Справа № 357/8925/23
Суддя: Басай О.В.
Дата ухвалення: 2023-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2023 року Київ № 357/8925/23

Київський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Басая О.В.,

за участі секретаря судового засіданні - Короташ О.Б.,

позивача - не прибув,

представника відповідача - не прибув,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Білоцерківського відділу Державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,

у с т а н о в и в:

До Білоцерківського міськрайонного суду Київської області звернувся ОСОБА_1 із позовом до Білоцерківського відділу Державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), в якому просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо не зняття арешту, накладеного на кошти, що знаходяться на картковому рахунку НОМЕР_1 в гривні, міжнародний банківський номер рахунку (IBAN) НОМЕР_2 , відкритому в АТ "УКРСИББАНК", який належить боржнику ОСОБА_1 та на який останній отримує заробітну плату (грошове забезпечення як військовослужбовець ЗСУ) у виконавчому провадженні № 71093401;

- зобов`язати Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт, накладений на кошти, що знаходяться на картковому рахунку НОМЕР_1 в гривні, міжнародний банківський номер рахунку (IBAN) НОМЕР_2 , відкритому в АТ "УКРСИББАНК", який належить боржнику ОСОБА_1 та на який останній отримує заробітну плату (грошове забезпечення як військовослужбовець ЗСУ) у виконавчому провадженні № 71093401.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Постановою державного виконавця Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) у виконавчому провадженні № 71093401, відкритого на підставі виконавчого документа № 3/357/367/20 від 20.03.2020, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області, накладено арешт на банківський рахунок ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , відкритий в АТ "УКРСИББАНК" - картковий рахунок НОМЕР_1 рахунок ІВАN НОМЕР_4 .

При цьому, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20.09.2022 призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період, яку до теперішнього часу проходить в Білоцерківському зональному відділі військової служби правопорядку та залучається до безпосередньої участі у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України

Рахунок, на який накладений арешт постановою приватного виконавця (картковий рахунок НОМЕР_1 , рахунок ІВАN НОМЕР_4 , використовується для зарахування заробітної плати ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою від 16.06.2023, а тому являється рахунком із спеціальним режимом.

19 червня 2023 року представником боржника подано заяву до Білоцерківського ВДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) про скасування арешту коштів на вказаному банківському рахунку, однак на час подання позову арешт з рахунку не знятий.

Ухвалою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 31.07.2023 адміністративну справу № 357/8925/23 передано на розгляд до Київського окружного адміністративного суду.

Супровідним листом від 17.08.2023 № 23545/23 адміністративну справу № 357/8925/23 направлено до Київського окружного адміністративного суду.

Адміністративна справа № 357/8925/23 надійшла до Київського окружного адміністративного суду. Автоматизованою системою документообігу суду визначено Басая О.В. головуючим суддею, який буде розглядати цю адміністративну справу.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.09.2023 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху, зазначено недоліки позовної заяви, спосіб їх усунення та встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.

Позивач усунув недоліки позовної заяви у встановлений судом строк.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 26.10.2023 відкрито провадження у справі та призначено судове засідання.

Білоцерківський відділ Державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався.

Відповідно до частини шостої статті 162 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з частиною другою статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

У судове засідання сторони не прибули, з клопотанням про відкладення розгляду справи до суду не звертались. Представник позивача звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності. Відповідач про причини неприбуття представника суд не повідомив.

Розглянувши позовну заяву, дослідивши наявні в матеріалах справи докази та оцінивши їх у сукупності, суд встановив таке.

Постановою державного виконавця Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) від 21.02.2023 у виконавчому провадженні № 71093401, відкритого виконавче провадження на підставі виконавчого документа № 3/357/367/20 від 20.03.2020, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області про стягнення з ОСОБА_1 штрафу в сумі 20 400 грн в дохід держави.

Постановою державного виконавця Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) від 22.02.2023 у виконавчому провадженні № 71093401, відкритого на підставі виконавчого документа № 3/357/367/20 від 20.03.2020, виданого Білоцерківським міськрайонним судом Київської області накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винеення постанови про арешт котів боржника.

