Справа № 520/15236/23
Суддя: Рубан В.В.
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

31 жовтня 2023 року № 520/15236/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Рубан В.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд.16,м. Київ,04053, ) про зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд, з урахуванням уточнень:

- дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у призначенні пенсії за віком, та не врахуванні довідок від 20.04.2023 року №186 та №187 Міжрегіонального комерційного архіву у формі приватного підприємства для призначення ОСОБА_1 пенсії за віком - визнати протиправними та скасувати його;

- зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити пенсію ОСОБА_1 за віком з урахуванням наданих довідок та виплатити неотриману пенсію з 01.05.2023р.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 21.04.2023 року позивачка звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області з заявою про призначення пенсії за віком з уточнюючою довідкою. Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві відмовлено в призначені пенсії. Позивачка вважає такі дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві протиправними, у зв`язку з чим звернулась до суду з даним позовом.

Відповідачем -1 надано відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позовних вимог в повному обсязі, просить відмовити в їх задоволенні.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи адміністративного позову, суд дійшов наступного.

21.04.2023 (у віці 60 років 7 місяців) позивач звернулась до Головного управління Пенсійного фонду в Харківській області із заявою про призначення пенсії за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» після досягнення нею віку 60 років та за наявності страхового стажу не менше 29 років (на підставі рядку 4 абз. 2 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).

У зв`язку із впровадженням постановою правління Пенсійного фонду України «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України» від 16.12.2020 № 25-1 принципу екстериторіальності при визначенні органу Пенсійного фонду України, що розглядає звернення і призначає пенсію, заява ОСОБА_1 про призначення пенсії направлена для опрацювання до Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві.

Рішенням Головного управління Пенсійного фонду в м. Києві про відмову в призначенні пенсії від 28.04.2023 №87 у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» відмовлено у зв`язку з відсутністю страхового стажу - 29 років.

В оскаржуваному індивідуальному акті зазначено, що не зараховано до загального страхового стажу період роботи з 13.02.1989 по 02.04.1992 згідно трудової книжки НОМЕР_1 , оскільки запис про звільнення не завірений підписом посадової особи, що є порушенням вимог «Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників», а в довідці від 20.04.2023 №186 відсутні накази про прийняття та звільнення.

Позивач зазначає, що наявність трудового стажу у неї підтверджено записами у трудовій книжці, яка є основним документом.

Надаючи правову оцінку, суд повідомляє наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини 1 статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Підпунктами 4, 23 частини 1 Європейської соціальної хартії від 03 травня 1996 року, ратифікованої Законом України Про ратифікацію Європейської соціальної хартії (переглянутої) № 137-V 14 вересня 2006 року визначено, що всі працівники мають право на справедливу винагороду, яка забезпечить достатній життєвий рівень для них самих та їхніх сімей та кожна особа похилого віку має право на соціальний захист.

Статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення передбачено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ч. 1,2 ст. 24 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок. Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - па підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Згідно зі статтею 62 Закону України Про пенсійне забезпечення, п.п. 1, 2. 27 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, а в разі відсутності її чи відповідних записів у ній наявність трудового стажу підтверджується в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Судом встановлено, що трудова книжка позивача містить записи про період роботи з 13.02.1989 по 02.04.1992.

Виходячи з вищевикладеного, суд наголошує, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність підпису посадової особи в трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відтак, суд приходить до висновку, що відповідач приймаючи рішення про відмову в призначенні пенсії позивачу та не зарахування до стажу роботи період з 13.02.1989 по 02.04.1992 не врахував всіх обставин, які мають значення для прийняття вказаного рішення, отже воно є необґрунтованим, та відповідно, підлягає скасуванню, з огляду на що, на підставі положень ч. 2 ст. 9 КАС України, наявні підстави для виходу за межі позовних вимог та задоволення позову, в цій частині, шляхом визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 28.04.2023 №87.

Щодо позовних вимог про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити пенсію ОСОБА_1 за віком з урахуванням наданих довідок та виплатити не отриману пенсію з 01.05.2023р., суд зазначає наступне.

Враховуючи, що відповідачем в даному випадку загальний стаж позивача, який дає право на призначення пенсії не обраховувався, а суд не може перебирати на себе функцій суб`єкта владних повноважень в реалізації відповідних управлінських функцій і вирішенні питань, віднесених до виключної компетенції такого суб`єкта, суд вважає, за необхідне, на підставі ч. 2 ст. 9 КАС України для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача, вийти за межі позовних вимог та задовольнити позовні вимоги шляхом зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 21.04.2023 та при вирішенні питання зарахувати до її страхового стажу періоди роботи з 13.02.1989 по 02.04.1992.

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат здійснити відповідно до вимог статті 139 КАС України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 19 Конституції України, ст.ст. 246, 257-263, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області(майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ), Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно-Кудрявська, буд.16,м. Київ,04053, ) про зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві від 28.04.2023 №87.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії від 21.04.2023р. та при вирішенні питання зарахувати до її страхового стажу періоди роботи з 13.02.1989 по 02.04.1992.

В іншій частині позовні вимоги залишити без задоволення.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код НОМЕР_2 ) сплачений судовий збір в розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн. 60 коп., в тому числі за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під.3, пов.2, м.Харків,61022, ) в розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп. та за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві (вул. Бульварно Кудрявська, 16, м. Київ, 04053, ) в розмірі 536(п`ятсот тридцять шість) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження також може бути поновлений в разі його пропуску з інших поважних причин, крім випадків, визначених частиною другою статті 299 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рубан В.В.