Справа № 160/22512/23
Суддя: Неклеса Олена Миколаївна
Дата ухвалення: 2023-11-06 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Неклеса О.М., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТАЛІТА» до Волинської митниці про визнання протиправною та скасування картки відмови, визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості,-
До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «НАФТАЛІТА» (далі позивач, ТОВ «НАФТАЛІТА») до Волинської митниці (далі відповідач, митниця), в якій позивач просить:
- визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2023/032944.
- визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2023/000319/2 від 20.07.2023 р.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що оскаржувані рішення є протиправними, оскільки не містять передбачених законодавством відомостей про підстави невизнання заявленої митної вартості. Додатково представник позивача посилається на те, що вказані рішення були прийняти з порушенням визначеного законом порядку, без дотримання основних принципів митного регулювання: законності, визнання рівності та правомірності інтересів усіх суб`єктів господарювання.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 08.09.2023 року відкрито провадження в адміністративній справі. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.
10.10.2023 року відповідачем надано до суду відзив, в якому останній просив у задоволенні позову відмовити. У відзиві зазначено, що оскаржуване рішення є правомірним, оскільки в документах, які надані позивачем до митниці разом з митними деклараціями містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, яка сплачена та підлягала сплаті за ці товари, водночас декларантом не подано всіх додаткових документів, які витребувані контролюючим органом згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 Митного кодексу України.
Вивчивши та дослідивши всі матеріали справи та надані докази, а також проаналізувавши зміст норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, з`ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов наступних висновків.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 03.07.2023 року, між ТОВ «НАФТАЛІТА» (Україна) (далі за текстом Покупець) та компанією UAB «Naftalita» (Литва) (далі за текстом Продавець) укладений контракт № 8N (далі за текстом Контракт) відповідно до умов якого: продавець зобов`язується передати у власність Покупцеві, а Покупець зобов`язується прийняти у власність від Продавця на умовах FCA (Клайпеда, Литва) згідно з Правилами ІНКОТЕРМС в редакції 2020 року, змащувальні матеріали виробництва UAB «SCT Lubricants» (надалі іменуються "товари"), асортимент та кількість яких визначається відповідно до Додаткових(-ої) угод(-и) (надалі іменується "Додаток"), які(а) є невід`ємною частиною цього Договору, та сплатити за нього згідно умов цього Договору (пункт 1.1.).
Пунктом 5.2. передбачено, що виробником та вантажовідправником товарів є:
Reg. Address: Silutes pl. 119,
Пунктом 11.4. передбачено, що всі додатки, зміни, листи, акти будь-які інші документи до цього Договору є його невід`ємними частинами тільки у разі, якщо вони вчинені в письмовій формі і підписані обома Сторонами або уповноваженими представниками Сторін.
Додатком № 1 від 10.07.2023 р. до Контракту передбачено, що сторони узгодили поставку товару: на умовах СРТ (Україна, Христинівка) в редакції Incoterms 2020. Виписаний інвойс від 12.07.2023 № NFT 170752.
Товар був доставлений на митну територію України 15.07.2023 р. автотранспортом за CMR № 016539 від 12.07.2023 р.
Для належного митного оформлення зазначеного товару уповноваженою особою позивача, ФОП ОСОБА_1 на підставі Договору доручення №05/04/22-KCH/NFTL від 05.04.2022 р. - відповідачу, 15.07.2023 р., була подана митна декларація № UA205020 на товари:
1) масла гідравлічні з вмістом нафти або нафтопродуктів (вуглеводнів), отриманих з бітуміозних матеріалів не менш як 70%, мас.% в якості основного компоненту, не містить дисульфід молібдену, застосовуються у гідравлічних передачах автомобілів: арт. MN2102NF- ІВС, OLIT PRESS HYDRO 46 олива гідравлічна у пластикових бочках з металевим каркасом по 1000 літрів 15 шт.; являє собою в`язку рідину жовтого кольору. В`язкість кінематична при 100 град.С 7,03 сСТ; в`язкість кінематична при 40 град. С 45,32 сСТ; індекс в`язкості 113; температура спалаху у відкритому тиглі 216 град.С; температура застигання -35 град.С. Густина при +15 град. С складає 0,85 г/л.;
