Справа № 120/7840/23
Суддя: Дмитришена Руслана Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

м. Вінниця

02 листопада 2023 р. Справа № 120/7840/23

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дмитришеної Р.М., розглянувши письмово в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом: ОСОБА_1 до: НОМЕР_1 прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова (військова частина НОМЕР_2 ), за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - військова частина НОМЕР_3 , про: визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії

ВСТАНОВИВ:

До Вінницького окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до 24 прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова (військова частина НОМЕР_2 ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, представник позивача вказує на протиправну бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати в повному обсязі додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 у розмірі 100 000 грн., за прийняття безпосередньої участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, як військовослужбовцю в/ч НОМЕР_2 за період з 03.08.2022 по 30.11.2022 в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

З метою зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити таку додаткову винагороду, представник в інтересах позивача звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою від 09.06.2023 відкрито провадження у справі та вирішено здійснювати її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (у письмовому провадженні). Установлено строк для подання заяв по суті.

Залучено Військову частину НОМЕР_3 як третю особу на стороні відповідача, та установлено останній строк для надання письмових пояснень з приводу заявлених вимог.

Витребувано у Військової частини НОМЕР_3 та зобов`язано у відповідний строк надати докази, а саме, інформацію щодо направлення Військовою частиною НОМЕР_3 на адресу Військової частини НОМЕР_2 повідомлення про безпосередню участь ОСОБА_1 у бойових діях протягом серпня-листопада 2022 року, що було б підставою для нарахування та виплати додаткової винагороди відповідно до пункту 1 постанови КМУ від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час воєнного стану" в розмірі до 100 000 грн., якщо направлялись - надати копії таких повідомлень.

23.06.2023 на адресу суду від представника позивача надійшла заява на виконання вимог ухвали.

28.06.2023 на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву на позовну заяву, у якому відповідач просить відмовити у задоволенні позовних вимог. По суті позовних вимог відповідач вказав, що дійсно Позивач призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період та у 2022 році проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 .

Наказами начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 09.04.2022 року №7-вв позивач направлений у службове відрядження. Відтак у період з 09.04.2022 року позивач перебував у службовому відрядженні у НОМЕР_4 прикордонному загоні (військовій частині НОМЕР_3 ), що підтверджується відповідними доказами.

Також відповідач не заперечує, що у вказаний період службового відрядження позивач перебував на фінансовому забезпеченні військової частини НОМЕР_2 , яка і здійснювала йому нарахування та виплату грошового забезпечення.

З метою підвищення рівня соціального захисту військовослужбовців в період правового режиму воєнного стану, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова №168) на період дії воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби виплачується додаткова винагорода, щомісячно в розмірах, передбачених вказаною Постановою.

На виконання вимог п. 2-1 Постанови №168 та з метою врегулювання виплати військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди та підвищення рівня їх соціального захисту видано наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України від 31 березня 2022 року № 164-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168" (далі - Наказ № 164-АГ), який підлягав застосуванню з 24 лютого 2022 року по 31 липня 2022 року.

В подальшому, видано наказ Адміністрації Державної прикордонної служби України від 30.07.2022 №392-АГ «Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168» (далі - Наказ № 392-АГ, який підлягає обов`язковому виконанню всіма органами охорони державного кордону України, з 1 серпня 2022 року до дня його скасування - 01.12.2022 року.

Відповідно до п. 4 Наказу №392-АГ визначено, що підтвердження безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у таких документах: бойового наказу (бойового розпорядження); журналу бойових дій; рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу про участь кожного військовослужбовця у бойових діях.

Відповідно до довідки 24 прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова № 44/2847/23-Вн від 23.06.2023, у спірний період 01.08.2022 по 30.11.2022 відносно позивача облікований факт прийняття безпосередньої участі у бойових діях або заходах за період 07.10.2022, 04.11.2022, 05.11.2022, 15.11.2022, 16.11.2022, 17.11.2022 що підтверджується відповідними доказами, а саме Витягом з Журналів службово-бойових дій.

