Справа № 200/1589/23
Суддя: Гайдар Андрій Володимирович
Дата ухвалення: 2023-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року справа №200/1589/23

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі суддів: Гайдара А.В., Геращенка І.В., Казначеєва Е.Г., розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 року (головуючий суддя І інстанції Циганенко А.І.), складеного в повному обсязі 18 травня 2023 року у справі № 200/1589/23 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Донецькій області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, в якому просить:

- рішення відповідача №67 від 25 січня 2023 року щодо відмови в призначені пенсії позивачу за віком на пільгових умовах відповідно до п. «б» статті 13 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в редакції Рішення Конституційного суду України від 23 січня 2020 року №1р/2020, визнати незаконним та скасувати;

- зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до статті 13 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», в редакції Рішення Конституційного суду України від 23 січня 2020 року №1р/2020 (Список №2) від 18 грудня 2020 року, із зарахуванням до пільгового стажу роботи за Списком №2 періодів:

з 01 вересня 1979 року по 21 липня 1980 року період навчання в Технічному училищі №13 м. Костянтинівка за спеціальністю «електрозварювальника»;

з 19 серпня 1980 року по 14 жовтня 1980 року на посаді «газорізальника» в Костянтинівському заводі «Втормет»;

з 29 жовтня 1980 року по 01 грудня 1982 року період служби в армії;

з 14 січня 1983 року по 06 червня 1983 року на посаді «газозварювальника» Костянтинівському заводі «Автоскло»;

з 22 червня 1983 року по 14 вересня 1984 року на посаді «електрозварювальника» в БУ «Фундаментбуд-1» тресту «Харківспецбуд»;

з 09 жовтня 1984 року по 22 липня 1985 року на посаді «газоелектрозварювальника» в Харківському СБУ «Харківторгбуд»;

з 12 січня 1987 року по 14 квітня 1987 року на посаді «газозварювальника» в Костянтинівському заводі «Автоскло»;

з 20 квітня 1987 року по 31 січня 1990 року на посаді «електрогазозварювальника» в ПМК-8 тресту «Спецільгоспмонтаж»;

з 11 березня 1990 року по 15 квітня 1992 року на посаді «газоелектрозварювальника» в Костянтинівському ГРУ тресту «Агроспецмонтаж»;

з 01 червня 1993 року по 22 липня 1993 року на посаді «газоелектрозварювальника» в Костянтинівському ТПП «Старт»;

з 18 жовтня 2005 року по 08 січня 2007 року на посаді «електрозварювальника» в КП «Служба Єдиного замовника Ворошиловського району м. Донецька»;

з 19 грудня 2017 року по 09 січня 2018 року на посаді «електрогазозварювальника» ТОВ «Кондитерська фабрика «Дружківська».

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах №67, прийняте 25 січня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Визнано протиправним та скасовано рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах №67 взамін рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах №67 від 25 січня 2023 року, прийняте 26 квітня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області розглянути заяву про призначення пенсії, подану ОСОБА_1 18 грудня 2020 року, за результатами розгляду якої прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки щодо обчислення пільгового стажу, наданої судом у даному рішенні.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з судовим рішенням, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 року у справі № 200/1589/23 та прийняти нову постанову, якою відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянтом зазначено, що рішення про відмову у призначенні пенсії є правомірним з огляду на ненадання позивачем довідок на підтвердження пільгового характеру роботи, наказів про атестацію робочих місць.

Сторони в судове засідання не викликались, про дату та місце розгляду справи повідомлялись судом належним чином.

Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, однак листом суд першої інстанції повідомив, що справа в паперовому вигляді не формувалась. Також повідомлено, що всі документи експортовано в комп`ютерну програму «Діловодство спеціалізованого суду».

Відтак, апеляційний суд вважає за можливе здійснити апеляційний перегляд за документами, наявними в підсистемі «Електронний суд».Суд апеляційної інстанції, заслухав доповідь судді-доповідача, перевірив матеріали справи і обговорив доводи апеляційної скарги, перевірив юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідив правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, встановив наступне.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є громадянином України, що підтверджується копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_1 .