2) масла моторні з вмістом нафти або нафтопродуктів (вуглеводнів), отриманих з бітуміозних матеріалів не менш як 70%, мас.% в якості основного компоненту, не містить дисульфід молібдену, олива моторна мінеральна: арт. MN7406NF-IBC, OUT RUNHARD CD олива моторна мінеральна у пластикових бочках з металевим каркасом по 1000 літрів - 3шт.; являє собою в`язку рідину жовтого кольору. В`язкість кінематична при 100 град. С 13,82 сСТ; в`язкість кінематична при 40 град. С 107,23 сСТ; в`язкість динамічна сП при -20 град.С 6498; індекс в`язкості 129; температура спалаху у відкритому тиглі 226 град. С; лужне число 8,60мг KOH/g; температура застигання -28 град.С. Густина при +15 град.С складає 0,89 г/л.;
3) олива трансмісійна з вмістом нафти або нафтопродуктів (вуглеводнів), отриманих з бітуміозних матеріалів не менш як 70%, мас.% в якості основного компоненту, не містить дисульфід молібдену: що застосовуються у мостах та редукторах автомобілів: арт. MN2701NF- ШС, OLIT CARTER UTTO олива трансмісійна у пластикових бочках з металевим каркасом по 1000 літрів - 2шт. Являє собою в`язку рідину жовтого кольору. В`язкість кінематична при 100 град .С 10,41 сСТ; в`язкість кінематична при 40 град.С 58,94 сСТ; індекс в`язкості 167; температура спалаху у відкритому тиглі 220 град. С; температура застигання -45 град.С. лужне число 8,83 мг KOH/g; Густина при +15 град. С складає 0,87 г/л. арт. MN8106NF-IBC, OLIT CARTER 80W-90 олива трансмісійна у пластикових бочках з металевим каркасом по 1000 літрів - Зшт. Являє собою в`язку рідину жовтого кольору. В`язкість кінематична при 100 град.С 18,31 сСТ; в`язкість кінематична при 40 град.С 184,39 сСТ; індекс в`язкості 110; температура спалаху у відкритому тиглі 220 град. С; температура застигання -30 град. С. Густина при +15 град.С складає 0,89 г/л.
та перелік документів, визначених в гр.44 МД, а саме:
- рахунок-фактура (інвойс) № FAS 0110534 від 12.07.2023 року;
- рахунок-фактура (інвойс) № NFT - 170752 від 12.07.2023 року;
- автотранспортна накладна А № 016539 12.07.2023 року;
- сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 № А 023450 від 12.07.2023;
- зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу товарів (крім позначеного кодом 4104), подання якого для митного оформлення не супроводжується поданням пов`язаних з ним посередницьких (зовнішньоекономічних та/або внутрішніх) договорів № 8N від 03.07.2023 до 31.12.2025 ;
- доповнення до зовнішньоекономічного договору (контракту) Додаток № 1 від 10.07.2023;
- інші некласифіковані документи - паспорт якості OLIT RUNHARD CD від 12.07.2023;
- інші некласифіковані документи - паспорт якості OUT CARTER 80W - 90 від 12.07.2023;
- інші некласифіковані документи - паспорт якості OUT CARTER UTTO від 12.07.2023;
- договір про надання послуг митного брокера № 05/04/22-KCH/NFTL від 05.04.2022 року до 31.01.2024;
- договір (контракт) про перевезення № 386/231121-1 від 23.11.2021;
- інші некласифіковані документи - паспорт якості OUT PRESS HYDRO 46 від 12.07.2023;
- інші некласифіковані документи - специфікація по хімічному складу б/н від 12.07.2023;
- копія митної декларації країни відправлення № 23LTKC0100EK1E27F5 від 12.07.2023.
15.07.2023 р. засобами електронного зв`язку через АСМО (автоматизована система митного оформлення), від відповідача надійшов запит про надання додаткових відомостей та документів, наступного змісту:
«Встановлено, що документи, які подані для підтвердження заявленої митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять розбіжності. А саме: п.11.2 Контракту від 03.07.2023 №8N (далі- Контракт) передбачено, що жодна зі сторін не має права передавати свої права та зобов`язання за цим договором третій стороні без письмової попередньої на це згоди іншої сторони. При цьому, відправник товару відповідно до графи 1 CMR третя сторона- UAB "SCT Lubricants".
Номер рахунку продавця, вказаний в Контракті не відповідає номеру рахунку, вказаному в Інвойсі від 12.07.2023 № NFT- 170752 (далі- Інвойс).
Вартість товарів згідно інвойсу не відповідає вартості товарів в копії митної декларації країни відправлення.
В Інвойсі вказані умови поставки- СРТ Христинівка, а в п.1.1 Контракту та CMR- FCA Клайпеда.
