Справа № 140/22180/23
Суддя: Мачульський Віктор Володимирович
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року ЛуцькСправа № 140/22180/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого-судді Мачульського В.В.,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів,

ВСТАНОВИВ:

Фізична-особа підприємець ОСОБА_1 (далі позивач, ФОП ОСОБА_1 ) звернулася з позовом до Волинської митниці (далі відповідач, митниця) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості №UA205030/2023/000143/2 від 01.08.2023.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 01.08.2023 відповідно до контракту від 17.11.2020 № К2020-1 з додатками, укладеного між ФОП ОСОБА_1 та фірмою «AVISO LOGISTICS sp.z.o.o» (Республіка Польща), на митну територію України позивачем ввезено сировину: зношені автомобільні шини для легкових автомобілів у кількості 1505 шт., вагою 11740 кг, відповідно, для подальшої їх переробки, відновлення протектора.

З метою митного оформлення ввезеного товару було подано до митного органу митну декларацію (далі - МД) від 01.08.2023 23UA36U6, у яких митна вартість визначена за ціною договору щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), тобто за основним методом визначення митної вартості товарів.

Проте, при митному оформленні зазначеного товару Волинською митницею 01.08.2023 винесено картку відмови №UA205030/2023/000472 та рішення коригування митної вартості №UA205030/2023/000143/2.

Відповідач рішення про коригування митної вартості товарів №UA205030/2023/000143/2 мотивував наявністю розбіжностей у поданих до митного оформлення документах зокрема зазначив: «митна вартість товарів, які ввозяться на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом, та містять наступні розбіжності:- Рахунок-фактура від 25.07.2023 №69/07/2023 не містить підписів отримувача»

Позивач не погоджується із оскаржуваним рішенням, з огляду на таке.

Рахунок-фактура 69/07/2023 від 25.07.2023 (додаток №6) виставлена продавцем відповідно до Контракту № К2020-1 від 17.11.2020 (додаток №5) для здійснення оплати за придбаний товар. Даний документ виставляється без підпису покупця про що зазначено у самій фактурі «Faktura bez podpisu odbiorcv». (Рахунок-фактура без підпису одержувача) відтак вимагання митниці підпису на фактурі від 25.07.2023 №67/06/2023 (додаток№6) є безпідставним.

Необов`язковість підпису у рахунках, що застосовуються у ЗЕД зазначено в Рекомендаціях Європейської економічної комісії ООН від 29.03.2001 №18 «Заходи про спрощенню процедур міжнародної торгівлі» (ECE/TRADE/271). У них рекомендується по можливості уникати внесення підписів «від руки» на паперових документах - як наслідок, при митному оформленні рахунок може прийматися без підпису.

Про це вказано також в листі Державної митної служби від 01.03.2011 №11/3- 10.10/3339-ЕП «Щодо необхідності наявності підпису особи на рахунках», у якому митний орган погоджується з позиціями вищенаведених Рекомендацій №18.

З огляду на вище викладене вважає розбіжності, які зазначені в оскаржуваних рішеннях, безпідставними, а наданими документами повністю підтверджується фактична заявлена вартість імпортованого товару.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду 16.08.2023 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у даній справі, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.114).

Відповідач у поданому відзиві (а.с.125-131) позовні вимоги ФОП ОСОБА_1 не визнав вважає їх безпідставними та вказує, що під час здійснення митного контролю за правильністю визначення митної вартості товару з врахуванням поданих разом з МД документами, було встановлено розбіжності.

Відповідно до МД від 01.08.2023 23UA36U6 встановлено наступне: у рахунку-фактурі від 25.07.2023 №69/07/2023 року, а зокрема, відсутність підписів отримувача.

Також відповідач звертає увагу суду, що за МД від 01.08.2023 23UA36U6, відбулося автоматичне спрацювання профілів ризику АСУР. Зважаючи на вказане та згідно вимог наказу ДМСУ від 01.07.2021 №476 «Про затвердження Методичних рекомендацій щодо роботи посадових осіб митних органів з аналізу, виявлення та оцінки ризиків при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів, які переміщуються через митний кордон України» (далі Методичні рекомендації №476) та згідно ст.53-54 МК України декларанту було запропоновано надати в 10-денний термін додаткові документи.