18 грудня 2020 року позивачем подана заява про призначення пенсії.

18 грудня 2020 року рішенням Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області №237 позивачу відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового та пільгового стажу роботи. Відповідно до наданих документів, страховий стаж ОСОБА_1 склав 19 років 11 місяців 18 днів, пільговий стаж по Списку № 2 - 00 років 00 місяців 00 днів. Не зараховано до страхового стажу позивача періоди трудової діяльності з 12.08.1985 по 16.12.1985, з 05.05.1992 по 02.12.1992, з 05.12.1992 по 27.02.1993, з 01.03.1993 по 01.06.1993, та з 05.01.1995 по 10.06.1999 в зв`язку з порушенням порядку ведення трудової книжки позивача, з 14.01.1983 по 06.06.1983, з 12.01.1987 по 14.04.1987, з 20 квітня 1987 року по 01 лютого 1990 року, з 01 червня 1993 року по 28 липня 1993 року, з 18 жовтня 2005 року по 08 січня 2007 року, з 19 грудня 2017 року по 09 січня 2018 року в зв`язку з ненаданням довідок на підтвердження пільгового характеру роботи, наказів про атестацію робочих місць. Спірним рішенням позивачу запропоновано надати уточнюючи довідки, заяву та пакет документів для розгляду Комісією щодо зарахування до пільгового стажу за період з 22 червня 1983 року по 14 вересня 1984 року, з 09 жовтня 1984 року по 22 липня 1985 року.

22 грудня 2020 року Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області направило скановану відмовну пенсійну справу ОСОБА_1 для перевірки до Мангушського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області.

29 грудня 2020 року Мангушське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повідомило Костянтинівсько-Дружківське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області про те, що рішення винесено правомірно.

10 січня 2022 року рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/2129/21-а, яке набрало законної сили 17 січня 2023 року відповідно до постанови Першого апеляційного адміністративного суду, визнано протиправним та скасовано рішення Костянтинівсько-Дружківського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області від 18 грудня 2020 року № 237, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 18 грудня 2020 року №5758 з урахуванням правової оцінки, наданої судом у цьому рішенні, та висновків суду щодо зарахування до страхового стажу періодів роботи: з 12 серпня 1985 року по 16 грудня 1985 року в Костянтинівському заводі високовольтної апаратури, з 05 травня 1992 року по 02 грудня 1992 року в Костянтинівському тресті «Костянтинівпромбуд», з 05 грудня 1992 року по 27 лютого 1993 року в МП «Анкіп», 0 01 березня 1993 року по 01 червня 1993 року в СО «Фаворит», з 05 січня 1995 року по 10 червня 1999 року в ПФ «Комфорт». У задоволенні решти позовних вимог про зарахування до пільгового стажу позивача за Списком №2 певних періодів роботи відмовлено.

25 січня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах №67. У рішенні зазначено, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.01.2022 по справі №200/2129/21-а, постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2023 по справі №200/2129/21-а повторно розглянуто заяву від 18.12.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-ІV та зараховано до страхового стажу періоди роботи позивача: з 12 серпня 1985 року по 16 грудня 1985 року в Костянтинівському заводі високовольтної апаратури, з 05 травня 1992 року по 02 грудня 1992 року в Костянтинівському тресті «Костянтинівпромбуд», з 05 грудня 1992 року по 27 лютого 1993 року в МП «Анкіп», з 01 березня 1993 року по 01 червня 1993 року в СО «Фаворит», з 05 січня 1995 року по 10 червня 1999 року в ПФ «Комфорт». Страховий стаж ОСОБА_1 за наданими документами складає: 25 років 9 місяців 20 днів, пільговий стаж роботи за Списком №2 складає 5 років 10 місяців 3 дні.

Таким чином, за результатами розгляду заяви від 18.12.2020 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком, у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003.