Згідно п.5 cт. 54 МКУ митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару має право упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості.
Згідно ст. 54 МКУ митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товару зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товару шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. У зв`язку з тим, що документи подані для підтвердження митної вартості товарів не містять усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також містять розбіжності, необхідно згідно cm. 53 та cm. 54 МКУ в 10-ти денний термін надати:
1) документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваних товарів;
3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товарів та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезених товарів;
4) транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
5) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування;
6) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з контрактом про поставку товарів, митна вартість яких визначається;
7) виписку з бухгалтерської документації;
8) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс- листи) виробника товарів;
9) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товарів.
Згідно cт. 53 декларант за власним бажанням може подавати додаткові наявні документи для підтвердження заявленої ним митної вартості».
На запит позивачем були надані пояснення та наявний комплект документів, з переліку який запитував відповідач, зокрема:
- 3014 Прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 01/07/2023;
- 3004 Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги Serija PAS Nr 0038854 від 12.07.2023;
-3016 Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією висновок ТППУ про рівень цін 18/07/2023;
Того ж дня, 20.07.2023, відповідачем за результатами перевірки митної декларації та інших документів, наданих позивачем відповідно до Митного кодексу України, було відмовлено у митному оформленні (випуску) товарів, про що оформлено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA205050/2023/032944, відповідно до якої у митному оформленні (випуску) Товару відмовлено з причин відповідно до п.6 статті 54 Митного кодексу України № 4495-VI від 13.03.2012 року: неподання декларантом документів згідно з переліком, та відповідно до умов, зазначених у ст. 53 Митного кодексу України.
Відповідачем зазначено, що декларант не надав всі додаткові документи, для підтвердження митної вартості, а саме (відсутній висновок про вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями).
Також відповідачем винесено Рішення про коригування митної вартості № UA205050/2023/000319/2 від 20.07.2023.
Вважаючи, що рішення про коригування митної вартості товарів та картка відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення є протиправними та такими, що підлягають скасуванню, позивач звернувся до суду з цією позовною заявою.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно зі статтею 51 Митного кодексу України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.
Відповідно до частини 2 статті 52 Митного кодексу України у випадках, визначених цим Кодексом, для заявлення митної вартості товарів, що переміщуються через митний кордон України відповідно до митного режиму імпорту, митному органу, який проводить митне оформлення цих товарів, разом з митною декларацією та іншими необхідними для митного оформлення зазначених товарів документами в установленому порядку подається декларація митної вартості.
За приписами частини 8 статті 52 Митного кодексу України у декларації митної вартості наводяться відомості про метод визначення митної вартості товарів, числове значення митної вартості товарів та її складових, умови зовнішньоекономічного договору, що мають відношення до визначення митної вартості товарів, та надані документи, що підтверджують зазначене.
Відповідно до статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та (або) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Положеннями статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Статтею 52 Митного кодексу України визначено, що декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Частиною 2 статті 58 Митного кодексу України передбачено, що метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Відповідно до частин 4, 5 статті 58 МК України митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Згідно зі статтею 54 Митного кодексу України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
Відповідно до статті 55 Митного кодексу України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та(або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 6 статті 54 Митного кодексу України передбачено, що митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та(або) недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Аналіз наведених норм права дає можливість дійти висновку, що метод визначення митної вартості товару за ціною договору є основним. На підтвердження заявленої декларантом митної вартості товару, що визначена за першим методом, митному органу необхідно надати відповідні документи. При цьому, застосування кожного наступного методу у їх послідовності можливе лише у разі обґрунтованої та об`єктивної неможливості застосування попереднього методу.
В ході перевірки правильності визначення митної вартості товарів, Волинська митниця дійшла висновку про неможливість застосування методу за ціною договору, оскільки в ході перевірки правильності визначення митної вартості товару виявлені невідповідності та розбіжності у документах та відомостях, наданих до митного контролю, відсутність підтвердження числових значень складових митної вартості товару, ціни, що фактично сплачена.
Проте, суд вважає необґрунтованими висновки митного органу з огляду на наступне.
Як зазначалося вище, відповідно до статті 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та (або) бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Суд враховує, що орган доходів і зборів має повноваження на висунення письмової вимоги про надання додаткових документів у тому разі, коли у документах, поданих декларантом для митного оформлення наявні розбіжності, ознаки підробки або відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, наявні обґрунтовані підстави вважати, про наявність взаємозв`язку між продавцем і покупцем, який впливає на заявлену декларантом митну вартість.
