Справа № 712/6016/23
Суддя: Кучма Андрій Юрійович
Дата ухвалення: 2023-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 712/6016/23 Суддя (судді) першої інстанції: Пироженко В.Д.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого судді Кучми А.Ю.,

суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.

за участю секретаря Островської О.В.,

розглянувши за відсутності осіб, які беруть участь в справі, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ст. 229 КАС України у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Черкаської митниці на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 липня 2023 року (м. Черкаси, дата складання повного тексту - 17.07.2023) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Черкаської митниці Державної митної служби України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про порушення митних правил,-

В С Т А Н О В И Л А :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову Черкаської митниці в справі про порушення митних правил від 14.12.2022 №0053/90200/22, якою позивача визнано винною у вчиненні порушення митних правил, за ознаками ч.1 ст. 485 МК України, та накладено штраф у розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, тобто 37 768,02 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що вказана постанова є незаконною, зазначені висновки не відповідають фактичним обставинам справи, а накладене адміністративне стягнення не відповідає нормам чинного законодавства. Зазначає, що відповідач тривалий час не вчинив жодних дій на підтвердження чи спростування їх обґрунтованості після спливу трьох років після його прийняття звернувся до керівництва із проектом запиту до митних органів країни експорту на перевірку сертифікату походження товару. Відповідач діяв свавільно, постільки склад правопорушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України характеризується наявністю дій, а з суб`єктивної сторони у формі умислу та спеціальної мети неправомірного звільнення від сплати митних платежів. Наголошує, що постанова є протиправною та підлягає скасуванню, оскільки на момент притягнення до відповідальності, адміністративне стягнення не було передбачено Митним кодексом України, а також матеріали справи про порушення митних правил не містять жодних допустимих доказів, які б вказували на наявність вини позивача.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позивача обґрунтовано та правомірно визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.485 МК України.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 липня 2023 року позов задоволено.

Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що оскаржуване рішення суду прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, не з`ясовано усіх обставин у справі, що мають значення для справи. Зазначає, що судом першої інстанції не було досліджено ряд питань, які мають істотне значення для правильного вирішення справи, не надано правової оцінки діям особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Наголошує, що митницею не було порушено строки притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення суду - скасуванню.

Згідно з ст. 317 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції скасовує його та ухвалює нове рішення, якщо визнає, що судом першої інстанції порушено норми матеріального або процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 27.02.2019 Черкаською митницею ДФС за митною декларацією типу ІМ-40-ДЕ було здійснено митне оформлення в режимі імпорту товару «пакувальна плівка і плівкові вироби з полімері етилену бувші у використанні (воринна сировина), у вигляді шматків, деформовані (м`яті, рвані, пресовані), не придатні для використання за прямим призначенням в якості упаковки, які можуть бути використані для подальшої переробки, колір-прозорий» вагою 19 750,00 кг вартістю 29 625,00 польських злотих. Вказаний товар надійшов на адресу ФОП ОСОБА_1 на виконання зовнішньоекономічного договору від 17.07.2018 № 17072018, укладеного зазначеною особою з компанією «GMA GROUP SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA.POLSKA» за комерційним інвойсом від 22.02.2019 № 07/02/2019 та міжнародною товарно-транспортною накладною від 22.02.2019 № А028143.

Відповідно до абз.1 ч.1 ст.29 додатку І-А «Тарифний графік України» до глави 1 розділу «Торгівля та питання, пов`язані з торгівлею» (скасування мит) Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони, ратифікованої Законом України від 16.09.2014 року № 1678-У11, в графі 36 МД № UA902050/2019/503029 ФОП ОСОБА_1 заявлено наявність пільги по сплаті ввізного мита (код пільги 410).

Підставою для отримання вказаної пільги послугував сертифікат з перевезення товару форми EUR.1 №PL/MF/AN0034477від 24.02.2019 отриманий ФОП ОСОБА_1 від компанії «GMA GROUP SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA.POLSKA» згідно п.3.10 зовнішньоекономічного договору від 17.07.2018 № 17072018.

Згідно графи 47 МД «Нарахування мита та митних платежів» при декларуванні вищевказаного товару позивачем було сплачено митні платежі на суму 41 964,48 грн. При цьому нарахування ввізного мита в сумі 10 491,12 грн здійснено умовно у зв`язку зі звільненням від оподаткування на підставі заявленої в графі 36 МД пільги за кодом 410.

