовні вимоги ОСОБА_1 щодо здійснення перерахунку його пенсії за вислугу років з 01.03.2023 без обмеження її розміру десятьма прожитковими мінімумами для непрацездатних осіб суд враховує таке:

ГУ ПФУ в м. Києві на виконання Постанови №168 здійснило індексацію пенсії позивача з 01.03.2023 в розмірі 1500 грн. («індексація базового ОСПН 2023» 40768,32*0,197, з урахуванням верхньої межі 1500 грн.), загальний розмір пенсії (з надбавками) склав 43155,52 грн., проте ГУ ПФУ обмежило розмір пенсії позивача до виплати "максимальним розміром" 41591,91 грн.

Суд дійшов висновку, що такі дії органу ПФУ щодо обмеження розміру проіндексованої пенсії позивача до виплати до так званого «максимального розміру» в сумі 41591,91 грн. є протиправними (з огляду на наведені вище мотиви), оскільки мають наслідком виплату позивачу пенсії у розмірі, меншому за визначений чинним пенсійним законодавством. Отже, ГУ ПФУ в м.Києві діяло протиправно, коли після перерахунку пенсії позивача та проведення її індексації на підставі Постанови №168 з 01.03.2023 обмежило виплату пенсії позивача «максимальним розміром» 41591,91 грн. Суд дійшов висновку, що ефективним способом відновлення порушених протиправними діями ГУ ПФУ в м. Києві прав позивача є спонукання/зобов`язання відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії по інвалідності з 01.03.2023, з урахуванням індексації на підставі Постанови КМУ №168 та без обмеження будь-яким «максимальним розміром», з урахуванням раніше проведених виплат.

Оцінюючи аргументи позивача щодо протиправності дій ГУ ПФУ в м. Києві, котре після нарахування індексації на підставі пункту 2 Постанови №168 із застосуванням коефіцієнта збільшення 1,197% (40768,32*0,197) на підставі пункту 10 Постанови №168 обмежило розмір збільшення пенсії граничним розміром 1500 грн. (а.с.16), суд керується такими мотивами:

за приписами статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» визначено, що індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення трудових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодувати подорожчання споживчих товарів і послуг. Відповідно до частини першої статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру, зокрема, пенсії, стипендії, оплата праці (грошове забезпечення). Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення. Підстави для проведення індексації визначені статтею 4 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», відповідно до якої індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 103 відсотка.

Стаття 64 Закону №2262 в редакції, що діяла до 01.03.2022, передбачала підвищення пенсій у зв`язку з індексацією грошових доходів населення в такому порядку: «Призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей пенсії підвищуються відповідно до Закону України «Про індексацію грошових доходів населення».

З 01.03.2022 ця норма викладена в новій редакції на підставі Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення пенсійного законодавства» № 2040-IX від 15 лютого 2022 року та має такий зміст:

«У разі якщо пенсії, призначені військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію згідно з цим Законом, та членам їх сімей у попередньому календарному році та до дати індексації пенсії включно у році, в якому проводиться індексація пенсій, не перераховувалися відповідно до частини четвертої статті 63 цього Закону, для забезпечення їх індексації проводиться перерахунок пенсій у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, із застосуванням коефіцієнта збільшення, що визначається відповідно до частини другої статті 42 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Сума індексації враховується під час подальшого перерахунку пенсії відповідно до статті 63 цього Закону.».

Вперше ця норма реалізована шляхом прийняття Кабінетом Міністрів України Постанови №118 (запроваджено коефіцієнт 1,14, детально описано вище).

Суд визнає загальновідомою таку обставину - в 2023 році фінансова спроможність держави підвищувати чи хоча б підтримувати соціальні стандарти та гарантії суттєво погіршилася внаслідок триваючої повномасштабної військової агресії Російської Федерації проти України, а суттєву частину дохідної частини державного бюджету становлять позики та гранти міжнародних партнерів.

Верховна Рада України при прийнятті Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік»:

- зупинила на 2023 рік дію Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» (пункт 3 розділу «Прикінцеві положення»);

- установила, що у 2023 році частина друга та абзац п`ятий частини четвертої статті 42, третє речення абзацу першого пункту 13 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», частина друга статті 22, стаття 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", частина друга статті 31 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» в редакції Закону України від 21 вересня 2022 року № 2620-IX, частина четверта статті 54, частина друга статті 67 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», частина четверта статті 12 та абзац другий пункту 1-2 розділу VIII «Прикінцеві положення» Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми", частина шоста статті 38 Закону України «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні», абзац другий частини п`ятої статті 6 Закону України «Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років», стаття 29 Закону України "Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні" застосовуються у порядку, на умовах та у строки, що визначені Кабінетом Міністрів України (пункт 8 розділу «Прикінцеві положення» Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік»).