Проте декларантом надано заяву від 01.08.2023 №1 про відсутність можливості надати додаткові документи.

Оскільки позивач не надала додаткові документи на спростування встановлених митницею розбіжностей, відповідач вважає прийняте рішення про коригування митної вартості товару №UA205030/2023/000143/2 від 01.08.2023 таким, що прийняте у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому є законним та обґрунтованим.

З наведених підстав просив в позові відмовити.

Ухвалою Волинського окружного адміністративного суду від 29.08.2023 відмовлено в задоволенні заяви Волинської митниці про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін (а.с.160).

У відповіді на відзив (а.с.161-164) ФОП ОСОБА_1 не погодилася з доводами відзиву з підстав, наведених у позовній заяві.

Інших заяв по суті справи від сторін не надходило. Сторони скористались своїм правом щодо подачі заяв по суті справи.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних мотивів та підстав.

Суд встановив, що 17.11.2020 між фірмою «AVISO LOGISTICS sp.z.o.o» (Республіка Польща), як продавець, та ФОП ОСОБА_1 , як покупець, було укладено Контракт №К2020-1 з додатками №1, №2, №3, №4, №5, №6 та №7 (а.с.16-21), відповідно до пункту 1.1 якого продавець зобов`язується продавати, а покупець приймати та оплачувати автомобільні шини, які були у використанні (товар), в кількості та асортименті, за цінами, які вказані в Додатках, специфікаціях, які становлять невід`ємну частину цього договору. Товар надходить окремими партіями і оплачується покупцем відповідно до інвойсів, що виставляються продавцем на кожну партію товару (п.1.2 цього Контракту).

Згідно з пунктом 2.1, 2.4, 3.1 Контракту ціна товару, що продається за цим Контрактом, встановлюється в ЄВРО і вказується в специфікаціях, які становлять невід`ємну частину цього договору; кількість товару за цим Контрактом 1200000 шт, 10000 тон; умови поставки товару за даним Контрактом FCA-Люблін, згідно з Міжнародними правилами тлумачення торгових термінів (Incoterms 2000).

Поставка здійснюється з наданням наступних супроводжуючих документів: CMR, експортний інвойс (п.3.5 Контракту).

17.11.2020 додатком №1 до Контракту №К2020-1 від 17.11.2020 сторони визначили специфікацію, додатком №2 від 10.05.2021 внесли зміни до даного Контракту: пункт 2.4 набув змісту: кількість товару за цим Контрактом 800000 шт, а п.2.5 виключено, та специфікація набула іншого вигляду.

Крім того, були укладені додаток №3 від 11.08.2021, №4 від 20.09.2021, №5 від 14.01.2022, №6 від 29.08.2022 до Контракту, якими вносилися певні зміни у Контракт, зокрема, додатком №4 пункт 3.1. Контракту викладено в такій редакції: «умови поставки товару за даним Контрактом FCA-Wurzburg, згідно з Міжнародними правилами тлумачення торгових термінів (Incoterms 2000)».

01.08.2023 для митного оформлення ввезеного на територію України товару: «шини пневматичні гумові, що використовувались, із зношеним протектором, до легкових автомобілів, в кількості 1505 штук. Вага нетто 11740 кг. Призначені виключно для відновлення протектора гумових шин і покришок. Використання даних шин за призначенням в наявному стані є небезпечним в зв`язку з надмірним зносом, нерівномірним зносом, різним періодом виготовлення та неоднаковим малюнком протектора шин. Торгівельна марка відсутня. Виробник: немає даних. Країна походження: EU»), подано відповідачу МД від 23UA36U6, згідно з якою відповідно до графи 42 ціна товару становить 752,50 євро, а згідно граф 12, 43 митна вартість товару визначена за першим (основним) методом у сумі 70343,96 грн, до якої також було включено витрати на транспортування товару до кордону України (а.с.14, 99).