Відповідач вказує, що відповідно до абз. 2 п. 11 наказу № 392-АГ, інформація про військовослужбовців, відряджених до інших органів Держприкордонслужби, дні їх безпосередньої участі у бойових діях або заходах, подаються начальниками органів Держприкордонслужби, включених до складу діючих угрупувань військ Сил оборони держави, до 5 числа щомісячно (у поточному місяці за попередній) в органи, в яких ці військовослужбовці проходять службу, за формою, наведеною у додатку 2 до Наказу № 392-АГ.

Обов`язок щодо повідомлення про безпосередню участь у бойових діях або заходах військовослужбовця покладений на військову частину НОМЕР_3 , яка до 5 числа за попередній місяць виключно у формі, передбаченій додатком 2 до Наказу № 392-АГ, повідомляє в/ч НОМЕР_2 , що передбачено п. 4 Наказу № 392 -АГ, а саме:

- бойового наказу (бойового розпорядження);

- журналу бойових дій ( службово-бойових дій, вахтового, навігаційно-вахтового, навігаційного журналу), журналу ведення оперативної обстановки, бойового донесення (підсумкового, термінового, позатермінового) або постової відомості (під час охорони об`єкта, на який було здійснено збройний напад);

- рапорту (донесення) начальника (командира) підрозділу (тимчасово створеної групи військовослужбовців, зведеного загону, катерів і кораблів Морської охорони, екіпажу літака, вертольоту тощо) про участь кожного військовослужбовця (у тому числі з доданих або оперативно підпорядкованих підрозділів) у бойових діях, у виконанні бойових ( спеціальних) завдань, із зазначенням військових звань, прізвищ, імен та по батькові, а також кількості днів участі військовослужбовців у таких діях та заходах.

Таким чином, за період перебування у службовому відрядженні позивача у військовій частині НОМЕР_3 , а саме спірний період з 01.08.2022 по 30.11.2022, остання мала б щомісячно до 5 числа повідомляти військову частину НОМЕР_2 про його безпосередню участь у бойових діях або заходах за попередній місяць у відповідності до абзацу 2 пункту 11 Наказу № 392-АГ виключно у формі довідки, передбаченої додатком 2 до Наказу № 392-АГ.

Проте, відповідні довідки підтверджень безпосередньої участі у бойових діях або заходах позивача за серпень-листопад 2022 у складі військової частини НОМЕР_3 у формі, визначеній додатком 2 до Наказу № 392-АГ до Військової частини НОМЕР_2 не надходили.

Отже, відповідач вважає, що участь позивача у бойових діях або заходах протягом спірного періоду, в повній мірі не підтверджена у порядку, який визначався Наказом № 392-АГ, що вказує на відсутність у військової частини НОМЕР_2 правових підстав для здійснення нарахування та виплати додаткової винагороди у збільшеному розмірі за період спірних правовідносин.

Щодо довідки військової частини НОМЕР_3 від 02 березня 2023 року, виданої позивачу, то вона не відповідає Формі встановленій Додатком №1 до Наказу №392-АГ.

Натомість, Довідка військової частини НОМЕР_3 від 02 березня 2023 року у формі, передбаченій додатком 1 до Наказу № 164-АГ, яка дійсно надана стороною позивача до матеріалів справи, є лише персональним підтвердженням для окремого військовослужбовця його участі у бойових діях і необхідна для формування останнім матеріалів, пов`язаних з отриманням відповідного статусу учасника бойових дій, оскільки вона згідно положень пункту 3 Наказу №164-АГ видається виключно на руки військовослужбовцю і не дублюється для прикордонного загону, в якому такий військовослужбовець проходить військову службу.

Відповідач вважає, що саме Довідки військовослужбовців у формі, передбаченій абзацом 2 пункту 11 Наказу №392-АГ, є належним підтвердженням, яке надається прикордонним загоном, у складі якого відряджені військовослужбовці беруть (брали) участь у бойових діях або заходах, прикордонному загону, в якому такі військовослужбовці перебувають на фінансовому забезпеченні, та є безпосередньою підставою для виплати додаткової винагороди у збільшеному розмірі, передбаченому Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168.