Кабінет Міністрів України 24 лютого 2023 року прийняв постанову №168 «Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» (надалі - Постанова №168).

Пунктом 1 Постанови №168 встановлено, що з 01 березня 2022 року перерахунок пенсій згідно з Порядком проведення перерахунку пенсій відповідно до частини другої статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 20 лютого 2019 р. № 124 Питання проведення індексації пенсій у 2019 році (Офіційний вісник України, 2019 р., №19, ст. 663), проводиться із застосуванням коефіцієнта збільшення показника середньої заробітної плати (доходу) в Україні, з якої сплачено страхові внески, та який враховується для обчислення пенсії (далі - коефіцієнт збільшення), у розмірі 1,197.

Відповідно до пункту 2 Постанови № 168 Уряд встановив, що з 1 березня 2023 р. розміри пенсій, призначених відповідно до статей 13, 21 і 36 Закону України Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб (без урахування надбавок, підвищень, додаткових пенсій, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації пенсії, доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною, щомісячної доплати до пенсії, адресної допомоги до пенсійної виплати та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством) з урахуванням розміру підвищення пенсій відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 16 лютого 2022 р. № 118 Про індексацію пенсій та заходи щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2022 році військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за зазначеним Законом (крім військовослужбовців строкової служби), та членам їх сімей і строк призначення яких до 31 грудня 2022 р. включно, підвищуються на коефіцієнт збільшення, установлений пунктом 1 цієї постанови, з урахуванням положень, передбачених пунктом 10 цієї постанови, у межах максимального розміру пенсії, визначеного законом.

Пунктом 10 цієї постанови установлено, що:

- у разі коли розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 17 цієї постанови, не досягає 100 гривень, встановлюється щомісячна доплата до пенсії в сумі, що не вистачає до зазначеного розміру, яка враховується під час подальших перерахунків пенсії;

- розмір збільшення в результаті перерахунку пенсії, передбаченого пунктами 1-7 цієї постанови, не може перевищувати 1500 гривень.

Позивачу нараховане підвищення пенсії у розмірі 1500 грн., на виконання рішення суду у цій справі (детально описано вище) ця сума буде виплачуватися в складі пенсійної виплати в сумі 43155,52 грн.

Аргументи позивача щодо необхідності нарахування йому індексації в розмірі 8193,60 грн. (41591,91*1,197) зводяться до відсутності в Уряду повноважень врегульовувати питання розміру індексації його пенсійного забезпечення, а також до порушення права позивача мирно володіти своїм майном, гарантованого статтею 1 Протоколу першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оцінюючи аргументи позивача про порушення його майнових прав суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ, Суд), як це передбачено частиною другою статті 6 КАС України.

Релевантною до обставин цієї справи є практика розгляду скарг на порушення державою прав, гарантованих статтею 1 Першого Протоколу до ЄКПЛ (в тому числі щодо змісту застосованого в цій статті поняття «майно» в автономному тлумаченні Суду) в таких судових рішеннях ЄСПЛ: 1) рішення по справі «Суханов та Ільченко проти України» (заяви № 68385/10 та 71378/10) від 26.06.2014, що набуло статусу остаточного 26.09.2014 (https://zakon.rada.gov.ua/laws/show/974_a16); 2) ухвала щодо прийнятності заяви № 54704/10 «Іван Миколайович СЕРЕБРЯНСЬКИЙ проти України» від 03.06.2014 (https://minjust.gov.ua/m/uhvali); 3) ухвала щодо прийнятності заяви № 43331/12 «Валентина Ніканорівна ВЕЛИКОДА проти України» від 03.06.2014 (https://minjust.gov.ua/m/uhvali); 4) ухвала щодо прийнятності заяви № 4519/11 «Тетяна Володимирівна ФАКАС проти України» від 03.07.2014.