До митної декларації від 01.08.2023 23UA36U6 додано: контракт № K2020-1 від 17.11.2020 з додатками №1-7; Faktura 69/07/2023 від 25.07.2023 продавця; платіжна інструкція оплати продавцю 75JBKLN8 та протокол оплати NJBKLN88O7T3AHS від 08.08.2023 відповідно до Faktura 69/07/2023 від 25.07.2023 та Контракту № K2020-1 від 17.11.2020, не подавались, так як оплата за товар здійснювалась після розмитнення; автотранспортна накладна CMR №040960 від 25.07.2023; експортна декларація 23PL301010E1034766 від 28.07.2023; експортна декларація вивозу товару 23IE529-2260313 від 28.07.2023; висновок судового експерта Білобран С.З. №21/1/209 від 14.05.2021; висновок експерта Волинської торгово-промислової палати №В-574 від 27.05.2021 стосовно вартості б/в шин по контракту К2020-1 від 17.11.20; висновок Міндовкілля на ввіз шин №12625-23 від 17.02.2023; заявка на транспорт №6 від 25.07.2023 до договору з перевізником ТзОВ «ВестАвтоТрейд»; договір з перевізником ТзОВ «ВестАвтоТрейд» про міжнародне перевезення вантажів; рахунок на оплату Фактура В-00000615 від 25.07.2023 за транспортні послуги від перевізника; оплата перевізнику - платіжна інструкція 199 від 27.07.2023; довідка перевізника №60 від 25.07.2023 про розподіл транспортних витрат; договір з ТзОВ «Термінал БК» №5/21 від 11/05/21; заява брокера №1 від 01.08.2023. Та документи надані мною за власним бажанням відповідно до п.3 ст 52 МКУ, що підтверджують заявлену митну вартість, а саме: контракт продавця Sp. z o.o. «AVISO LOGISTICS» з третіми особами № D-5 від 22.11.2021; специфікація третіх осіб №1 від 22.11.2021 до контракту № D-5 від 22.11.2021; комерційна пропозиція третіх осіб № D-5 від 22.11.2021; рахунок продавцю від третіх осіб RE25 від 25.07.2023 на 526.75 євро; оплата третім особам від продавця Sp. z o.o. «AVISO LOGISTICS» 0004658 від 27.07.2023; установчі реєстраційні документи третіх осіб «Burd Export Tyres» Nr 012 GewA 1; договір Д-10 від 10.01.2022 на поставку давальницької сировини; договір №3 від 10.03.2021 безоплатного користування майном (позички); дозвіл №7 від 29.09.2020 року на викиди забруднюючих речовин виданого Управлінням екології та природних ресурсів Волинської обласної державної адміністрації підприємцю ОСОБА_2 ; витяг з проекту обґрунтування обсягу викидів для отримання дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами; технологічний регламент №Р-2022.1 від 25.01.2023 (опис технологічного процесу відновлення шин); відомості про наявність матеріально-технічної бази та довідка про власність обладнання №3,4 від 25.01.2023; зобов`язанням ФОП ОСОБА_2 №5 від 25.01.2023; зобов`язанням ФОП ОСОБА_1 №6 від 25.01.2023; виписка з ЄДР код. від 04.06.2019р. та Витяг з реєстру платників єдиного податку. Реєстраційний номер 145. ФОП ОСОБА_1 ; свідоцтво про Державну реєстрацію серія В01 № 441674 та свідоцтво платника податку серія НОМЕР_1 фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 ; Karta Charakterystyki видана постачальником продукції (Паспорт безпеки хімічної продукції); звіт центру превентивної медицини Державного управління справами №17 від 21 січня 2021 року; експертний висновок Волинської ТПП № В-1185 від 23.11.2020 щодо коду УКТ ЗЕД; витяг з веб-ресурсу польського сайту httpswww.olx.pl інтернет-майданчик https://www.olx.pl/oferty/q-oddam-za-darmo-opony/ від 11.10.2022 року; фото технологічного процесу переробки зношених (б/в) автомобільних шин гарячим методом відновлення протектора; обґрунтування імпорту б/в шин №1 від 07.03.2023 року; рішення судів; повідомлення митниці №7.3-153258 від 25.02.2022 стосовно митної вартості шин відновлених та шин бв.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товарів, заявлених до митного оформлення, в електронних повідомленнях декларанту митницею запропоновано подати такі документи:

