Справа № 640/11131/20
Суддя: Марич Є.В.
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2023 року справа №640/11131/20

Суддя Київського окружного адміністративного суду Марич Є.В., розглянувши порядку письмового провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції у м. Києві, Департаменту патрульної поліції про визнання протиправним та скасування наказів, поновлення на роботі,

в с т а н о в и в:

До Окружного адміністративного суду міста Києва звернувся ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) з позовом до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (далі відповідач 1), Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції (далі відповідач 2), в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Жукова Є.О. від 14.04.2020 № 223 «Про застосування до працівника УПП у місті Києві ДПП дисциплінарного стягнення» щодо звільнення інспектора роти №5 батальйону №4 полку №1 (з обслуговування правого берега) управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції;

- визнати протиправним та скасувати наказ начальника Департаменту патрульної поліції Національної поліції України Жукова Є.О. від 17.04.2020 №278 о/с «Про особовий склад» щодо звільнення інспектора роти №5 батальйону №4 полку №1 (з обслуговування правого берега) управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 зі служби в поліції;

- поновити ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді інспектора роти №5 батальйону №4 полку №1 (з обслуговування правого берега) управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції;

- стягнути з Управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції на користь позивача ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 17 квітня 2020 року по день прийняття рішення судом.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що перевірка проводилась не об`єктивно з численними порушеннями, оскільки з моменту прийняття наказу про перевірку його жодного разу не викликали на опитування з метою надання пояснень, в матеріалах перевірки відсутні будь-які пояснення ОСОБА_1 , також на час перевірки він не був відсторонений від роботи та в повному обсязі виконував свої службові обов`язки. Крім того, позивач стверджує, що за результатом перевірки в наказі №223 від 14.04.2020 взагалі не зазначено в чому виражалось порушення правил етичної поведінки ОСОБА_1 та які саме вчинені ним дії, що підривають імідж правоохоронних органів, прийняттю наказу № 223 від 14.04.2020 не передувало жодного судового рішення, яке підтверджувало б вину позивача у вчиненні адміністративного чи кримінального правопорушення. Позивач вважає, що зміст наказу носить суто формальний характер та взагалі не відображає всіх обставин перевірки.

Представником відповідача подано до суду відзив на позовну заяву, в якому позов не визнав та вказав, що враховуючи характер проступку, обставини за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, та його ставлення до роботи, дисциплінарною комісією правомірно прийнято рішення застосувати дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. На думку відповідача, оскаржувані накази видані правомірно, в межах компетенції, у порядок і у спосіб, визначених чинним законодавством України, що вказує на відсутність підстав для задоволення позову.

Ухвалою Окружного адміністративного суду міста Києва від 22.05.2020 відкрито провадження в адміністративній справі, призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Законом України від 13.12.2022 №2825-IX «Про ліквідацію Окружного адміністративного суду міста Києва та утворення Київського міського окружного адміністративного суду», який набрав чинності 15.12.2022 ліквідовано Окружний адміністративний суд міста Києва, утворено Київський міський окружний адміністративний суд із місцезнаходженням у місті Києві.

Згідно з пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» вказаного Закону установлено, що з дня набрання чинності цим Законом Окружний адміністративний суд міста Києва припиняє здійснення правосуддя; до початку роботи Київського міського окружного адміністративного суду справи, підсудні окружному адміністративному суду, територіальна юрисдикція якого поширюється на місто Київ, розглядаються та вирішуються Київським окружним адміністративним судом.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 25.05.2023 справу передано на розгляд судді Київського окружного адміністративного суду Маричу Є.В.

Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 07.06.2023 прийнято адміністративну справу до провадження та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю та просив їх задовольнити.

Крім того, представником позивача подано додаткові пояснення, в яких зазначив, що вважає наведені відповідачем аргументи у відзиві безпідставними та такими, що не спростовують обставин, якими обґрунтовані позовні вимоги, просив задовольнити позов в повному обсязі.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, просив суд відмовити у задоволенні позову.

В ході судового засідання суд за згодою сторін перейшов до розгляду справи по суті в порядку письмового провадження за наявними у ній матеріалами та доказами.