Аналіз змісту цих судових рішень дозволяє зробити висновок про існування таких усталених підходів ЄСПЛ:

1) стаття 1 Першого протоколу включає в себе три окремих норми: «перша норма, викладена у першому реченні першого абзацу, носить загальний характер і проголошує принцип мирного володіння майном; друга норма, що міститься в другому реченні першого абзацу, стосується позбавлення власності і підпорядковує його певним умовам; третя норма, закріплена в другому абзаці, передбачає право Договірних держав, зокрема, контролювати користування власністю відповідно до загальних інтересів. Проте ці норми не є абсолютно непов`язаними між собою. Друга і третя норми стосуються конкретних випадків втручання у право на мирне володіння майном, а тому повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закріпленого першою нормою» (див., наприклад, рішення у справі «Ян та інші проти Німеччини» (Jahn and Others v. Germany), заяви №№ 46720/99, 72203/01 і 72552/01, п. 78, ЄСПЛ 2005-VI);

2) що стосується соціальних виплат, стаття 1 Першого протоколу не встановлює жодних обмежень свободи Договірних держав вирішувати, мати чи ні будь-яку форму системи соціального забезпечення та обирати вид або розмір виплат за такою системою. Проте якщо Договірна держава має чинне законодавство, яке передбачає виплату в якості права на отримання соціальної допомоги (обумовлене попередньою сплатою внесків чи ні), таке законодавство має вважатися таким, що передбачає майнове право, що підпадає під дію статті 1 Першого протоколу щодо осіб, які відповідають її вимогам;

Отже, якщо право на отримання надбавки до пенсії (доплати, соціальної допомоги тощо) та критерії її надання прямо передбачені національним законодавством, а заявник відповідає цим критеріям, ЄСПЛ зазвичай вважає, що суть права заявника є достатньо чіткою для застосування статті 1 Першого протоколу та що право заявника на отримання надбавки до пенсії (доплати тощо), передбачене національним законодавством, становить «майно» у значенні цього положення Конвенції;

3) ЄСПЛ розрізняє вимоги щодо виплати певної надбавки/допомоги (як такої) і твердження заявників, що вони мають право на конкретні суми виплат; якщо заявник стверджує, що він має право на певні суми надбавки/доплати (більші, аніж ті, які він отримує), ЄСПЛ детально аналізує, чи можуть вважатися «майном» у значенні статті 1 Першого протоколу твердження заявника про те, що він має право на певні суми виплат, і якщо так чи є їх невиплата втручанням у право на мирне володіння майном.

Так, ЄСПЛ вказує, що за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування. Проте не можна стверджувати про наявність «законного сподівання», якщо існує спір щодо правильного тлумачення та застосування національного законодавства і вимоги заявника згодом відхиляються національними судами;

4) ЄСПЛ не погодився із твердженнями заявників про те, що згідно з рішеннями Конституційного Суду України до відповідних нормативно-правових актів (якими передбачено певні доплати та їх розмір) не можна вносити зміни. У цих справах сама суть права заявників на соціальне забезпечення не ставиться під сумнів. Закони, якими зменшувалися розміри чи скасовувалися певні соціальні виплати, були ухвалені за звичайною процедурою демократично обраним парламентом і це явно робилося з економічних міркувань. Що стосується конкретного розміру соціальних виплат, ЄСПЛ не погодився з тим, що вимоги заявників стосовно отримання надбавки (доплати) у певному розмірі становили «законне сподівання» у значенні практики Суду з цього питання, оскільки: - такі вимоги не мали достатнього підґрунтя у національному законодавстві; - немає жодних доказів усталеної практики національних судів на підтримку скарг заявників.

Суд при прийнятті цього рішення враховує таке:

1) Україна з 2022 року перебуває у фінансовій скруті через військову агресію Російської Федерації. В 2022 році держава знайшла ресурси для реалізації положень Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та статті 64 Закону №2262, пенсія позивача проіндексована на підставі Постанови №118 із застосуванням коефіцієнту 1,14. Внаслідок функціонування держави в умовах воєнного стану та з огляду на пріоритетність витрат на забезпечення захисту Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України парламент на 2023 рік обмежив або зупинив дію низки законів, що регламентували витрати держави, в тому числі зупинив дію Закону України «Про індексацію грошових доходів населення». Отже, в 2023 році в позивача в принципі не повинно виникати «законне сподівання» в розумінні статті 1 Першого протоколу на індексацію (збільшення) розміру його пенсії;

2) парламент зробив виняток для певних категорій соціально незахищених громадян, надавши повноваження Уряду в 2023 році визначати порядок, умови та строки застосування статті 42 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», статті 64 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Надання таких повноважень Уряду прямо визначає можливість прийняття ним рішень як про механізм, так і про розміри виплат для окремих категорій громадян (яким, на відміну від інших громадян, держава все-таки вишукує фінанси для індексації їх доходів).