Водночас, цим повноваженням митниці на витребування додаткових документів кореспондує обов`язок належним чином обґрунтувати наявність підстав вважати та належним чином обґрунтувати причини, з яких заявлена митна вартість не може бути перевірена на підставі документів, наданих декларантом разом із митною декларацією. І на підставі тих, що надані додатково з ініціативи декларанта чи на вимогу митного органу.
Посилання митного органу щодо неналежного відправника товару UAB "SCTLubricants" суд відхиляє, оскільки дана обставина не впливає на кількісні показники вартості товару. UAB "SCT Lubricants" не є стороною Контракту і виступає в контрактних відносинах лише як вантажовідправник зі сторони Продавця, їх зобов`язання за контрактом з відправки Товару і їх виконання - є зобов`язанням Продавця з організації поставки. Ця обставина прямо прописана в пункті 5.2. Контракту.
Щодо невідповідності рахунку продавця зазначеного в Контракті та зазначеному в інвойсі.
Відповідно до п. 4 Додатку №1 до Контракту, оплата за Товар здійснюється Покупцем на розрахунковий рахунок Продавця, на підставі рахунку-фактури (інвойсу).
Покупцем, на зазначені Продавцем в рахунку-фактурі (інвойсі) реквізити, було здійснено оплату Товару, про що Відповідачу надано відповідні документи. Спори щодо суми вартості товару між сторонами контракту відсутні.
Відповідно відсутні підстави вважати, що наведена «розбіжність» ставіть під сумнів вартість товару.
Щодо невідповідності умов поставки.
Умови поставки - СРТ Христинівка, визначені для відносин сторін UAB «Naftalita» (Литва) та ТОВ «НАФТАЛІТА» (Україна) в: Контракті № 8 N від 03.07.2023 р. (пункт 11.4) через Додаткову угоду № 1 від 10.07.2023 р. та Інвойс від 12.07.2023 р. № NFT - 170752. Відомості про ці документи містяться в графі 19 CMR.
Ціна товару в митній декларації вказана на умовах FCA, ціна товару в інвойсі вказана на умовах СРТ, тобто до ціни FCA були додані транспортні витрати.
CMR - складалася вантажовідправником UAB "SCT Lubricants" який зазначив умови FCA Клайпеда (умови передачі товару від UAB «SCT Lubricants» (Литва) до UAB «Naftalita» (Литва) за інвойсом FAS0110534 від 12.07.2023 р., зазначеним в графі 5 CMR.
На підтвердження контрактної ціни та митної вартості товару Відповідачу, відповідно до запитаного ним переліку документів були надані зокрема, як зазначалося вище:
- Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від виконавця договору (контракту) про транспортно-експедиційні послуги Serija PAS Nr 0038854 від 12/07/2023.
- Висновок про вартісні характеристики товару, підготовлений спеціалізованою експертною організацією висновок ТППУ про рівень цін 18/07/2023.
- Прейскурант (прайс-лист) виробника товару від 01/07/2023.
Крім того, контрактна ціна товару визначена Додатком № 1 від 10.07.2023 р. до контракту № 8 від 03.07.2023р. між UAB "NAFTALITA" (Литва) та ТОВ «НАФТАЛІТА» та інвойсом від 12.07.2023 № NFT - 170752 між UAB "NAFTALITA" (Литва) та ТОВ «НАФТАЛІТА».
Із вказаних документів слідує, що контрактна ціна товару, заявлена при митному оформленні товару відповідає умовам договору між UAB "NAFTALITA" (Литва) та ТОВ «НАФТАЛІТА».
Всі заявлені транспортні витрати підтверджені належними документами.
Надані документи у свої сукупності підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації товару.
Щодо тверджень митниці відносно ненадання: висновку про вартісні характеристики товару, підготовленого спеціалізованою експертною організацією, то вони також є необґрунтованими, оскільки згідно з ч. 3 ст. 53 МК України надання додаткових документів на вимогу митниці не є безумовним обов`язком декларанта. Умовою виконання вимоги митниці є наявність додаткових документів у підприємства. У декларанта відсутні зазначені митницею документи. Крім того, відповідно до ч.2 ст.53 МК України дані документи не відносяться до документів, які повинні надаватись для підтвердження митної вартості товарів, тому вимоги митниці про їх надання є протиправними.
Суд враховує правову позицію Верховного Суду у постановах від 08 жовтня 2019 року у справі №803/776/17, від 11 червня 2020 року у справі №815/5597/17, що декларант повинен підтвердити лише ті факти, які пов`язані з витратами (складовими), які входять до митної вартості товару відповідно до умов поставки. Натомість, у тому випадку, коли відповідач стверджує, що декларантом понесені додаткові витрати, що впливають на митну вартість товару, він повинен довести наявність цих фактів.