1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається;

2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом);

3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);

4) виписку з бухгалтерської документації;

5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів;

6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару;

7) копію митної декларації країни відправлення;

8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

При цьому направлення зазначених вимог щодо надання додаткових документів відповідач мотивував тим, що під час опрацювання документів, поданих для підтвердження митної вартості товару, встановлено такі розбіжності:

- у рахунку-фактурі №69/07/2023 від 25.07.2023 вартість товару вказана 752,50 євро або 3349,90 польських злотих, згідно митної декларації країни експорту 23PL301010E1034766 від 28.07.2023 вартість товару становить 752,50 євро (а.с.22-26).

На електронні повідомлення митниці декларант подав заяву від 01.08.2023 №1, в якій просив випустити товар у вільний обіг за поданими нею документами не враховуючи десятиденний термін … митному органу будуть надані додаткові документи для підтвердження заявленої митної вартості товарів, що декларуються, відповідно до вимог п.8 ст.55 МК України протягом 80 днів (а.с.98).

Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів від №UA205030/2023/000143/2 від 01.08.2023 (а.с.13).

У графі 33 оскаржуваних рішень зазначено, зокрема, що: митна вартість товарів не може бути визнана за вибраним декларантом методом у зв`язку із тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості товарів, містять розбіжності: рахунок-фактура від 25.07.2023 №69/07/2023 не містить підписів отримувача, а також подано заяву про відсутність таких документів; рівень митної вартості визначено згідно з рівня на подібні товари за ЄАІС Держмитслужби, а саме товар 1 за МД №UA305160/23/15678 від 12.05.2023 на рівні 8,92 Євро/шт.

Одночасно із прийняттям рішень про коригування митної вартості товарів Волинська митниця видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску транспортних засобів комерційного призначення від 01.08.2023 №UA205030/2023/000472 (а.с.11).

Товар було випущено у вільний обіг за МД №23UA79U1 від 01.08.2023 (а.с.15).

Не погодившись з прийнятим рішенням №UA205030/2023/000143/2 від 01.08.2023, ФОП ОСОБА_1 звернулась із позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України визначено обов`язок органів держаної влади та органів місцевого самоврядування, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються Митним кодексом України та іншими законами України.

Статтею 49 МК України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Відповідно до частини першої статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як передбачено частинами другою - третьою статті 53 МК України, документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Частинами першою - третьою статті 54 вказаного Кодексу визначено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої, п`ятої, шостої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду. Декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митного органі. На вимогу декларанта консультації проводяться у письмовому вигляді.

Згідно з частинами першою, другою статті 57 вказаного Кодексу передбачено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).

За приписами частин першої, другої статті 64 МК України у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58 - 63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GATT). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

На думку суду, виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів, відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості товарів, з огляду на таке.

Судом встановлено, що як до митного оформлення, так і до суду позивач надала передбачені статтею 53 МК України документи, які підтверджують задекларовану митну вартість.

Зокрема, по МД 01.08.2023 23UA36U6 вартість товару - зношені автомобільні шини для легкових автомобілів у кількості 1505 шт., вагою 11740 кг, підтверджується рахунком-фактурою (інвойс) №69/07/2023 від 25.07.2023, у якому вказана назва товару, вага (11740 кг) та кількість (1505 шт.), ціна (0,50 євро/шт.) та загальна вартість товару (752,5 євро), а також наявне зауваження такого змісту: «умови поставки товару згідно договору №К2020-1 від 17.11.2020 FCA-Вюрцбург-Німеччина відповідно до Міжнародних правил пояснень комерційних умов (Інкотермс 2000); товар завантажується продавцем; термін поставки 14 днів, рахунок-фактура без підпису одержувача» (а.с.22); платіжною інструкцією від 08.08.2023 №75JBKLN8 на суму 752,5 євро (а.с.23); банківським платіжним документом від 08.08.2023 на суму 752,5 євро (а.с.23-зворот).