26 квітня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах №67 взамін рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах №67 від 25 січня 2023 року. У рішенні зазначено, що на виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 10.01.2022 по справі №200/2129/21-а, постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 17.01.2023 по справі №200/2129/21-а повторно розглянуто заяву від 18.12.2020 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058- ІV та зараховано до страхового стажу періоди роботи позивача: з 12 серпня 1985 року по 16 грудня 1985 року в Костянтинівському заводі високовольтної апаратури, з 05 травня 1992 року по 02 грудня 1992 року в Костянтинівському тресті «Костянтинівпромбуд», з 05 грудня 1992 року по 27 лютого 1993 року в МП «Анкіп», з 01 березня 1993 року по 01 червня 1993 року в СО «Фаворит», з 05 січня 1995 року по 10 червня 1999 року в ПФ «Комфорт». У задоволенні позовних вимог щодо зарахування до пільгового стажу ОСОБА_1 за Списком № 2 певних періодів роботи відмовлено за рішенням суду. Страховий стаж ОСОБА_1 за наданими документами складає: 25 років 9 місяців 20 днів, пільговий стаж роботи за Списком №2 складає 00 років 00 місяців 00 днів.

Таким чином, за результатами розгляду заяви від 18.12.2020 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області прийнято рішення відмовити ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу, передбаченого пунктом 2 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003.

За даними електронної пенсійної справи «Аналіз права» ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи за Списком №2 зараховані періоди трудової діяльності з 12.08.1985 по 16.12.1985; з 05.05.1992 по 02.12.1992; з 05.12.1992 по 02.12.1992; з 05.12.1992 по 27.02.1993; з 01.03.1993 по 01.06.1993, загалом 5 років 10 місяців 3 дні.

Індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5) за період з 1999 по 2022 роки не містять інформації щодо спеціального стажу ОСОБА_1 .

Спірним питанням даної адміністративної справи є правомірність дій відповідача під час розгляду заяви про призначення пенсії позивачу.

Приймаючи спірне рішення. суд першої інстанції виходив з того, що рішення пенсійного органу підлягають скасуванню з повторним розглядом заяви та прийняттям рішення з урахуванням висновків суду

Суд апеляційної інстанції погоджує висновки суду першої інстанції з наступних підстав.

Згідно ч.2 ст.19 Конституції України, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 8 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09.07.2003 №1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Частиною першою статті 114 Закону №1058-ІV визначено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті.

Пунктом 2 частини другої статті 114 Закону №1058-ІV визначено, що на пільгових умовах пенсія за віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Закон України від 05 листопада 1991 року №1788-ХІІ Про пенсійне забезпечення (далі Закон №1788-ХІІ) був введений в дію з 01 січня 1992 року в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону; з 01 квітня 1992 року в повному обсязі.

01 січня 2004 року набув чинності Закон №1058-ІV.

Відповідно до частини 2 статті 24 Закону №1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Система персоніфікованого обліку була введена в дію 01 січня 2004 року на виконання Указу Президента України від 4 травня 1998 року № 401 «Про заходи щодо впровадження персоніфікованого обліку відомостей у системі обов`язкового державного пенсійного страхування» згідно постанов Кабінету Міністрів України №1854 від 12 грудня 2002 року та №303 від 12 березня 2003 року.

Таким чином, при обчисленні пільгового стажу позивача за період роботи до впровадження системи персоніфікованого обліку, відповідач мав керуватися документами та порядком, визначеним законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-ІV, а після 01 січня 2004 року за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Під час обчислення страхового стажу позивача за 1979-1992 роки відповідач мав керуватися документами та порядком, визначеним законодавством, що діяло до набрання чинності Законом №1058-ІV.

В період 1979-1990 років діяло Положення про порядок призначення та виплати державних пенсій, затверджене постановою Ради Міністрів СРСР від 03 серпня 1972 року №590 (далі Положення №590).

Згідно з підпунктом «з» пункту 109 Положення №590 окрім роботи в якості працівника або службовця в загальний стаж роботи зараховується також навчання в училищах та школах системи державних трудових резервів та системи професійно-технічної освіти (у ремісничих, залізничних училищах, гірничопромислових школах та училищах, школах фабрично-заводського навчання, училищах механізації сільського господарства, технічних училищах, професійно-технічних та в інших училищах, школах та на курсах з підготовки кадрів, підвищення кваліфікації та перекваліфікації.