29.06.2023 на адресу суду надійшла відповідь на відзив у якій представник позивача спростовує доводи відповідача та наводить мотиви їх відхилення. Зокрема, з аналізу наведених положень Наказу №392-АГ, підтвердженням безпосередньої участі військовослужбовців у бойових діях або заходах, передбачених пунктом 2 цього наказу, здійснюється на підставі сукупності наявної інформації у документах передбачених п. 4 Наказу №392-АГ. Тобто така інформація може міститись повністю або частково, як в одному з таких документів, так і у всіх перелічених одночасно.

Тому твердження про те, що складання довідки від 02.03.2023 на підставі лише бойового розпорядження є неналежним підтвердженням без записів в журналах, є, на думку представника позивача, хибним оскільки п. 4 передбачає саме підтвердження на сукупності інформації з переліку документів, а не з узгодженої між переліченими документами інформацією чи сукупності документів.

Також представник позивача заперечує доводи, що підставою для нарахування додаткової винагороди є виключно списки за формою згідно з додатком 2 до Наказу № 392-АГ, оскільки вважає, що надіслання цих списків є елементом процедури виплати додаткової винагороди, тоді як право позивача на отримання спірних сум підтверджується довідкою №5064 від 02.03.2023 року, виданою, відповідно до бойового розпорядження Адміністрації державної прикордонної служби України 02.04.2022 № 56. Крім того, вказана довідка повністю відповідає формі додатку №1 до наказу № 392-АГ, що спростовує твердження про її невідповідність положенням постанови КМУ №168.

Також представник звертає увагу, що аргументи відповідача з приводу того, що довідка від №5064 від 02.03.2023 року є персональною і видається лише військовослужбовцю та не дублюється для прикордонного загону в якому він перебуває на забезпеченні, не спростовує вчинення військовою частиною НОМЕР_2 бездіяльності, оскільки позивач враховуючи недотримання однією із військових частин, встановленого ДПС України порядку інформування, самостійно направив довідку до відповідача з вимогою на її підставі нарахувати виплату.

Тому, враховуючи, що позивач дотримався усіх умов для виплати йому додаткової винагороди, вважає, що відповідач не може посилатися як на підставу незгоди із позовом на невиконання військовою частиною формальних процедур, адже в протилежному випадку, на позивача буде покладено тягар негативних наслідків за недотримання однією із військових частин, встановленого ДПС України порядку, чим порушуватиметься суть права позивача на отримання належного йому грошового забезпечення у повному обсязі.

03.07.2023 на адресу суду від військової частини НОМЕР_3 надійшли витребувані докази із відповідними поясненнями. Так, третя особа вказує, що позивач відповідно до бойового розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 02.04.2022 №56 гриф у складі прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) був направлений в оперативне підпорядкування ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Орган Держприкордонслужби, що відряджає військовослужбовця, здійснює реєстрацію особи, яка вибуває у відрядження, у журналі реєстрації відряджень.

Відповідно до бойового розпорядження начальника НОМЕР_4 прикордонного загону імені князя Володимира Великого від 09.04.2022 № 978/гриф Позивач у складі прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) приступив до виконання завдань в оперативному підпорядкуванні НОМЕР_4 прикордонного загону імені князя Володимира Великого.

Бойові накази (розпорядження) видавалися стосовно комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) (в цілому).

Відтак, позивач у штатній структурі та на посаді у 105 прикордонному загоні імені князя Володимира Великого у період з серпня по листопад 2022 року не перебував, а був лише в оперативному підпорядкуванні.

Позивач приймав участь безпосередню участь у складі прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ), облік та ведення яких здійснюється у 2-му відділі прикордонної служби прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ).

Щодо списків, то третя особа вказує, що такі до НОМЕР_1 прикордонного загону не були направлені по причині того, що рапорти за вказаний період від першого заступника начальника загону - коменданта прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) полковника ОСОБА_2 до ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_3 ) не надходили.