Згідно інформації митних органів Республіки Польща, доведеної листом Державної митної служби України від 27.06.2022 №15/15-03-01/7/2125 встановлено, що сертифікат з перевезення товару форми EUR.1 №PL/MF/AN0034477 від 24.02.2019 є автентичним, але експортер (компанія «GMA GROUP SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA.POLSKA») не надала витребувані матеріали під час розслідування документи та не довів преференційне походження товару, а тому останній не має преференційного походження з ЄС.

14.12.2022 Черкаською митницею в особі начальника Черкаської митниці Меньшикова Д.О. було винесено постанову про порушення митних правил № 0053/90200/22, згідно якої позивача, як фізичну особу, було визнано винним у вчиненні порушення митних правил за ч.1 ст.485 МК України і накладено стягнення у вигляді штрафу в розмірі 300% від різниці митних платежів, що становить 37 768,02 грн.

Постанова мотивована тим, що позивачем під час здійснення декларування товару за МД від 27.02.2019 № UA902050/2019/503029 було безпідставно заявлено наявність пільги зі сплати ввізного мита, що призвело до несплати митних платежів на загальну суму 12 589,34 грн.

Підставою для отримання вказаної пільги послугував сертифікат з перевезення походження товару форми EUR.1 № PL/MF/AN0034477 від 24.02.2019, отриманий ФОП ОСОБА_1 від компанії «GMA GROUP SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA.POLSKA» згідно п.3.10 зовнішньоекономічного договору від 17.07.2018 № 17072018.

ОСОБА_1 є співзасновником вказаної компанії, тобто ФОП ОСОБА_1 та компанія «GMA GROUP SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA.POLSKA» є взаємопов`язаними особами.

22.11.2022 за даним фактом уповноваженою особою Черкаської митниці відносно позивача складено протокол про порушення митних правил за ч.1 ст.485МК України. Протокол складено на підставі інформації митних органів Республіки Польща, доведеної листом Державної митної служби України від 27.06.2022 №15/15-03-01/7/2025 яким встановлено, що сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 №PL/MF/AN0034477 від 24.02.2019 є автентичним, але експортер (компанія «GMA GROUP SPOLKA Z OGRANICZONA ODPOWIEDZIALNOSCIA.POLSKA») не надала витребувані матеріали під час розслідування документи та не довів преференційне походження товару, а тому останній не має преференційного походження з ЄС. Тому, на думку посадових осіб Черкаської митниці, ФОП ОСОБА_1 було вчинено дії, спрямовані на неправомірне зменшення розміру митних платежів, тобто вчинено правопорушення за ч. 1 ст.485 МК України.

Не погоджуючись із вказаною постановою, позивач за захистом своїх порушених прав та законних інтересів звернувся до суду з даним адміністративним позовом.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що строк притягнення позивача до адміністративної відповідальності сплинув, що у свою чергу виключає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил та накладення на нього адміністративного стягнення.

Колегія суддів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Статтею 33 КУпАП передбачено, що стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим кодексом та іншими законами України.

При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують його відповідальність.

Згідно ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи у його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, показаннями свідків, тощо.

Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст. 246 МК України, метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Митне оформлення розпочинається з моменту подання органу доходів і зборів декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання органом доходів і зборів від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію (ч. 1 ст. 248 МК України).

Згідно ст. 257 МК України, декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії або їх електронні (скановані) копії, засвідчені електронним цифровим підписом декларанта або уповноваженої ним особи.

Перелік відомостей, що підлягають внесенню до митних декларацій, обмежується лише тими відомостями, які є необхідними для цілей справляння митних платежів, формування митної статистики, а також для забезпечення додержання вимог цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Митне оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення здійснюється митними органами на підставі митної декларації, до якої декларантом залежно від митних формальностей, установлених цим Кодексом для митних режимів, та заявленої мети переміщення вносяться такі відомості.

Відповідно ж до ч. 5 ст. 255 МК України митне оформлення вважається завершеним після виконання всіх митних формальностей, визначених цим Кодексом відповідно до заявленого митного режиму, що засвідчується органом доходів і зборів шляхом проставлення відповідних митних забезпечень (у тому числі за допомогою інформаційних технологій), інших відміток на митній декларації або документі, який відповідно до законодавства її замінює, а також на товаросупровідних та товарно-транспортних документах у разі їх подання на паперовому носії.