Суд зазначає, що в порядку частини третьої статті 53, пункту 2 частини п`ятої статті 54 МК України відповідач має право запитувати від декларанта лише ті документи, які необхідні для підтвердження заявленої митної вартості.

Декларант при митному оформленні імпортованого товару зобов`язаний надати документи за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України. Контролюючий орган вправі витребувати додаткові документи на підтвердження задекларованої митної вартості у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що є обов`язковою обставиною, з якою закон пов`язує можливість витребування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення митної вартості товару. Такі сумніви можуть бути зумовлені, зокрема неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, результату митного огляду цього товару, порівнянням заявленої митної вартості з митною вартістю ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено.

Разом з тим, повноваження контролюючого органу витребувати додаткові документи стосується тільки тих документів, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всіх, передбачених статтею 53 МК України, документів. Ненадання декларантом витребуваних контролюючим органом документів може бути підставою для коригування митної вартості у випадку, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнівів щодо достовірності наданої декларантом інформації.

Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК України Верховний Суд зробив в ряді постанов, зокрема в постановах від 27.03.2020 (справа №540/2605/18), від 06.05.2020 (справа №140/1713/19), від 21.10.2021 (справа №420/4820/19).

На думку суду, оскаржуваному рішенні відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності у поданих декларантом документах впливають на митну вартість товарів, та суд вважає, що розбіжності, про які зазначено у цих рішеннях про коригування митної вартості товару, не можуть впливати на митну вартість товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.

Так, У графі 33 оскаржуваних рішень зазначено, зокрема, що: митна вартість товарів не може бути визнана за вибраним декларантом методом у зв`язку із тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості товарів, містять розбіжності: рахунок-фактура від 25.07.2023 №69/07/2023 не містить підписів отримувача.

Разом з тим, суд звертає увагу, що у рахунку-фактурі (інвойсі) від 25.07.2023 №69/07/2023 наявне зауваження про те, вказаний документ видано без підпису одержувача. На думку суду, відсутність у рахунку-фактурі підписів та відбитків печаток покупця товару ФОП ОСОБА_1 не дає правових підстав не брати до уваги вказаний документ, оскільки на ньому наявний підпис, печатка продавця товару та застереження щодо видачі документу без підпису одержувача, при цьому, вказаний рахунок-фактура узгоджується з іншими поданими до митного оформлення документами на підтвердження заявленої митної вартості.

З урахуванням вищенаведеного, відсутні підстави ставити під сумнів митну вартість товару, визначену декларантом, оскільки така вартість підтверджується поданими до митного оформлення документами, у яких відсутні розбіжності щодо вартості товарів, ознаки підробки та вони містять достатньо відомостей щодо ціни товару.

Як уже було зазначено судом, декларантом до кожної митної декларації були надані інвойси, за якими здійснювалась відповідна операція, у яких встановлена ціна товару.

З урахуванням наведеного, суд вважає, що митний орган не виконав обов`язку щодо зазначення конкретних обставин, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а вказані відповідачем сумніви не можна визнати обґрунтованими, позаяк суду не надані докази того, що подані декларантом документи містять розбіжності, у них наявні ознаки підробки або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що підлягає сплаті за ці товари. Відтак, суд погоджується із доводами позивача про те, що декларантом було подано усі документи, що підтверджують правомірність декларування товару за основним (першим) методом, та які чітко ідентифікують придбаний товар, містять об`єктивні та достовірні дані, не містять дефектів та підтверджують числові значення, зазначені в МД, у зв`язку із чим відповідач безпідставно не визнав заявлену декларантом митну вартість та витребував додаткові документи у декларанта, а у подальшому, у зв`язку із неподанням додаткових документів, прийняв оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів.

Митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості (частина шоста статті 54 МК України).