11.08.2023 представник позивача подав письмові пояснення у яких окремо звертає увагу, що довідка про опрацювання журналів бойових дій не відображає повної інформації щодо позивача та його дій при виконанні бойового наказу від 09.04.2022. Такого позивач не може надати в силу наявності у ньому секретної інформації. Разом з тим, звертає увагу, що сам факт перебування позивача у підпорядкуванні НОМЕР_4 прикордонного загону та наявності бойового наказу свідчить про безпосередню його участь у бойових діях.

Під бойовим наказом розуміється наказ начальника підпорядкованому з`єднанню, частині, підрозділові або окремому бійцеві, в якому стисло і чітко сформульована мета бойових дій та строк, в який вона повинна бути досягнута.

Позивач, діючи відповідно до бойового наказу, виконував бойові завдання під час перебування у складі органу військового управління, штабу угрупування військ (сил) або штабу тактичної групи, включеного до складу діючих угрупувань військ (сил) Сил оборони держави на лінії бойового зіткнення.

У зв`язку з наведеним твердження відповідача про відсутність підтверджуючої інформації про безпосередньо участь позивача в бойових діях та заходах передбачений п. 2 Наказу № 392 - АГ, на думку представника позивача, не доведена належними та допустимими доказами.

Враховуючи, що розгляд справи по суті розпочався, інших заяв і документів не надходило, а визначений строк для їх подання закінчився, клопотань щодо продовження процесуального строку не надходило, відтак суд розглядає справу в письмовому провадженні за наявними в ній доказами.

Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи позову, встановив наступне.

Позивач ОСОБА_1 призваний на військову службу за призовом під час мобілізації на особливий період та у 2022 році проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_2 .

Відповідно до бойового розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 02.04.2022 №56 позивач згідно із наказом начальника НОМЕР_1 прикордонного загону від 09.04.2022 року №7-вв направлений у службове відрядження.

Відтак, у період з 09.04.2022 позивач на підставі наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону перебував у службовому відрядженні, який у складі прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) направлений в оперативне підпорядкування ІНФОРМАЦІЯ_3 (військовій частині НОМЕР_3 ).

Під час проходження військової служби у відряджені, Позивачу військовою частиною НОМЕР_3 видана довідка №5064 від 02.03.2023 у якій вказано, що ОСОБА_1 , який проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_2 , приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської і Сумської областей з 03.08.2022 по 31.08.2022; з 01.09.2022 по 30.09.2022; з 01.10.2022 по 31.10.2022; з 01.11.2022 по 30.11.2022; з 01.12.2022 по 31.12.2022 (підстава: бойове розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 02 квітня 2022 року № 56 гриф) (а.с. 11).

Позивач вважає, що у період з 03.08.2022 по 30.11.2022 він має право на виплату додаткової винагороди, встановленої пунктом 1 постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 у розмірі 100 000 грн. в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах, тому звернувся до суду з даним позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить із наступного.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У ст. 17 Конституції України визначено, що захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Оборона України, захист її суверенітету, територіальної цілісності і недоторканності покладаються на Збройні Сили України.

Забезпечення державної безпеки і захист державного кордону України покладаються на відповідні військові формування та правоохоронні органи держави, організація і порядок діяльності яких визначаються законом.

Відповідно до ч. 1 статті 2 Закону України від 25.03.1992 року № 2232-XII "Про військовий обов`язок і військову службу" (далі - Закон № 2232-XII, в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Згідно з ст. 1 Закону України від 20.12.1991 року № 2011-XII "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (далі - Закон № 2011-ХІІ) соціальний захист військовослужбовців - це діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.

За ч. 2 статті 1-2 Закону № 2011-ХІІ у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.

Згідно з ч.ч. 1-4 статті 9 Закону № 2011-ХІІ держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів. Центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері праці та соціальної політики, інші центральні органи виконавчої влади відповідно до їх компетенції розробляють та вносять у встановленому порядку пропозиції щодо грошового забезпечення військовослужбовців.