Розглянувши документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 20.01.2017 №20 о/с ОСОБА_1 прийнято на службу інспектором роти №5 батальйону №4 полку №1 (з обслуговування правого берега) управління патрульної поліції в місті Києві.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 24.01.2020 №128 «Про призначення та проведення службового розслідування та утворення дисциплінарної комісії» проведено службове розслідування з метою встановлення причин та обставин порушення службової дисципліни інспектором роти №5 батальйону №4 полку №1 (з обслуговування правого берега) управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенантом поліції ОСОБА_1 , що виразилось у порушенні правил етичної поведінки працівника поліції та вчинення дій, що підривають імідж правоохоронних органів.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 14.04.2020 №223 за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні вимог статті 68 Конституції України, пунктів 1, 3, 7 частини третьої статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України», вимог частини четвертої статті 7, пунктів 1 та 2 частини першої статті 18 Закону України «Про Національну поліцію», вимог пункту 5 розділу І та пунктів 2, 3, 4 розділу IV Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 №1179, абзаців шостого, сьомого пункту 3.1 розділу ІІІ посадової інструкції поліцейського патрульної поліції, затвердженого наказом Департаменту патрульної поліції від 05.01.2016 №4/1, відповідно до пункту 7 частини третьої статті 13 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 №2337-VIII «Про Дисциплінарний статут Національної поліції України» до інспектора роти №5 батальйону №4 полку №1 (з обслуговування правого берега) управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанта поліції ОСОБА_1 застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.

Наказом Департаменту патрульної поліції від 17.04.2020 №278о/с, відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону України «Про Національну поліцію», звільнено зі служби в поліції по управлінню патрульної поліції в місті Києві лейтенанта поліції ОСОБА_1 (0014445) інспектора роти №5 батальйону №4 полку №1 (з обслуговування правого берега) з 17 квітня 2020 року.

Підставою для видачі даного наказу зазначено наказ Департаменту патрульної поліції від 14.04.2020 №223.

Ознайомившись 17.04.2020 із вищевказаними наказами, вважаючи їх незаконними і такими, що видані зі значними порушеннями вимог чинного законодавства, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 68 Конституції України визначено, що кожен зобов`язаний неухильно додержуватися Конституції України та законів України, не посягати на права і свободи, честь і гідність інших людей. Незнання законів не звільняє від юридичної відповідальності.

Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначаються Законом України «Про Національну поліцію» від 02.07.2015 № 580-VIII (далі - Закон № 580-VIII, у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до частини першої статті 1 Закону № 580-VIII Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.

Завданнями поліції є надання поліцейських послуг у сферах: 1) забезпечення публічної безпеки і порядку; 2) охорони прав і свобод людини, а також інтересів суспільства і держави; 3) протидії злочинності; 4) надання в межах, визначених законом, послуг з допомоги особам, які з особистих, економічних, соціальних причин або внаслідок надзвичайних ситуацій потребують такої допомоги (частина перша статті 2 Закону № 580-VIII).

До основних принципів діяльності поліції належать верховенство права, дотримання прав і свобод людини, законність, відкритість та прозорість, політична нейтральність, взаємодія з населенням на засадах партнерства, безперервність.

Поліція у своїй діяльності керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави (частина перша статті 6 Закону № 580-VIII).

Поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України (частина перша статті 8 Закону № 580-VIII).

Під час виконання своїх завдань поліція забезпечує дотримання прав і свобод людини, гарантованих Конституцією та законами України, а також міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і сприяє їх реалізації (частина перша статті 7 Закону № 580-VIII).

Відповідно до частини четвертої статті 7 Закону № 580-VIII поліцейським за будь-яких обставин заборонено сприяти, здійснювати, підбурювати або терпимо ставитися до будь-яких форм катування, жорстокого, нелюдського або такого, що принижує гідність, поводження чи покарання.

У разі виявлення таких дій кожен поліцейський зобов`язаний негайно вжити всіх можливих заходів щодо їх припинення та обов`язково доповісти безпосередньому керівництву про факти катування та наміри їх застосування. У разі приховування фактів катування або інших видів неналежного поводження поліцейськими керівник органу протягом доби з моменту отримання відомостей про такі факти зобов`язаний ініціювати проведення службового розслідування та притягнення винних до відповідальності.

За приписами частини першої статті 18 цього Закону поліцейський зобов`язаний, серед іншого, 1) неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; 2) професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва; 3) поважати і не порушувати прав і свобод людини тощо.

Відповідно до частини першої, другої статті 19 вказаного Закону у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону. Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом.