При призначенні пільгової пенсії період, вказаний в підпункті «з», прирівнюється до роботи, яка слідувала за закінченням цього періоду.

Відповідно до підпункту «а» пункту 117 Положення №590 доказом стажу роботи є, зокрема, трудова книжка.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі - Закон №1788-ХІІ) встановлено, що основним документом, що підтверджує наявний трудовий стаж, є трудова книжка.

Зазначеній статті 62 Закону №1788-ХІІ кореспондуються положення пункту 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 (далі - Порядок №637), за змістом якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Згідно п.20 Постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 «Про затвердження порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів в ній» у тих випадках коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, або за вислугу років, встановлених для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств або організацій.

Отже, додаткові документи для підтвердження стажу роботи вимагаються лише у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

В трудовій книжці серії № НОМЕР_2 , яка видана 18.08.1980 на ім`я позивача, за спірні періоди містяться наступні записи про трудову діяльність:

з 01 вересня 1979 року по 21 липня 1980 навчання в Міському професійно-технічному училищі №13 м. Костянтинівка,

з 19 серпня 1980 року по 14 жовтня 1980 року за професією «газорізальник» в Костянтинівському заводі «Вторчермет»,

з 29 жовтня 1980 року по 01 грудня 1982 року період служби в армії,

з 14 січня 1983 року по 06 червня 1983 року за професією «газозварювальник» в Костянтинівському заводі «Автоскло»,

з 22 червня 1983 року по 14 вересня 1984 року за професією «електрозварювальник» в СБУ «Фундаментбуд-1» тресту «Харківспецбуд»,

з 09 жовтня 1984 року по 22 липня 1985 року за професією «газоелектрозварювальник» в Харківському СБУ «Харківторгбуд»,

з 12 січня 1987 року по 14 квітня 1987 року за професією «газозварювальник» в Костянтинівському заводі «Автоскло»;

з 20 квітня 1987 року по 01 лютого 1990 року за професією «електрогазозварювальник» в ПМК-8 тресту «Спецільгоспмонтаж»,

з 11 березня 1990 року по 15 квітня 1992 року за професією «газоелектрозварювальник» в Костянтинівському ГРУ тресту «Агроспецмонтаж»,

з 01 червня 1993 року по 28 липня 1993 року за професією «газоелектрозварювальник» в Костянтинівському ТПП «Старт»,

з 18 жовтня 2005 року по 08 січня 2007 року за професією «електрозварювальник» в КП «Служба Єдиного замовника Ворошиловського району м. Донецька»;

з 19 грудня 2017 року по 09 січня 2018 року за професією «електрогазозварювальник» ТОВ «Кондитерська фабрика «Дружківська».

Записи містять підписи посадових осіб, посилання на номера та дати наказів, відтиски печатки підприємств, дефектів записи не мають.

Згідно з військовим квитком серії НОМЕР_3 ОСОБА_1 проходив військову службу з 29 жовтня 1980 року по 01 грудня 1982 року.

Відповідно до атестату № 3903 від 22.07.1980 ОСОБА_1 навчався з 01 вересня 1979 року по 21 липня 1980 навчання в Технічному училищі №13 м.Костянтинівка за спеціальністю «електрогазозварювальник».

Пунктом 3 Порядку застосування Списків №1 і №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України № 383 від 18 листопада 2005 року, встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.92 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.92.

В період 1979-1991 роках був чинним «Список №2 производств, цехов, профессий и должностей на подземных работах, на работах с вредными условиями труда и в горячих цехах, работа в которых дает право на государственную пенсию на льготных условиях и в льготных размерах» , затверджений постановою Ради Міністрів СРСР від 22.08.56 №1173.

Професія «електрозварника», «електрогазозварника», «газорізальника» віднесена до Списку №2 розділу XXXII «Загальні професії».

Судами встановлено, що після закінчення Технічного училища №13 м. Костянтинівка позивач працював за професією «газорізальник» в Костянтинівському заводі «Вторчермет».

Таким чином, періоди навчання з 01 вересня 1979 року по 21 липня 1980 року в Технічному училищі №13 м. Костянтинівка та трудової діяльності з 19 серпня 1980 року по 14 жовтня 1980 року за професією «газорізальник» в Костянтинівському заводі «Вторчермет» підлягали включенню до пільгового стажу за Списком №2.