До складу грошового забезпечення входять: посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення.

Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.

Грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України. Порядок і розміри грошового забезпечення військовослужбовців, відряджених до державних органів, підприємств, установ, організацій, а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі, визначаються Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України Указом Президента України від 24.02.2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України "Про затвердження Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 року №2102-ІХ, введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 року строком на 30 діб.

Указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022 року, № 259/2022 від 18.04.2022 року, № 341/2022 від 17.05.2022 року та № 573/2022 від 12.08.2022 року, №757/2022 від 07.11.2022 року, № 58/2023 від 06.02.2023 року строк дії воєнного часу продовжувався.

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 року № 64 "Про введення воєнного стану в Україні" та № 69 "Про загальну мобілізацію", Кабінетом Міністрів України 28.02.2022 року прийнята постанова № 168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" (далі - Постанова № 168) (у редакції чинній на дату прийняття), установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі 30000 гривень щомісячно (крім військовослужбовців строкової служби), а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Постановами Кабінету Міністрів України № 350 від 22.03.2022 року, № 754 від 01.07.2022 року, № 793 19.07.2022 року, № 1066 від 27.09.2022 року, № 1146 від 08.10.2022 року, № 43 від 20.01.2023 року до Постанови № 168 від 28.02.2022 року внесені відповідні зміни та доповнення.

Згідно з п. 1 Постанови № 168 (зі змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 08.10.2022 року № 1146, яка застосовується з 01.09.2022 року) установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, військовим прокурорам Офісу Генерального прокурора, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, співробітникам Служби судової охорони, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Згідно п. 2-1 Постанови № 168 порядок і умови виплати додаткової винагороди, а також одноразової грошової допомоги, передбачених цією постановою, визначаються керівниками відповідних міністерств та державних органів.

З метою виконання вимог Постанови № 168 та з метою врегулювання виплат військовослужбовцям Державної прикордонної служби України Адміністрацією Державної прикордонної служби України видано накази від 30.07.2022 року № 392/0/81-22-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168" (далі - Наказ №392-АГ) та від 09.12.2022 року № 628/0/81-22-АГ "Про реалізацію вимог постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 №168" (далі - Наказ №628-АГ), яким скасовано дію Наказа № 392-АГ.

Спірним у досліджуваному випадку є право позивача на отримання збільшеної виплати додаткової винагороди до 100 000 грн. відповідно до Постанови №168.

Відповідач, заперечуючи проти позову вказує, що за період перебування у службовому відрядженні позивача у військовій частині НОМЕР_3 , а саме з 01.08.2022 по 30.11.2022, його участь у бойових діях або заходах протягом спірного періоду, в повній мірі не підтверджена у порядку, який визначався Наказом № 392-АГ, що вказує на відсутність у військової частини НОМЕР_2 правових підстав для здійснення нарахування та виплати додаткової винагороди у збільшеному розмірі за період спірних правовідносин.

Стосовно довідки військової частини НОМЕР_3 від 02 березня 2023 року, виданої позивачу, то відповідач вважає, що вона не відповідає Формі встановленій Додатком №1 до Наказу №392-АГ.

Щодо наказу Адміністрації Держприкордонслужби від 30 липня 2022 року №392-/0/81-22-АГ, на який відповідач покликається у своїх доводах, то суд вважає, що він не може прийматися до виконання та не створює правових наслідків як такий, що не пройшов правової експертизи і не набув чинності у порядку, встановленому законодавством.

Пунктом 1 Указу Президента України "Про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств та інших органів виконавчої влади" від 3 жовтня 1992 року №493/92 установлено, що з 1 січня 1993 року нормативно-правові акти, які видаються міністерствами, іншими органами виконавчої влади, органами господарського управління та контролю і які зачіпають права, свободи й законні інтереси громадян або мають міжвідомчий характер, підлягають державній реєстрації.