Згідно з пунктом 6 частини першої статті 77 Закону № 580-VIII поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.

Сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження визначається Дисциплінарним статутом Національної поліції України, затвердженим Законом України від 15.03.2018 № 2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут).

За приписами статті 12 Дисциплінарного статуту дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції.

Відповідно до частини першої статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом.

Статтею 13 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.

Згідно із статтею 14 Дисциплінарного статуту службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.

Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.

Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.

Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.

Згідно частин 7, 8 статті 19 Дисциплінарного статуту у разі встановлення вини поліцейського за результатами проведеного службового розслідування видається письмовий наказ про застосування до поліцейського одного з видів дисциплінарного стягнення, передбаченого статтею 13 цього Статуту, зміст якого оголошується особовому складу органу поліції.

Під час визначення виду стягнення керівник враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.

З метою повної, усебічної та об`єктивної перевірки обставин можливого порушення службової дисципліни, за фактом повідомлення 24.01.2020 інспектору роти № 5 батальйону № 4 полку № 1 (з обслуговування правого берега) управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенанту поліції ОСОБА_1 про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною другою статті 189 Кримінального Кодексу України, під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0006343, розпочатому 26.12.2019 відповідачем 1 видано наказ від 24.01.2020 №128 про призначення службового розслідування та утворення складу дисциплінарної комісії.

Як вбачається з матеріалів справи, дисциплінарною комісією встановлено, що факт скоєння лейтенантом поліції ОСОБА_1 дисциплінарного проступку виявлено під час моніторингу засобів масової інформації щодо публікації матеріалів, які негативно оцінюють діяльність поліцейського управління патрульної поліції в місті Києві, а саме 24.01.2020 у соціальній мережі Facebook, на інформаційному сайті «Поліції Київської області», було опубліковано пост про затримання у селі Чайки, Києво-Святошинського району, Київської області, двох вимагачів, один з яких виявився інспектор роти № 5 батальйону № 4 полку № 1 (з обслуговування правого берега) управління патрульної поліції в місті Києві Департаменту патрульної поліції лейтенант поліції ОСОБА_1 .

Вказані обставини підтверджуються записом на диску DVD-R, що міститься в матеріалах справи.

Відповідно до інформації з офіційної сторінки «Поліції Київської області», було встановлено: «що наприкінці 2019, житель ОСОБА_2 отримав шокуючий «подарунок»: похоронний вінок з написом погроз йому та його родині. Приватний підприємець, щоб врятувати своє життя та здоров`я, життя і здоров`я своїх близьких, звернувся до поліції. Спочатку підприємця шантажували, вимагаючи 50 тисяч доларів США, діючи так ніби його «замовили» представники кримінального світу, а уявним рятівником виявився колишній водій підприємця, який запропонував свою допомогу. Однак, для цього потрібно було сплатити частину від потрібної суми. Затримали їх під час отримання першої передачі коштів у сумі 40 тисяч доларів США».

За фактом затримання двох вимагачів, під час отримання ними коштів у сумі 40 тисяч доларів США, Головним управлінням Національної поліції в Київській області внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань за ч. 4 ст. 189 Кримінального кодексу України від 26.12.2019 щодо можливих неправомірних дій інспектора роти № 5 батальйону № 4 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП лейтенанта поліції ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 18 Дисциплінарного статуту під час проведення службового розслідування поліцейський має право на захист, що полягає в наданні йому можливості надавати письмові пояснення щодо обставин вчинення дисциплінарного проступку та докази правомірності своїх дій.

Поліцейський, стосовно якого проводиться службове розслідування, має право:

1) надавати пояснення, подавати відповідні документи та матеріали, що стосуються обставин, які досліджуються;

2) подавати клопотання про отримання і залучення до матеріалів розслідування нових документів, отримання додаткових пояснень від осіб, які мають відношення до справи;

3) ознайомлюватися з матеріалами, зібраними під час проведення службового розслідування, робити їх копії за допомогою технічних засобів з урахуванням обмежень, передбачених Кримінальним процесуальним кодексом України, законами України "Про захист персональних даних", "Про державну таємницю" та іншими законами;

4) подавати скарги на дії осіб, які проводять службове розслідування;

5) користуватися правничою допомогою.