На підставі зазначеної постанови накладено арешт на банківський рахунок ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , відкритий в АТ "УКРСИББАНК" - картковий рахунок НОМЕР_1 рахунок ІВАN НОМЕР_4 .

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , 20.09.2022 призваний на військову службу під час мобілізації на особливий період, яку до теперішнього часу проходить в Білоцерківському зональному відділі військової служби правопорядку та отримує грошове забезпечення (інші види виплат) у відділені № 17 АТ "Укрсиббанк" м. Біла Церква на картковий рахунок ІВАN НОМЕР_4 , що підтверджується копією Витягу з наказу від 20.09.2022 № 193 та Довідкою від 19.07.2023, які містяться в матеріалах справи.

Картковий рахунок НОМЕР_1 , рахунок ІВАN НОМЕР_4 , використовується для зарахування заробітної плати ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою від 19.07.2023 від 16.06.2023 № 59-1-03/33-74.

19 червня 2023 року представником боржника подано заяву до Білоцерківський ВДВС у Білоцерківському районі Київської області ЦМУМЮ (м. Київ) про скасування арешту коштів на вказаному банківському рахунку, однак на час подання скарги арешт з рахунку не знятий.

Відповідач листом від 07.07.2023 № 58685 відмовив позивачу у знятті арешту з рахунку, оскільки даний банківський рахунок не має спеціального призначення для зарахування лише заробітної плати.

Надаючи правову оцінку спірним відносинам, що виникли між сторонами у справі, суд зазначає таке.

Правовідносини у сфері примусового виконання судових рішень регулюються Законом України "Про виконавче провадження" від 02 червня 2016 року № 1404-VIII (у редакції чинній станом на 19 січня 2019 року, далі - Закон 1404-VIII).

Відповідно до статті 1 Закону 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 18 Закону 1404-VIII виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до пункту 7 частини 2 статті 18 Закону 1404-VIII виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейська обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей.

Згідно з частиною 3 статті 52 Закону 1404-VIII не підлягають арешту в порядку, встановленому цим Законом, кошти, що перебувають на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом. Банк, інша фінансова установа, центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, у разі надходження постанови виконавця про арешт коштів, що знаходяться на таких рахунках, зобов`язані повідомити виконавця про цільове призначення рахунку та повернути постанову виконавця без виконання в частині арешту коштів, що знаходяться на таких рахунках. Не підлягають арешту кошти, що знаходяться на кореспондентських рахунках банку.

Відповідно до статті 56 Закону 1404-VIII арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна.

Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

У порядку, встановленому цією статтею, виконавець, у провадженні якого знаходиться виконавче провадження, за заявою стягувача чи з власної ініціативи може накласти арешт на грошові кошти, які перебувають на рахунках (вкладах) чи на зберіганні у банках, інших фінансових установах і належать особі, яка має заборгованість перед боржником, яка підтверджена судовим рішенням, яке набрало законної сили. Такий арешт знімається, якщо протягом п`яти днів з дня його накладення стягувач не звернеться до суду про звернення стягнення на грошові кошти такої особи в порядку, встановленому процесуальним законом.

Відповідно до пункту 2 статті 48 Закону 1404-VIII забороняється звернення стягнення та накладення арешту на кошти на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, на кошти, що перебувають на поточних рахунках із спеціальним режимом використання відкритих відповідно до статей 19-1 та 26-1 Закону України "Про теплопостачання", статті 15-1 Закону України "Про електроенергетику", та на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов`язаних із забезпеченням ядерної безпеки", на кошти на інших рахунках боржника накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом.

Згідно з частинами 3, 4 статті 59 Закону 1404-VIII у разі виявлення порушення порядку накладення арешту, встановленого цим Законом, арешт з майна боржника знімається згідно з постановою начальника відповідного відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. Підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом.

Тобто рахунки, які передбачені для виплати заробітної плати та сплати податків, зборів і обов`язкових платежів до Державного бюджету України, є рахунками із спеціальним режимом, на які виконавчою службою відповідно до вимог законодавства арешт не накладається, а виокремлення таких рахунків належить до повноважень виконавчої служби.