Відповідно до пунктів 2 та 3 того самого Указу державна реєстрація провадиться в порядку, що визначається Кабінетом Міністрів України. Нормативно-правові акти, зазначені в статті 1 цього Указу, набувають чинності через 10 днів після їх реєстрації, якщо в них не встановлено пізнішого строку надання їм чинності.

Згідно з п. 2 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, що затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 28 грудня 1992 № 731, державній реєстрації підлягають нормативно-правові акти, які містять одну або більше норм, що зачіпають права, свободи, законні інтереси і стосуються обов`язків громадян та юридичних осіб, встановлюють новий або змінюють, доповнюють чи скасовують організаційно-правовий механізм їх реалізації, або мають міжвідомчий характер, тобто є обов`язковими для інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, а також юридичних осіб, що не належать до сфери управління суб`єкта нормотворення.

Пунктом 15 того самого Положення визначено, що міністерства, інші центральні органи виконавчої влади направляють для виконання нормативно-правові акти лише після їх державної реєстрації та офіційного опублікування. У разі порушення зазначених вимог нормативно-правові акти вважаються такими, що не набрали чинності, і не можуть бути застосовані.

Враховуючи, що наказ Адміністрації Держприкордонслужби від 30 липня 2022 року №392-/0/81-22-АГ містить норми, які зачіпають права громадян - військовослужбовців на отримання додаткової винагороди, встановлюють організаційно-правовий механізм реалізації таких прав, такий наказ підлягає державній реєстрації в Міністерстві юстиції України.

Судом не встановлений факт такої реєстрації, відтак зазначений наказ не може вважатися таким, що набрав чинності та підлягає застосуванню.

На користь висновку суду щодо необхідності оприлюднення та державної реєстрації наказу № 392-/0/81-22-АГ свідчить той факт, що Порядок та умови виплати на період дії воєнного стану додаткової винагороди військовослужбовцям Державної прикордонної служби України, які визначають механізм виплати на період дії воєнного стану військовослужбовцям Державної прикордонної служби України додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", були затверджені наказом Міністерства внутрішніх справ України 26 січня 2023 року № 36 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 31 січня 2023 року № 196/39252.

Цей порядок розповсюджується на виплати, передбачені як пунктом 1, так і пунктом 2 Постанови № 168.

Прийняття цього Порядку саме МВС підтверджує, що керівником відповідного міністерства відносно Держприкордонслужби є Міністр внутрішніх справ.

До спірних правовідносин цей наказ не підлягає застосуванню в силу вказівки у ньому про набрання чинності з дня офіційного опублікування і застосування з 01.02.2023. Проте його затвердження саме МВС є свідченням наявності у цього органу відповідної компетенції.

З огляду на вищевикладене, суд відхиляє посилання відповідача на наказ Адміністрації Держприкордонслужби від 30 липня 2022 року №392-/0/81-22-АГ, оскільки він не може змінювати правове регулювання відносин щодо вказаної вище додаткової винагороди.

За приписами частин 2, 6 статті 7 КАС України суд застосовує інші правові акти, прийняті відповідним органом на підставі, у межах повноважень та у спосіб, визначені Конституцією та законами України. У разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права). Аналогія закону та аналогія права не застосовується для визначення підстав, меж повноважень та способу дій органів державної влади та місцевого самоврядування.

За відсутності у спірний період затвердженого МВС України порядку і умов виплати додаткової винагороди, передбаченої пунктом 1 постанови КМУ №168, єдиним нормативно-правовим актом, що визначає підстави та порядок виплати відповідачем спірної додаткової винагороди є постанова КМ України №168.

Так, відповідно до п. 1 Постанови №168, установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям, зокрема, Державної прикордонної служби, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).

Аналіз змісту пункту 1 постанови КМУ №168 дозволяє виявити обов`язкові умови виплати передбаченої нею додаткової винагороди військовослужбовцями Держприкордонслужби у розмірі до 100000 грн:

- період дії воєнного стану;

- безпосередня участь у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів;

- наявність наказу командира.