Вказані правові висновки підтверджуються чіткою та послідовною практикою Верховного Суду, яка наведена, зокрема, у постановах від 12.03.2020 у справі №804/6243/14, від 07.05.2020 у справі №1.380.2019.00162, від 02.03.2021 у справі №380/842/20. У цих рішеннях суду касаційної інстанції також зазначено, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.

На думку суду, в оскаржувані рішенні про коригування митної вартості товарів відсутнє належне обґрунтування того, що виявлені митним органом розбіжності впливають на митну вартість товарів, та суд вважає, що вказані вище розбіжності не можуть впливати на митну вартість товару та не могли бути правовою підставою для витребування відповідачем додаткових документів у декларанта.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості спірних товарів, оскільки позивач надав передбачені чинним законодавством документи, які підтверджують митну вартість товару, що ввозиться, та дають можливість визначити митну вартість товару за ціною договору шляхом застосування першого методу. При цьому обов`язком митного органу у разі незгоди із заявленою декларантом митною вартістю є проведення консультацій з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості та послідовний вибір методів з обґрунтуванням причин неможливості застосування кожного з попередніх методів.

Однак, попри формальну вказівку в оскаржуваному рішенні про проведення таких консультацій, митним органом не надано належних доказів про проведення процедури консультацій з декларантом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості товарів, а лише надіслано декларанту в електронному вигляді повідомлення-вимогу про надання додаткових документів, та в подальшому прийняті оскаржувані рішення про коригування митної вартості товарів.

Відповідно до змісту частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Жодних доказів щодо прийняття оскаржуваних рішень саме з названих у відзиві підстав відповідачем не надано.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія).

Натомість, з огляду на приведені судом фактичні обставини справи, суд зазначає, що оскаржувані рішення про коригування митної вартості та дії відповідача, які їм передували, не відповідають таким критеріям, як: використання повноваження відповідача з метою, з якою це повноваження надано; безсторонність (неупередженість), добросовісність, розсудливість з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); пропорційність, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія). При цьому, зміст оскаржуваного рішення не містить всіх обов`язкових відомостей, визначених підпунктами 1-4 частини другої статті 55 МК України.

Підсумовуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про те, що відповідач належними та допустимими доказами не довів факт порушення позивачем вимог митного законодавства при визначенні митної вартості товару, а відтак оскаржуване рішення від №UA205030/2023/000143/2 від 01.08.2023 слід визнати протиправними та скасувати.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Суд звертає увагу, що за подання даного позову позивач сплатила судовий збір в сумі 2684,00 грн згідно із платіжним дорученням від 08.08.2023 №207 (а.с.9).

Разом з тим, ціною позову у цій категорії справ у вимогах майнового характеру є різниця між податками, нарахованими на митну вартість товару, заявлену декларантом, та податками, нарахованими на митну вартість, визначену митницею (вказану правову позицію викладено в ухвалі Верховного Суду від 31.07.2019 у справі № 804/2035/17).

За МД №23UA79U1 від 01.08.2023 (а.с.15), за якими товар випущено у вільний обіг, вбачається, що різниця між сумами мита та ПДВ, що підлягали сплаті згідно з митною вартістю, розрахованою декларантом, та митною вартістю, розрахованою митним органом в оскаржуваних рішеннях, становить 150717,54 грн. Відтак, розмір судового збору за подання цього позову становить 1507,18 грн. (150717,54 грн х 1% = 1507,18 грн).

Отже, на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідача необхідно стягнути судовий збір в сумі 1507,17 грн, а решту судового збору в сумі 1176,82 грн може бути повернуто ухвалою суду позивачу за його окремо поданим клопотанням, на підставі статті 7 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 №3674-VI.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, на підставі Митного кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до Волинської митниці (44350, Волинська область, Ковельський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, будинок 3, код ЄДРПОУ ВП 43958385) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів задовольнити повністю.

Визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205030/2023/000143/2 від 01.08.2023.

Стягнути на користь фізичної-особи підприємця ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці судові витрати в сумі 1507,18 грн (одна тисяча п`ятсот сім гривень вісімнадцять копійок).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Суддя В.В. Мачульський