Згідно з пунктами 7.13-7.16 постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.05.2020 у справі № 905/361/19 виконавець може самостійно зняти арешт з усіх або частини коштів з рахунку боржника у банківській установі в разі отримання документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим обслуговування та/або звернення на такі кошти заборонено законом. Чинним законодавством України не передбачено відкриття суб`єктами господарювання рахунків із спеціальним режимом їх використання для виплати заробітної плати.

Позивачем надано суду довідку АТ "УКРСИББАНК" від 16.06.2023 стосовно рахунку відкритому в АТ "УКРСИББАНК" - картковий рахунок НОМЕР_1 рахунок ІВАN НОМЕР_4 на ім`я позивача. У вказаній довідці зазначено, що даний рахунок для зарахування заробітної плати та виплат прирівняних до неї.

Одночасно суд зазначає, що рахунок НОМЕР_4 , відкритий в АТ "УКРСИББАНК" на ім`я позивача, не призначений для виплати саме позивачем заробітної плати, позивач у спірних правовідносинах не здійснює виплату заробітної плати працівникам з вказаного вище рахунку, а лише отримує на вказаний вище рахунок від свого роботодавця заробітну плату.

У цьому випадку позивач отримує грошове забезпечення (заробітну плату) на рахунок НОМЕР_4 , відкритий в АТ "УКРСИББАНК" на ім`я позивача.

Стаття 43 Конституції України, гарантує, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом, а норми статті 41 Конституції України встановлюють принцип непорушності права приватної власності.

Частиною сьомою статті 43 Конституції України гарантовано право на своєчасне одержання винагороди за працю.

Згідно з статтею 97 Кодексу законів про працю України оплата праці працівників здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються власником або уповноваженим ним органом після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Статтею 15 Закону України "Про оплату праці" встановлено, що оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку. Всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Відповідно до статті 24 Закону України "Про оплату праці" заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. У разі, коли день виплати заробітної плати збігається з вихідним, святковим або неробочим днем, заробітна плата виплачується напередодні. Розмір заробітної плати за першу половину місяця визначається колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не менше оплати за фактично відпрацьований час з розрахунку тарифної ставки (посадового окладу) працівника. За особистою письмовою згодою працівника виплата заробітної плати може здійснюватися через установи банків, поштовими переказами на вказаний ними рахунок (адресу) з обов`язковою оплатою цих послуг за рахунок роботодавця. Своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості.

Згідно з частиною першою статті 25 Закону України "Про оплату праці", забороняється будь-яким способом обмежувати працівника вільно розпоряджатися своєю заробітною платою, крім випадків, передбачених законодавством.

Суд зазначає, що заробітна плата у розумінні поняття "власності" є майном, що захищається статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Принципи, закріплені в статях 3 та 43 Конституції України, також знаходять своє вираження у положеннях статей 97 Кодексу законів про працю України, статтях 15, 22, 24 Закону України "Про оплату праці".

Принцип відплатності праці відображений в Європейській соціальній хартії (переглянутої) від 03.05.1996 (ратифікованої Україною 14.09.2006), за яким усі працівники мають право на справедливу винагороду, що забезпечить достатній життєвий рівень.

Конституційний Суд України в Рішенні від 29.01.2008 № 2-рп/2008 зазначив, що право заробляти собі на життя є невід`ємним від права на саме життя, оскільки останнє є реальним лише тоді, коли матеріально забезпечене.

Держава гарантує та захищає законом право громадянина на своєчасне одержання винагороди за працю. Виплата установою працівникам заробітної плати має пріоритет перед погашенням заборгованості. Накладення ж арешту на рахунок боржника, який призначений також і для виплати заробітної плати та інших виплат працівнику унеможливлює своєчасне здійснення таких виплат, що невідворотно призводить до порушення конституційних прав громадян, які працюють, на оплату праці.

З огляду на зазначене, суд вважає, що накладаючи арешт на кошти позивача, відповідач позбавив його джерел до існування та порушив право позивача на соціальний захист, унеможливив своєчасне отримання таким боржником у встановленому законом розмірі грошового забезпечення (заробітної плати), що призводить до порушення його конституційних прав громадянина, зокрема, на одержання винагороди за працю.