В даному випадку відповідачем наявність цих фактів не підтверджена.
Крім того, митний орган не виконав обов`язку щодо наведення у рішеннях про коригування митної вартості товарів порівняння характеристик оцінюваного товару та характеристик товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості за резервним методом.
Судом також враховано, що в спірному рішення митним органом не було підтверджено належними доводами наявність у поданих позивачем документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за цей товар; не спростована правильність визначення митної вартості позивачем за основним методом; не доведена наявність належних підстав для коригування митної вартості відповідачем.
Таким чином, суд приходить до висновку, що митний орган в ході судового розгляду не навів переконливих аргументів, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за ці товари та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом, не обґрунтував висновки належними та беззаперечними доказами для виникнення правових підстав по застосуванню другорядного методу.
Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23.03.2006 №3477-ІV суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.
Більш того, суд звертає увагу, що Верховний Суд у справі №815/1670/17 зазначив, що в силу частини другої статті 55 МК України та вимог наказу Міністерства фінансів України №598 від 24.05.2012 «Про затвердження форми рішення про коригування митної вартості товарів, Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів та Переліку додаткових складових до ціни договору» - рішення про коригування митної вартості товару повинно містити обґрунтування причин, через які митна вартість імпортованих товарів не може бути визначена за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, а також обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Зазначення в рішенні лише формальних посилань на неможливість перевірки задекларованої митної вартості суперечить наведеним вимогам законодавства.
З огляду на викладене, з урахуванням правових висновків Верховного Суду, суд приходить до висновку про протиправність спірного рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205050/2023/000319/2 від 20.07.2023 р. та наявність підстав для його скасування.
Водночас, згідно з частин першої, другої статті 256 МК України відмова у митному оформленні - це письмове вмотивоване рішення органу доходів і зборів про неможливість здійснення митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через невиконання декларантом або уповноваженою ним особою умов, визначених цим Кодексом.
У рішенні про відмову у митному оформленні повинні бути зазначені причини відмови та наведені вичерпні роз`яснення вимог, виконання яких забезпечує можливість митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення. Зазначене рішення повинно також містити інформацію про порядок його оскарження.
Відповідно до частини сьомої статті 54 МК України, у разі, якщо під час проведення митного контролю орган доходів і зборів не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
З тлумачення даних норм у їх системному зв`язку між собою та з положеннями пункту 2 частини шостої статті 54, частини третьої статті 53 МК України, вбачається що відмова у митному оформленні має бути аргументованою невиконанням вимог, що пов`язані саме з тими недоліками, у зв`язку з якими органом доходів і зборів витребувані додаткові документи.
Аналогічний правовий висновок здійснений Верховним Судом у постанові від 06 березня 2018 року по справі №815/3142/17.
Оскільки прийняття оскаржуваної картки відмови обґрунтовано митним органом як наслідок прийняття спірного рішення про коригування митної вартості, то суд приходить до висновку про необхідність визнання протиправними та скасування прийнятої Волинською митницею картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2023/032944.
Відповідно до ч.2 ст. 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень, адміністративні суди перевіряють: чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України; з використанням повноважень з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії): безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи несправедливій дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Частиною 1 ст. 6 КАС України передбачено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Згідно з ч. 1 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування.
Згідно з ч. 2 ст.73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 1 ст. 77 КАС України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Відповідно до ч.2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Надані позивачем документи у своїй сукупності підтверджують заявлену підприємством митну вартість та її складові частини, не мають розбіжностей, відомості про визначення митної вартості в цих документах є достовірними, базуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню. Водночас, відповідачем не доведено правомірності та обґрунтованості прийняття спірних рішень.
За наведених обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст. ст. 2, 5,72, 77,241, 243-246, 257, 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд,-
Визнати протиправною та скасувати Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2023/032944.
Визнати протиправним та скасувати Рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2023/000319/2 від 20.07.2023 р.
Звернути увагу учасників справи, що відповідно до частини 7 статті 18 Кодексу адміністративного судочинства України особам, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, суд вручає будь-які документи у справах, в яких такі особи беруть участь, виключно в електронній формі шляхом їх направлення на офіційні електронні адреси таких осіб, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Повний текст рішення складено та підписано 06.11.2023 року.

Суддя О.М. Неклеса