Опитаний в ході службового розслідування ОСОБА_1 , в письмовому поясненні від 26.02.2020, відібраного інспектором відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у м. Києві ДПП лейтенантом поліції ОСОБА_3 , повідомив, що 23.01.2020 його затримали невідомі люди, які нанесли йому тілесних ушкоджень, внаслідок чого він втратив свідомість та пам`ять, і знаходився на лікуванні в місцевій лікарні.

Однак, суд звертає увагу на те, що у своїх поясненнях позивачем жодним чином не спростовано виявлені під час дисциплінарного провадження порушення та встановлені обставини.

З огляду на викладене, суд не бере до уваги доводи позивача, які викладені в позові, стосовно того, що під час здійснення службового розслідування у нього жодного разу не відбирали пояснення, оскільки вони є непідтвердженими та спростовані наявними у справі доказами.

Крім того, позивачем не доведено того, що вказані пояснення під час службового розслідування він надавав під тиском, оскільки дослідженням наданих відповідачем пояснень, останні написані позивачем власноруч та засвідчені власним підписом.

При цьому суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази звернення позивача з рапортом, заявою, скаргою тощо до вищестоящого керівника чи до відповідних правоохоронних органів щодо застосування до нього заходів незаконного впливу, в тому числі психологічного тиску чи погроз, під час службового розслідування та в подальшому.

Також суд критично оцінює та відхиляє твердження позивача про те, що на час перевірки він не був відсторонений від роботи та в повному обсязі виконував свої службові обов`язки, оскільки як вбачається з матеріалів справи, згідно з пунктами 2, 3 наказу Департаменту патрульної поліції від 24.01.2020 №128, відповідно до частин першої та другої статті 17 Дисциплінарного статуту частин першої та п`ятої статті 70 Закону України «Про Національну поліцію», на час проведення службового розслідування ОСОБА_1 відсторонено від виконання службових обов`язків та, відповідно до частини восьмої статті 17 Дисциплінарного статуту, зобов`язано ОСОБА_1 перебувати на робочому місці у відділі документального забезпечення управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції.

Більш того, судом встановлено також, що в ході службового розслідування командиром роти № 5 батальйону № 4 полку № 1 (з обслуговування правого берега) УПП у м. Києві ДПП старшим лейтенантом поліції О.Падалком складена службова характеристика стосовно ОСОБА_1 , в якій зазначено, що ОСОБА_1 за період служби в поліції зарекомендував себе частково негативно, до виконання службових обов`язків відносився безініціативно. До виконання поставлених завдань та доручень ставиться не охоче. При їх виконанні проявляє байдужість. Не приділяє уваги злагодженості та чіткості в роботі, в команді при виконанні завдань та доручень. Рівень по теоретичній та практичній підготовці незадовільний. Не в повному обсязі вивчає адміністративне законодавство України та нормативно-правові акти, які регламентують діяльність Національної поліції України та патрульної поліції. Над підвищенням свою професійного рівня не працює. Перебуваючи на маршруті патрулювання, не в повній мірі виконує свої функціональні обов`язки, які покладені на нього, тому потребує постійного контролю з боку керівництва роти. Неодноразово надходили скарги від громадян про нетактовне спілкування. При спілкуванні з колегами та громадянами часто буває нестриманий, не здатний до деескалації конфлікту. На зауваження в свою адресу часто не реагує, а тому не взмозі зроби їй необхідних висновків для самовдосконалення.

Як зазначалось вище, згідно зі статтею 18 Закону № 580-VIII поліцейський зобов`язаний, серед іншого, неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.

В основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги.

Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Правил етичної поведінки поліцейських, затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 № 1179, під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; на свободу думки і слова, на вільне вираження своїх поглядів і переконань; на свободу світогляду і віросповідання; володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності; на мирні зібрання; на свободу пересування, вільний вибір місця проживання; інші права, які передбачені Конституцією та законами України, міжнародними договорами України; у кожному окремому випадку обирати той захід з-поміж заходів, передбачених законодавством України, застосування якого призведе до настання найменш негативних наслідків; неухильно дотримуватись антикорупційного законодавства України, обмежень, пов`язаних зі службою в Національній поліції України, визначених Законами України «Про Національну поліцію», «Про запобігання корупції» та іншими актами законодавства України; виявляти повагу до гідності кожної людини, справедливо та неупереджено ставитися до кожного, незважаючи на расову чи національну приналежність, мову, стать, вік, віросповідання, політичні чи інші переконання, майновий стан, соціальне походження чи статус, освіту, місце проживання, сексуальну орієнтацію або іншу ознаку; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку; мати охайний зовнішній вигляд, бути у встановленій формі одягу; дотримуватися норм ділового мовлення, не допускати використання ненормативної лексики; зберігати інформацію з обмеженим доступом, яка стала йому відома у зв`язку з виконанням службових обов`язків; інформувати безпосереднього керівника про обставини, що унеможливлюють його подальшу службу в поліції або перебування на займаній посаді.