Кошти, які отримує особа в якості грошового забезпечення (заробітної плати), мають особливу правову природу та захищені законодавцем від звернення на них стягнення безпосередньо у повному обсязі, а тому дія арешту, накладеного на карткові рахунки особи, на які надходять заробітна плата, порушує її гарантоване Конституцією України право на одержання винагороди за працю і ставить під загрозу засоби існування такої особи.

Cуд вважає, що відповідачем не взято до уваги приписи частини 1 статті 68 Закону № 1404-VІІІ, відповідно до якої стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника звертається у разі відсутності в боржника коштів на рахунках у банках чи інших фінансових установах, відсутності чи недостатності майна боржника для покриття в повному обсязі належних до стягнення сум, а також у разі виконання рішення про стягнення періодичних платежів.

Згідно з частиною 1 статті 69 Закону № 1404-VІІІ підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника і перераховують кошти на відповідний рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця у строк, встановлений для здійснення зазначених виплат боржнику, а в разі якщо такий строк не встановлено, - до десятого числа місяця, наступного за місяцем, за який здійснюється стягнення. Такі підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підприємці щомісяця надсилають виконавцю звіт про здійснені відрахування та виплати за формою, встановленою Міністерством юстиції України.

Беручи до уваги вимоги статті 70 Закону № 1404-VІІІ, розмір відрахувань із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника вираховується із суми, що залишається після утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. Зокрема, із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 20.04.2022 у справі № 756/8815/20 зазначила, що встановлення відрахувань у певному відсотковому визначенні від заробітної плати боржника покликане гарантувати людині право на своєчасне, у передбачені законом строки, одержання винагороди за працю, що становить одне з основних трудових прав людини, тому й законодавець обмежив розмір будь-яких утримань із заробітної плати, і таке обмеження є законодавчо встановленою забороною на накладення арешту на заробітну плату, що виплачена боржнику після таких утримань, або частину заробітної плати, що перевищує граничну межу таких відрахувань (п. 65). Накладення арешту на кошти, що складають заробітну плату боржника після здійснення утримань із неї за виконавчими документами та понад встановлений законом розмір для відрахувань із заробітної плати, є надмірним тягарем для боржника та порушенням його прав на одержання винагороди за працю та достойні умови життя (п. 66). Таким чином, не може бути накладений арешт на кошти що складають заробітну плату боржника після фактичного здійснення утримань із неї за виконавчими документами та на усі кошти заробітної плати боржника поза межами дозволених законом розмірів відрахувань із такої заробітної плати, а якщо такий арешт накладений, то він має бути знятий. При цьому на кошти, що знаходяться на рахунках та які не є коштами, що складають заробітну плату, таке обмеження не розповсюджується (п. 67). Залишення арешту на кошти, які складають заробітну плату боржника, та звернення на них стягнення унеможливлює отримання особою будь-яких коштів заробітної плати, як єдиного джерела та порушує його право на отримання винагороди за працю (п. 103).

Суд вважає, що вказані висновки Великої Палати Верховного Суду необхідно враховувати при розгляді цієї справи, оскільки вони стосуються застосування статті 70 Закону України "Про виконавче провадження" і звернення стягнення на кошти поза межами дозволених цією нормою розмірів.

Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду в постанові від 20.04.2022 № 756/8815/20 природа походження коштів на рахунку боржника має значення для вирішення питання про накладення чи зняття арешту на кошти на такому рахунку

Відтак на думку суду, розмір відрахувань, що можуть бути утримані з кожної виплаченої фізичній особі (боржнику) суми доходу у вигляді заробітної плати чітко регламентований статтею 70 Закону № 1404-VІІІ, а тому звернення стягнення на всю виплачену фізичній особі заробітну плату суперечить законодавчо встановленому порядку, що залишено поза увагою відповідачем.

При цьому суд зазначає, що у позовній заяві позивач просить суд визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо не зняття арешту, накладеного на кошти, що знаходяться на картковому рахунку НОМЕР_1 в гривні, міжнародний банківський номер рахунку (IBAN) НОМЕР_2 , відкритому в АТ "УКРСИББАНК", який належить боржнику ОСОБА_1 та на який останній отримує заробітну плату (грошове забезпечення як військовослужбовець ЗСУ) у виконавчому провадженні № 71093401, з приводу чого суд зазначає таке.