За приписами пункту 109 Положення №590 окрім роботи в якості працівника або службовця в загальний стаж роботи зараховується також служба у складі Збройних Сил СРСР […]. При призначенні на пільгових умовах або у пільгових розмірах пенсій по старості та інвалідності робітникам та службовцям, які працювали на підземних роботах, на роботах зі шкідливими умовами праці та у гарячих цехах та на інших роботах з важкими умовами праці (підпункти «а» та «б» пункту 16), та пенсій з нагоди втрати годувальника їхнім сім`ям, а також пенсій за старістю робітницям підприємств текстильної промисловості (підпункт «в» пункту 16) періоди, зазначені в підпунктах «к» і «л», прирівнюються за вибором особи, що звернулася за призначенням пенсії, або до роботи, яка передувала даному періоду, або до роботи, яка йшла після закінчення цього періоду.

Судами встановлено, що до служби у складі Збройних Сил СРСР позивач працював за професією, яка передбачена Списком №2.

Отже, період служби у складі Збройних Сил СРСР з 29 жовтня 1980 року по 01 грудня 1982 року підлягає зарахуванню до пільгового стажу за Списком №2.

Періоди трудової діяльності з 22 червня 1983 року по 14 вересня 1984 року за професією «електрозварювальник» в СБУ «Фундаментбуд-1» тресту «Харківспецбуд», з 09 жовтня 1984 року по 22 липня 1985 року за професією «газоелектрозварювальник» в Харківському СБУ «Харківторгбуд», з 14 січня 1983 року по 06 червня 1983 року та з 12 січня 1987 року по 14 квітня 1987 року на посаді «газозварювальника» в Костянтинівському заводі «Автоскло», з 20 квітня 1987 року по 01 лютого 1990 року за професією «електрогазозварювальник» в ПМК-8 тресту «Спецільгоспмонтаж», з 11 березня 1990 року по 25 січня 1991 року за професією «газоелектрозварювальник» в Костянтинівському ГРУ тресту «Агроспецмонтаж» з наведених вище підстав також підлягали включенню до пільгового стажу за Списком №2.

В період з 26 січня 1991 року по 11 березня 1994 року на підставі постанови Верховної Ради України 12 вересня 1991 року №1545-XII «Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР» на території України застосовувався Список №2 производств, работ, профессий, должностей и показателей на подземных работах, на работах с особо вредными и особо тяжелыми условиями труда, занятость в которых дает право на пенсию по возрасту (по старости) на льготных условиях, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10.

Професія «електрозварника», «електрогазозварника», «газорізальника» віднесена до Списку №2 розділ XXXIII «Загальні професії».

Таким чином, період трудової діяльності з 26 січня 1991 року по 15 квітня 1992 року за професією «газоелектрозварювальник» в Костянтинівському ГРУ тресту «Агроспецмонтаж», з 01 червня 1993 року по 28 липня 1993 року за професією «газоелектрозварювальник» в Костянтинівському ТПП «Старт» підлягали включенню до пільгового стажу за Списком №2.

Вказана правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі № 233/2084/17, від 05 серпня 2020 року у справі №127/9289/17.

Щодо періодів роботи з 18 жовтня 2005 року по 08 січня 2007 року за професією «електрозварювальник» в КП «Служба Єдиного замовника Ворошиловського району м. Донецька» та з 19 грудня 2017 року по 09 січня 2018 року за професією «електрогазозварювальник» ТОВ «Кондитерська фабрика «Дружківська».

Відповідно до частини 2 статі 24 Закону №1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

Судами встановлено, що Індивідуальні відомості про застраховану особу (форма ОК-5) за період з 1999 по 2022 роки не містять інформації щодо спеціального стажу ОСОБА_1 .

Отже, періоди роботи з 18 жовтня 2005 року по 08 січня 2007 року за професією «електрозварювальник» в КП «Служба Єдиного замовника Ворошиловського району м. Донецька» та з 19 грудня 2017 року по 09 січня 2018 року за професією «електрогазозварювальник» ТОВ «Кондитерська фабрика «Дружківська» не можуть бути зараховані до пільгового (спеціального) стажу позивача.