Отже, Уряд діяв в межах наданих Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» повноважень, коли приймав Постанову №168 та визначав порядок, строки нарахування та максимальний розмір індексації особам, що отримують спеціальну пенсію на підставі Закону №2262;

3) як слідує із назви Постанови №168, її прийняття спрямоване на соціальний захист у 2023 році найбільш вразливих верств населення.

Реалізація державою конституційної гарантії громадян на достатній життєвий рівень реалізована в т.ч. шляхом прийняття Закону України «Про прожитковий мінімум». Цей Закон визначив, що прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування (далі - набір продуктів харчування), а також мінімального набору непродовольчих товарів (далі - набір непродовольчих товарів) та мінімального набору послуг (далі - набір послуг), необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Прожитковий мінімум визначається нормативним методом у розрахунку на місяць на одну особу, а також окремо для тих, хто відноситься до основних соціальних і демографічних груп населення: - дітей віком до 6 років; - дітей віком від 6 до 18 років; - працездатних осіб; - осіб, які втратили працездатність.

З 1 січня 2023 року прожитковий мінімум на одну особу Законом України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» визначено у розмірі 2589 гривень, а для основних соціальних і демографічних груп населення: […] осіб, які втратили працездатність, - 2093 гривні.

Розмір пенсії позивача станом на дату звернення до суду становить 41591,91 грн. та є в 20 (двадцять) разів більшим за розмір прожиткового мінімуму (2093 грн.) для його соціальної групи.

В 2023 році на підставі Постанови №168 позивачу нараховано індексацію пенсії в сумі 1500 грн., що становить 72% від прожиткового мінімуму (2093 грн.) для його соціальної групи.

З огляду на забезпечений державою розмір соціального забезпечення позивача суд дійшов висновку, що його в принципі тяжко віднести в 2023 році до «найбільш вразливих верств населення». Аргументи позивача про наявність в нього «легітимних очікувань» отримати за 2023 рік індексацію в розмірі 8193,60 грн. (замість 1500 грн.) є очевидно помилковими, оскільки не мають достатнього підґрунтя у національному законодавстві та не підтверджуються усталеною практикою національних судів на підтримку такого роду «очікувань».

Порівняно з іншими групами населення позивач знаходиться в привілейованому становищі, оскільки:

- в 2023 році Парламент уповноважив Уряд вирішити питання про індексацію розміру спец.пенсій, що виплачуються на підставі Закону №2262, на відміну від інших видів доходів громадян, індексацію яких в 2023 році зупинив;

- розмір пенсії позивача, на відміну від пенсійних виплат інших груп населення, що отримують пенсії на підставі Закону №1058, не обмежується «максимальним розміром» та в двадцять разів перевищує прожитковий мінімум для його соціальної групи.

Отже, в цій частині позовні вимоги є очевидно безпідставними.

Підсумовуючи свої попередні висновки, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в м. Києві частково.

Суд не здійснює розподіл судових витрат, оскільки позивач є інвалідом другої групи внаслідок війни та звільнений від сплати судового збору згідно пунктів 8,9 частини першої статті 5 Закону України Про судовий збір від 08.07.2011 №3674-VI, а сторони не надали суду доказів понесення інших видів судових витрат.

Керуючись ст.ст. 9,90,139,229,241-246,251,255,257-258,295 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м.Києві щодо протиправного зменшення проіндексованого розміру пенсійної виплати ОСОБА_1 з 01.03.2023 шляхом «урахування максимального розміру пенсії 41591,91 грн.».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві (04053, місто Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, буд. 16; ідентифікаційний код 42098368) здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) пенсії по інвалідності з 01.03.2023 з урахуванням індексації, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України «Про індексацію пенсійних і страхових виплат та додаткових заходів щодо підвищення рівня соціального захисту найбільш вразливих верств населення у 2023 році» від 24.02.2023 №168 та без врахування при її перерахунку та виплаті будь-яких «максимальних розмірів», з урахуванням раніше проведених виплат.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Судові витрати не розподіляти.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Апеляційна скарга на рішення суду подається до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

СуддяМоскаль Ростислав Миколайович