Відповідно до статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Таким чином, суд наділений правом вийти за межі позовних вимог під час ухвалення рішення у справі та з метою ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З метою ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне визнати протиправним та скасувати рішення відповідача, викладене у листі від 07.07.2023 № 58685 про відмову у знятті арешту з карткового рахунку НОМЕР_1 в гривні, міжнародний банківський номер рахунку (IBAN) НОМЕР_2 , відкритому в АТ "УКРСИББАНК", який належить боржнику ОСОБА_1 .

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що дії суб`єкта владних повноважень - активна поведінка, яка може мати вплив на права, свободи та інтереси фізичних та юридичних осіб, в той час коли протиправна бездіяльність суб`єкта владних повноважень це пасивна поведінка суб`єкта владних повноважень, зовнішня форма поведінки (діяння) цього органу, яка полягає (проявляється) у неприйнятті рішення чи у нездійсненні юридично значимих й обов`язкових дій на користь заінтересованих осіб, які на підставі закону та/або іншого нормативно-правового регулювання віднесені до компетенції суб`єкта владних повноважень, були об`єктивно необхідними і реально можливими для реалізації, але фактично не були здійснені.

Відтак за наявності рішення суб`єкта владних повноважень, яке визнане судом протиправним, суд зазначає, що оскаржувана бездіяльність поглинається скасуванням прийнятого рішення, оскільки суб`єктом владних повноважень проявлено активну поведінку - прийнято рішення про відмову у знятті арешту з коштів.

Крім того, для належного та об`єктивного захисту прав позивача, з урахуванням приписів частини 2 статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання Білоцерківського відділу державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) зняти арешт, накладений на кошти, що знаходяться на картковому рахунку НОМЕР_1 в гривні, міжнародний банківський номер рахунку (IBAN) НОМЕР_2 , відкритому в АТ "УКРСИББАНК", який належить боржнику ОСОБА_1 та на який останній отримує заробітну плату (грошове забезпечення як військовослужбовець ЗСУ) у виконавчому провадженні № 71093401.

Суд зазначає, що позивачем не пропущено строк звернення з позовом до суду, який передбачений статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України, 14.07.2023 позивач отримав від відповідача лист від 07.07.2023 № 58685 з відмовою зняття арешту з рахунку; з позовом до суду позивач звернувся 24.07.2023, тобто в межах 10-ти денного строку, передбаченого статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України.

Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Відповідно до статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 2 статті 73 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Вимогами статті 76 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

На думку суду, відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, покладений на нього обов`язок доказування не виконано та не доведено правомірність та обґрунтованість оскаржуваних дій з урахуванням вимог, встановлених частиною 2 статті 19 Конституції України та частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України, а тому, виходячи з меж заявлених позовних вимог, системного аналізу положень законодавства України та доказів, які містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову.

Керуючись статтями 9, 14, 73-78, 90, 143, 242-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

в и р і ш и в:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати відмову Білоцерківського відділу Державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (місцезнаходження: бул. Олекандрійський, буд. № 94, м. Біла Церква, Київська область, ) у знятті арешту з карткового рахунку НОМЕР_1 в гривні, міжнародний банківський номер рахунку (IBAN) НОМЕР_2 , відкритому в АТ "УКРСИББАНК", який належить боржнику ОСОБА_1 , оформлену листом від 07.07.2023 № 58685

Зобов`язати Білоцерківський відділ державної виконавчої служби у Білоцерківському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (місцезнаходження: бул. Олекандрійський, буд. № 94, м. Біла Церква, Київська область, ) зняти арешт, накладений на кошти, що знаходяться на картковому рахунку НОМЕР_1 в гривні, міжнародний банківський номер рахунку (IBAN) НОМЕР_2 , відкритому в АТ "УКРСИББАНК", який належить боржнику ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) у виконавчому провадженні № 71093401.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя Басай О.В.