Відповідно до пунктів 1-4 Розділу IV вказаних Правил поліцейський виконує свої службові обов`язки в тісній співпраці та взаємодії з населенням, територіальними громадами та громадськими об`єднаннями на засадах партнерства і спрямовує свою діяльність на задоволення їхніх потреб.

Незалежно від посади чи звання у відносинах із населенням поліцейський зобов`язаний: бути тактовним та доброзичливим; висловлювати вимоги чи зауваження, що стосуються особи, у ввічливій та переконливій формі; надати можливість особі висловити власну думку; до всіх потерпілих від злочинів або інших правопорушень проявляти повагу, охороняти їх безпеку та право на невтручання в особисте життя.

За будь-яких обставин і відносно будь-якої людини як у робочий, так і в неробочий час поліцейський зобов`язаний дотримуватися норм професійної етики.

Поліцейський повинен бути коректним та не повинен допускати застосування насильства чи інших негативних дій щодо членів суспільства, а також, незважаючи на провокації, повинен залишатися об`єктивним.

Відтак, законодавець встановив підвищені вимоги до поліцейського, що пов`язано з особливим статусом Національної поліції, а також спрямованістю діяльності поліції на служіння суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, підтримання публічної безпеки і порядку.

Факт порушення позивачем службової дисципліни, етичних, правових та службово-дисциплінарних норм поведінки підтверджено належними та допустимими доказами, які встановлені службовим розслідуванням, а відтак відповідачем доведено правомірність оскаржуваних наказів.

Обставин, які вказували б на порушення порядку чи процедури проведення службового розслідування, судом не встановлено.

У свою чергу, недотримання поліцейським зазначених вище вимог є дисциплінарним проступком, за вчинення якого до порушника застосовуються заходи дисциплінарного стягнення.

Що стосується кримінального провадження, яке проводиться відносно позивача, то воно не виключає наявності у його діях складу дисциплінарного проступку та не позбавляє відповідача 1 можливості накладення дисциплінарного стягнення за його вчинення, оскільки матеріалами справи підтверджено, що звільнено позивача зі служби саме за порушення службової дисципліни, яке не пов`язане з вчиненням злочину. Відтак, наявність чи відсутність вироку в кримінальній справі не впливає на оцінку дисциплінарного проступку, вчинення якого доведене матеріалами службового розслідування.

Суд вважає, що відповідачем 1 враховано характер проступку, обставини за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, та його ставлення до роботи, а тому дисциплінарною комісією правомірно застосовано дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції.

Суд враховує, що обраний вид дисциплінарного стягнення є найсуворішим, однак, беручи до уваги вчинення позивачем проступку, що полягає у вчиненні психологічного впливу на громадянина, вимагаючи при цьому кошти у великих розмірах, погрожуючи насильством, про що зазначено у висновку службового розслідування та негативну службову характеристику позивача, що свідчить про порушення Присяги працівника поліції, суд вважає, що відповідач 1 при видачі оскаржуваних наказів, діяв пропорційно, обґрунтовано, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Натомість, доводи позивача, викладені в позовній заяві, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду справи.

Згідно з частиною першою статті 9 Кодексу адміністративного судочинства України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Згідно зі статтею 77 Кодексу адміністративного судочинства України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до частини першої статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, системно проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд дійшов висновку, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 9, 72-77, 90, 139, 241-246 КАС України суд

в и р і ш и в:

1. У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; місце проживання: АДРЕСА_2 ; рнокпп НОМЕР_1 ) до Департаменту патрульної поліції Національної поліції України (місцезнаходження: 03048, м. Київ, вул. Федора Ернста, 3; ), Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції (місцезнаходження: 03151, м. Київ, вул. Народного Ополчення, 9) про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, - відмовити.

2. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

3. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

4. У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя Марич Є.В.