Водночас ч. 8 ст. 264 МК України передбачено, що з моменту прийняття органом доходів і зборів митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

П. п. 1, 4 ст. 289 МК України передбачено, що обов`язок із сплати митних платежів виникає у разі ввезення товарів на митну територію України - з моменту фактичного ввезення цих товарів на митну територію України, а також після завершення митного оформлення товарів та їх випуску, якщо внаслідок перевірки митної декларації чи за результатами документальної перевірки митний орган самостійно визначає платнику податків додаткові податкові зобов`язання.

Стаття 458 МК України визначає, що порушення митних правил є адміністративним правопорушенням, яке являє собою протиправні, винні (умисні або з необережності) дії чи бездіяльність, що посягають на встановлений цим Кодексом та іншими актами законодавства України порядок переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, пред`явлення їх органам доходів і зборів для проведення митного контролю та митного оформлення, а також здійснення операцій з товарами, що перебувають під митним контролем або контроль за якими покладено на органи доходів і зборів цим Кодексом чи іншими законами України, і за які цим Кодексом передбачена адміністративна відповідальність.

Згідно зі ст. 485 МК України заявлення в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою органу доходів і зборів документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі 300 відсотків несплаченої суми митних платежів.

Таким чином, для притягнення до відповідальності за ст. 485 МК України необхідно доведення факту заявлення в митній декларації, в даному випадку, неправдивих відомостей та/або надання документів, що містять неправдиві відомості та наявність прямого умислу.

За змістом частини 1 статті 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до статті 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Відповідно до ст. 489 МК України посадова особа при розгляді справи про порушення митних правил зобов`язана з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують та/або обтяжують відповідальність, чи є підстави для звільнення особи, що вчинила правопорушення, від адміністративної відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до статті 491 МК підставами для порушення справи про порушення митних правил є: 1) безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил; 2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що здійснюють види контролю, зазначені у частині першій статті 319 цього Кодексу; 3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

З матеріалів справи вбачається, що Державна митна служба України листом № 15/15-03-01/11/4303 від 01.10.2021 звернулася до Регіонального управління у Вроцлаві Національної фінансової адміністрації Республіки Польща щодо перевірки достовірності сертифікатів з перевезення товару та декларацій про походження, а також правильності інформації що міститься в 92х рахунках фактур, наданих експортером «GMA GROUP SР. Z.O.O.»

Згідно відповіді з Республіки Польща № 0601-1GC.4331.3.200 встановлено, що Державною митною службою України було направлено запит за № 20194/5/99-99-04-02-16 від 29.11.2019 року, який послугував підставою для надання Обласним управлінням доходів у м. Любліні інформації щодо джерела походження документів, наданих експортером «GMA GROUP SР. Z.O.O.».

Згідно копії даного листа Державної фіскальної служби України від 29.11.2019 за № 20194/5/99-99-04-02-16 вбачається, що вказаний лист щодо перевірки достовірності сертифікатів та декларацій з перевезення товар надійшов та був фактично отриманий уповноваженими особами Державної митної служби України за вхідним номером № 20187/11 від 30.07.2020.

Суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем порушена перевірка достовірності подання митної декларації позивача лише через два роки з моменту фактичного отриманні відповіді від Республіки Польща.

Разом із тим, колегія суддів звертає увагу, що підтвердження країни походження товару врегульовано главою 7 МК України, а також міжнародними договорами та угодами, укладеними Україною в установленому порядку.

Перевірка документу, що став підставою для отримання пільги по сплаті ввізного мита (код пільги 410) здійснена митними органами відповідно до положень ст. 45 Митного кодексу України, Протоколу І Угоди про асоціацію між Україною, з однієї сторони, та Європейським Союзом, Європейським Співтовариством з атомної енергії і їхніми державами-членами, з іншої сторони (далі - Угоди про асоціацію між Україною та Європейським Союзом), ратифікованої Законом України від 16.09.2014 №1678-VII, статей 31-32 Доповнення І до Регіональної конвенції про пан-євро-середземноморські преференційні правила походження, ратифікованої Законом України від 08.11.2017 №2187-VIІI.

Так, сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 №PL/MF/AN0034477 виданий 24.02.2019, а відповідь митних органів Республіки Польща, доведена листом Державної митної служби України від 27.06.2022 №15/15-03-01/7/2125, містить посилання на запит Державної митної служби України від 01.10.2021 №15/15-03-01/11/4303, який направлений з дотриманням визначеної процедури направлення документів на верифікацію та встановлених законодавством строків.