Якщо перша з цих умов не потребує доказування через свій правовий характер, то наявність інших умов має встановлюватися судом на підставі зібраних у справі доказів.

Безспірним питанням є те, що позивач відповідно до бойового розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 02.04.2022 №56 гриф у складі прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) був направлений в оперативне підпорядкування НОМЕР_4 прикордонного загону імені князя Володимира Великого.

Відповідно до бойового розпорядження начальника НОМЕР_4 прикордонного загону імені князя Володимира Великого від 09.04.2022 № 978/гриф позивач у складі прикордонної комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) приступив до виконання завдань в оперативному підпорядкуванні НОМЕР_4 прикордонного загону імені князя Володимира Великого.

Бойові накази (розпорядження) видавалися стосовно комендатури швидкого реагування ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_2 ) (в цілому), копію якого не вдається долучити через обмежений доступ, що зазначено третьою особою.

Відповідач у своїх доводах не заперечує перебування позивача у відряджені з 09.04.2022 на підставі бойового розпорядження від 02.04.2022 №56.

Відповідно до наказу начальника НОМЕР_1 прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова від 09.04.2022 №7-вв "Про відрядження пов`язані з виконанням заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії" позивач відряджений з метою прийняття участі у таких заходах, що підтверджується копією витягу з наказу, долученого до відзиву.

Відповідно до Інструкції про службові відрядження військовослужбовців Державної прикордонної служби України в межах України та за кордон, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ від 30.07.2012 №582, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 16 серпня 2012 року за №1383/21695 (зі змінами), про направлення військовослужбовців у відрядження видається наказ начальника органу Держприкордонслужби із зазначенням: пункту призначення, найменування органу Держприкордонслужби або назви організації чи установи, куди відряджено військовослужбовця, строку та мети відрядження. Відповідно до завдань, визначених наказом, на військовослужбовця оформляється посвідчення про відрядження.

Орган Держприкордонслужби, що відряджає військовослужбовця, здійснює реєстрацію особи, яка вибуває у відрядження, у журналі реєстрації відряджень.

Положення пункту 1 постанови КМУ №168 прямо не визначають ознак районів безпосередньо у яких має перебувати військовослужбовець під час забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії для отримання додаткової винагороди. Раніше у тексті вказаного пункту слово район застосовується у словосполученні район проведення воєнних (бойових) дій.

Відтак, суд виходить з того, що вказівку на перебування у районах слід розуміти як перебування у районах воєнних (бойових) дій.

Перелік територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 23 серпня 2022 року був затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25 квітня 2022 року № 75, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25 квітня 2022 року за № 453/37789 (з подальшими змінами).

На його заміну наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 23 грудня 2022 року за № 1668/39004, затверджений Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією.

Відповідно до "Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією", який затверджений Наказом (із змінами), Сумська та Чернігівська область віднесені до цих територій.

Отже, позивач, як відряджений на підставі бойового розпорядження військовослужбовець, приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки та оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської та Сумської областей у складі прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ).

Довідкою №5064 від 02.03.2023, яка під час проходження військової служби позивачем у відряджені видана військовою частиною НОМЕР_3 підтверджується, що ОСОБА_1 , який проходить військову службу в військовій частині НОМЕР_2 , приймав безпосередню участь у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії на території Чернігівської і Сумської областей з 03.08.2022 по 31.08.2022; з 01.09.2022 по 30.09.2022; з 01.10.2022 по 31.10.2022; з 01.11.2022 по 30.11.2022; з 01.12.2022 по 31.12.2022 (підстава: бойове розпорядження Адміністрації Державної прикордонної служби України від 02 квітня 2022 року № 56 гриф) (а.с. 11).