Атестація робочих місць здійснюється на підприємствах, в організаціях та установах незалежно від форм власності і господарювання згідно з Порядком проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №442 від 01 серпня 1992 року (далі Порядок №442) та розробленими на виконання вказаної постанови Методичними рекомендаціями для проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженими постановою Міністерства праці України від 1 вересня 1992 року № 41 (далі - Методичні рекомендації).

Основна мета атестації, як вбачається із зазначених нормативних актів, полягає у регулюванні відносин між власником або уповноваженим ним органом і працівниками у галузі реалізації права на здорові й безпечні умови праці, пільгове забезпечення, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах.

Згідно з пунктом 4 Порядку №442 та підпунктом 1.5 пункту 1 Методичних рекомендацій періодичність проведення атестації робочих місць визначається безпосередньо колективним договором підприємства і проводиться не рідше одного разу на 5 років.

Відповідно до пункту 10 Порядку №442 результати атестації використовуються для розроблення заходів щодо покращення умов праці і оздоровлення працівників та під час визначення права на пенсію за віком на пільгових умовах, пільг і компенсацій за рахунок підприємств, установ та організацій, обґрунтування пропозицій про внесення змін до списків виробництв, робіт, професій, посад і показників, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах.

Тобто, своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

В той же час, за приписами пункту 4 Порядку №442 відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства чи організації.

Таким чином, на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємств або уповноваженим ним органом не може позбавляти громадян їх конституційного права на соціальний захист, у тому числі щодо надання пенсій за віком на пільгових умовах, що є неправомірним. Контроль за додержанням підприємствами правил проведення атестації робочих місць за умовами праці покладається на відповідні повноважні державні контролюючі органи, зокрема Держпраці. У свою чергу особа, яка працює на посаді, та по якій має, бути проведена атестації робочого місця, відповідно до Порядку проведення атестації, не наділена будь-якими правами (повноваженнями, обов`язками) за наявності яких вона б мала можливість впливати на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Відтак, особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком №2, за якими документи з атестації робочих місць відсутні з незалежних від них причин, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах. При цьому на працівника, зайнятого на роботах із шкідливими і важкими умовами праці, не можна покладати відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць за умовами праці. Не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць власником підприємства не може бути підставою для відмови у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах. Відповідальність за не проведення або несвоєчасне проведення атестації робочих місць покладається на власника підприємства, а не працівника. При цьому контролюючу функцію у відносинах щодо проведення атестації робочих місць на підприємстві виконує держава в особі відповідних контролюючих органів, а не працівник.

Такого правового висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постанові у справі № 520/15025/16-а від 19 лютого 2020 року.

З урахуванням наведених положень законодавства та встановлених у справі обставин, суд доходить висновку, що рішенням про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах №67 від 25 січня 2023 року та рішенням про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах №67 від 26 квітня 2023 року взамін рішення про відмову у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах №67 від 25 січня 2023 року відповідач неправильно обчислив пільговий стаж позивача за Списком №2.

Оскільки в рішенні від 26 квітня 2023 року відповідач не зазначив, що рішення від 25 січня 2023 року скасовується, останнє слід також вважати чинним.

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції погоджує висновок суду першої інстанції про необхідність визнання протиправними та скасування рішень, прийнятих відповідачем 25 січня та 26 квітня 2023 року, та, зобов`язання відповідача розглянути заяву про призначення пенсії від 18 грудня 2020 року та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової оцінки щодо обчислення пільгового стажу, наданої судом у даному рішенні.

Решта доводів та заперечень учасників справи висновків суду по суті позовних вимог не спростовують.

Відповідно до ч. 1 ст. 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги

Відповідно до положень ч.1 ст. 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі "Серявін та інші проти України" від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Керуючись статтями 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області залишити без задоволення.

Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 18 травня 2023 року у справі № 200/1589/23 залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 02 листопада 2023 року.

Судді А.В. Гайдар

І.В.Геращенко

Е.Г. Казначеєв