Перевірка вказаного сертифікату здійснена митними органами України та Республіки Польща в повній мірі з дотриманням чинного законодавства, а тому інформація та документи, отримані в ході такої перевірки є належними та допустимими доказами, що підтверджують в т.ч. наявність в діях позивача складу порушення митних правил.

Колегія суддів вважає помилковим посилання суду першої інстанції на те, що митним органам було відомо про непідтвердження преференційного походження вказаного товару відповідно до листа митних органів Республіки Польща від 08.07.2020 №0601-IGC.4331.3.2020.KD (вхідний Держмитслужби від 30.07.2020 №20187/11), а тому моментом виявлення порушення митних правил є саме 30.07.2020, з огляду на наступне.

29.11.2019 листом №20194/5/99-99-19-04-02-16 Державна митна служба України звернулась до митних органів Республіки Польща щодо верифікації деяких документів про походження товарів, зокрема це стосувалося лише 2 сертифікатів з перевезення (походження) товару форми EUR.1 №PL/MF/AN0171571 та №PL/MF/AN010174, які не мають жодного відношення до поставки товарів, яка фігурує в межах судової справи №712/6016/23.

В подальшому, митними органами Республіки Польща листом від 08.07.2020 №0601-IGC.4331.3.2020.KD повідомлено про те, що за сертифікатом з перевезення (походження) товару форми EUR.1 №PL/MF/AN010174 не підтверджено преференційне походження вказаного в ньому товару.

В подальшому, листом від 01.10.2021 №15/15-03-01/11/4303 Державна митна служба України звернулась до митних органів Республіки Польща щодо перевірки походження товарів згідно сертифікатів з перевезення (походження) товару форми EUR.1 та декларацій-інвойсів відповідно до списку «The list of enclosed proofs of origin».

На виконання вищевказаного звернення Державною митною службою України і було отримано лист митних органів Республіки Польща від 07.06.2022 №0601-IGC.4331.51.2021.KD (вхідний від 22.06.2022 №11864/11) щодо непідтвердження преференційного походження товару згідно сертифікату з перевезення (походження) товару форми EUR.1 №PL/MF/AN0034477 від 24.02.2019.

Зазначена інформація і була доведена до митних органів листом Державної митної служби України від 27.06.2022 №15/15-03-01/7/2125.

Вищезазначене випливає зі змісту листів від 29.11.2019 №20194/5/99-99-19-04-02-16, від 08.07.2020 №0601-IGC.4331.3.2020.KD, від 01.10.2021 №15/15-03-01/11/4303 та від 27.06.2022 №15/15-03-01/7/2125.

Таким чином, фіксуючи факт порушення митних правил протоколом від 21.11.2022 №0053/90200/22, митниця діяла в межах 6 місячного строку на накладення адміністративного стягнення.

Колегія суддів не погоджується з доводами позивача, що спірною постановою на позивача накладено штраф у завищеному розмірі (300% несплаченої суми митних платежів замість розміру від 50% до 150% несплаченої суми митних платежів), оскільки на момент винесення постанови Черкаської митниці в справі про порушення митних правил від 14.12.2022 №0053/90200/22, редакція ст.485 Митного кодексу України передбачала санкцію за порушення митного законодавства саме у розмірі 300% несплаченої суми митних платежів.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що строк притягнення позивача до адміністративної відповідальності, передбаченої ст. 485 МК України, не сплинув, стягнення накладено в межах строків, передбачених ст. 467 МК України, що у свою чергу передбачає можливість притягнення позивача до адміністративної відповідальності за порушення митних правил та накладення на нього адміністративного стягнення.

При винесенні постанови, уповноважена на те особа дала належну оцінку обставинам справи, врахувала, що з моменту виявлення порушення митних правил до винесення постанови про притягнення позивача до адміністративної відповідальності не минув строк, передбачений ст.467 МК України для накладення адміністративного стягнення, тому постанова у справі про порушення митних правил від 14.12.2022 №0053/90200/22 є правомірною і не підлягає скасуванню.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Черкаської митниці - задовольнити.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 липня 2023 року - скасувати та прийняти нову постанову, якою у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовити.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття. Касаційна скарга на рішення суду апеляційної інстанції подається безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.

Повний текст постанови виготовлено 02.11.2023.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма

В.О. Аліменко

Н.В. Безименна