З приводу доводів відповідача, що у спірний період 01.08.2022 по 30.11.2022 відносно позивача облікований факт прийняття безпосередньої участі у бойових діях або заходах за період 07.10.2022, 04.11.2022, 05.11.2022, 15.11.2022, 16.11.2022, 17.11.2022, що підтверджується Витягом з Журналів службово-бойових дій та довідкою від 23.06.2023 НОМЕР_1 прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова №44/2847/23-Вн, то суд їх відхиляє та погоджується з позицією представника позивача, що такі підтверджують лише випадки вогневого ураження або безпосереднього зіткнення з противником. Натомість журнали про виконання інших бойових завдань та заходів на виконання бойового розпорядження та бойового наказу про участь військовослужбовця в межах ділянок відповідальності з метою виконання бойових завдань за спірний період відповідач не надав.

Суд повторно наголошує на тому, що згідно із наказом від 09.04.2022 №7-вв "Про відрядження пов`язані з виконанням заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії" позивач відряджений з метою прийняття участі у таких заходах.

За матеріалами справи, позивач у штатній структурі та на посаді у 105 прикордонному загоні імені князя Володимира Великого у спірний період не перебував. Він прибув в оперативне управління НОМЕР_4 прикордонного загону у складі прикордонної комендатури швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону (військова частина НОМЕР_2 ), що підтверджується матеріалами справи та не заперечується відповідачем.

Обов`язок повідомлення/подання рапортів щодо здійснення дій або заходів військовослужбовцями покладається на коменданта швидкого реагування НОМЕР_1 прикордонного загону, який є посадовою особою військової частини НОМЕР_2 .

Відтак, недотримання органами та посадовими особами Держприкордонслужби вимог законодавства в частині обміну інформацією про участь військовослужбовця у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, не може мати негативні наслідки для такого військовослужбовця, а отже не може впливати на його особисті права, в тому числі на отримання спірної додаткової винагороди.

Щодо бездіяльності, яку заперечує відповідач, то суд встановив, що позивач через свого представника направив на адресу НОМЕР_1 прикордонного загону довідку від 02.03.2023 №5064 з проханням виплатити йому додаткову винагороду (а.с. 12-21).

Те, що додаткова винагорода, передбачена постановою №168 у розмірі до 100 000 грн, не виплачувалась позивачу підтверджується матеріалами справи, зокрема інформацією про грошове забезпечення за 2022-2023.

Також матеріали справи не містять доказів щодо розгляду відповідачем звернення адвоката Дейнеко І.А. в інтересах, зокрема, позивача, заяви від 17.04.2023 №17/04-з-2023, як відсутні докази про відмову у такій виплаті.

Відтак, суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність відповідача, яка полягає у не нарахуванні та не виплаті позивачу збільшеної додаткової винагороди за період з 03.08.2022 по 30.11.2022.

Як наслідок, підлягає задоволенню похідна вимога про зобов`язання виплатити винагороду за спірний період в розрахунку до 100 000 грн. на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах з врахуванням проведених виплат за цей період.

Згідно з нормами частин першої, другої статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд доходить висновку, що встановлені у справі обставини дають підстави для висновку, що позов належить задовольнити.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд ураховує, що позивач відповідно до статті 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору, а відтак присудження такого на користь останнього не передбачено.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Визнати протиправною бездіяльність 24 прикордонного загону імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова (Військова частина НОМЕР_2 ) щодо не нарахування та не виплати ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" збільшену до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 03.08.2022 по 30.11.2022.

Зобов`язати 24 прикордонний загін імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова (Військова частина НОМЕР_2 ) здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України №168 від 28.02.2022 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" збільшену до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у бойових діях або забезпеченні заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів за період з 03.08.2022 по 30.11.2022, з урахуванням виплачених сум.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.

Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Інформація про учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 );

Відповідач: НОМЕР_1 прикордонний загін імені Героя України старшого лейтенанта Вячеслава Семенова (військова частина НОМЕР_2 ) (ЄДРПОУ - НОМЕР_6 );

Третя особа: Військова частина НОМЕР_3 Державної прикордонної служби України (код ЄДРПОУ - НОМЕР_7 ).

Суддя Дмитришена Руслана Миколаївна