Справа № 260/5898/23
Суддя: Плеханова З.Б.
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЗАКАРПАТСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

30 жовтня 2023 рокум. Ужгород№ 260/5898/23
Закарпатський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Плеханова З.Б.

при секретарі Деяк О.

за участю:

позивача: ОСОБА_1 - не з`явився

відповідача 1: Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області - представник Жемонська М.Д.

відповідача 2: Головне управління Пенсійного фонду у Волинській області - представник не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до Закарпатського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії

Позиції сторін.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 27 березня 2023 року після настання у лютому 63 років і наявністю необхідного страхового стажу в межах 20-30 років він звернувся із заявою про призначення пенсії за віком до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

03.04.2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Волинській області (структурний підрозділ, що розглядав вказану заяву за принципом екстериторіальності) позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком рішенням №59, у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу право на призначення пенсії за віком настає після досягнення 63 років при наявності стажу у 2023 році від 20 до 30 років.

До страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно: трудової книжки виданої 28.12.1977 року, з 06.04.1978 року по 30.04.1978 рік в колгоспі «Дружба» , оскільки відсутня довідка про відпрацьовані вихододні. - уточнюючої довідки № 5/1 від 28.02.2023 року в колгоспі «Дружба» з 1980 року по 1990 рік, оскільки згідно долученої довідки №5/3 від 28.02.2023 року облік відпрацьованого робочого часу за даний період роботи в колгоспі вівся в грошових одиницях, що не передбачено законодавством. Вважає незаконним рішення Відповідача2 про відмову в зарахуванні в страховий стаж Позивача зазначених періодів його роботи та призначенні йому пенсії, з врахуванням даного стажу роботи Позивача в колгоспі «Дружба» та в Агропромисловій спілці селян і фермерів «Дружба».

19 липня 2023 року ухвалою ЗОАС було відкрито загальне позовне провадження, а також зобов`язано відповідачів надати суду пенсійну справу ОСОБА_1 .

04 серпня 2023 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, надійшов відзив на позов, відповідно до якого Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 не погоджується із заявленими останнім вимогами з огляду на наступне.

27.03.2023 року позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області. Нова технологія передбачає опрацювання заяв про призначення (перерахунки) пенсій бек- офісами територіальних органів Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає пенсіонер. 03.04.2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Волинській області (структурний підрозділ, що розглядав вказану заяву за принципом екстериторіальності) позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком рішенням №59. Відповідно до ч.1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» право на призначення пенсії за віком після досягненню віку 60 років мають особи " за наявності страхового стажу з 01.01.2020 року по 31.12.2020 року - не менше 27 років. У зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу право на призначення пенсії за віком настає після досягнення 63 років при наявності стажу у 2023 році від 20 до 30 років. Згідно наданих до заяви документів про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року № 637 страховий стаж складає 11 років 8 місяців 4 дні. На підставі повного, всебічного та об`єктивного розгляду заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Волинській області надано рішення від 03.04.2023 року №59, яким відмовлено в зарахуванні періоду до страхового стажу. До страхового стажу не зараховані періоди з 06.04.1978 року по 30.04.1978 рік, 1980 року по 1990 рік, відповідно до Закону України №1058, у зв`язку з відсутністю відомостей в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування ОСОБА_1 .З урахуванням наведених аргументів просить відмовити в задоволенні позовних вимог .

14 серпня 2023 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на виконання вимог ухвали суду від 19 липня 2023 року надійшли матеріали відмовної пенсійної справи ОСОБА_1 .

18 серпня 2023 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, відповідно до якого зазначено, що трудова участь позивача в господарстві підтверджується як наявною в матеріалах справи довідкою № 5/1 про прийняття позивача в члени колгоспу, встановлений в колгоспі мінімум трудової участі та виробіток його позивачем, так і табуляграмами, про виробіток мінімуму трудової участі позивачем в колгоспі «Дружба» в людино-днях та в грошових одиницях. Вважає, факт праці позивача в колгоспі «Дружба» у період з 12.05.1980 року по 22.03.1982 року, з 17 вересня 1984 року по 31.12.1990 року підтверджується належними доказами, а тому вказаний період повинен повністю враховуватися при розрахунку страхового стажу позивача. Доводи, наведені відповідачем у відзиві на позовну заяву не спростовують цього та повністю суперечать нормам законодавства.

21 вересня 2023 року від Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області надійшов відзив на позов відповідно до якого, Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі Відповідач 2) адміністративний позов ОСОБА_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, заперечує та вважає його таким, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, зазначено, що за результатами розгляду заяви від 27.03.2023 року Відповідачем 2 прийнято рішення №59 від 03.04.2023 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України №1058. До страхового стажу Позивача не зараховано періоди роботи згідно: трудової книжки виданої 28.12.1977 з 06.04.1978 по 30.04.1978 в колгоспі "Дружба", оскільки відсутня довідка про відпрацьовані вихододні; уточнюючої довідки № 5/1 від 28.02.2023 в колгоспі "Дружба" з 1980 по 1990, оскільки згідно долученої довідки № 5/3 від 28.02.2023 облік відпрацьованого робочого часу за заний період роботи в колгоспі вівся в грошових одиницях, що не передбачено законодавством. При проведенні правової оцінки наданих Позивачем документів для призначення пенсії за віком та даних, що містяться в системі персоніфікованого обліку територіальним органом Пенсійного фонду встановлено, що страховий стаж складає 11 років 08 місяців 04 дні.

У зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу Головним управлінням Пенсійного фонду України у Волинській області прийнято рішення №59 від 03.04.2023 відмовити Позивачу у призначенні пенсії за віком у зв`язку з невиконанням однієї із умов призначення пенсії, передбаченої статтею 26 Закону, а саме у період з І січня 2023 року - по 31.12.2023 наявності страхового стажу від 20 до 30 років.

Таким чином, позов ОСОБА_1 є безпідставним та необґрунтованим, а рішення Головного управління Пенсійного фонду у Волинській області рішення №59 від 03.04.2023 про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону №1058 є законним, обґрунтованим та таким що прийнято відповідно до норм чинного законодавства.

21 вересня 2023 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, відповідно до якого зазначає, що трудова участь позивача в господарстві підтверджується як наявною в матеріалах справи довідкою № 5/1 про прийняття позивача в члени колгоспу, встановлений в колгоспі мінімум трудової участі та виробіток його позивачем, так і табуляграмами, про виробіток мінімуму трудової участі позивачем в колгоспі «Дружба» в людино-днях та в грошових одиницях. Вважають факт праці позивача в колгоспі «Дружба» у період з 12.05.1980 року по 22.03.1982 року, з 17 вересня 1984 року по 31.12.1990 року підтверджується належними доказами, а тому вказаний період повинен повністю враховуватися при розрахунку страхового стажу позивача. Доводи, наведені відповідачем ! у відзиві на позовну заяву не спростовують цього та повністю суперечать нормам законодавства, зазначеним мною вище.

Обставини встановлені судом.

Відповідно до трудової книжки від 28.12.1977р. ОСОБА_1 працював:

- Згідно із записом № 7 трудової книжки виданої Позивач прийнятий в члени колгоспу і на роботу в колгосп «Дружба» с. Стеблівка з 12.05.1980 року трактористом і майстром-наладчиком.

- Згідно із записом № 8 виконаним в цій трудовій книжці, Позивач був звільнений з роботи з 22.03.1982 року за власним бажанням.

- Згідно із записом № 13 Позивач був прийнятий на роботу в колгосп «Дружба» с. Стеблівка з 17.09.1984 року трактористом.

Згідно із записом № 14 Позивач був звільнений з роботи з 25.05.1998 року в зв`язку з переходом на іншу роботу.

Всі наведені вище записи в трудовій книжці виданій позивачу 28.12.1977 року про його прийняття на роботу, звільнення з роботи виконані акуратно, кульковою ручкою, містять посилання на накази в графі «На підставі чого внесена запис» та записи про звільнення з роботи завірені підписом та скріплені печаткою

Трудовою книжкою від 28.12.1977 року та відомостями про нарахування зарплати по табельних номерах за 1992 рік, 1993 рік, 1994 рік, 1995 рік та інші роки повністю підтверджуються періоди роботи позивача в Агропромисловій спілці селян і фермерів «Дружба».

З книг обліку розрахунків по оплаті праці за травень-грудень 1980 року, січень-грудень 1981 року, січень-грудень 1982 року та табуляграм за вересень-грудень 1984 року, січень - грудень 1985 року, січень - грудень 1986 року, січень - грудень 1987 року, січень-грудень 1988 року, січень - грудень 1989 року, січень - грудень 1990 року, січень-грудень 1991 року чітко вбачаються відпрацьовані позивачем людино-години та людино-дні.

У позивача ОСОБА_1 -табельний номер 0892, про що зазначено в довідці № 5/1 від 28.02.2023 року .

Записи про виробіток трудового мінімуму, за спірні періоди містяться в довідках № 5/1 та № 5/5 від 28.02.2023 року .

Слід зазначити, що дані табуляграм та книг нарахувань підтверджують правильність даних, вказаних в довідці № 5/1 від 28.02.2023 року.

В бувшому колгоспі «Дружба», с. Стеблівка виробіток мінімуму в період з 1966 року по 1990 рік був встановлений в рублях, а саме: з 1966 р. по 1974 роки - встановлений мінімум 120 крб. за рік. з 1975 по 1990 роки встановлений мінімум 250 крб., з 1991 по 26.02.2000 року встановлений мінімум 120л/днів за рік. Наведене підтверджується, зокрема, відповіддю СТОВ «Дружба» від 16.06.2023 року на адвокатський запит від 08.05.2023 року з додатками до нього: довідкою № 6/2 від 16.06.2023 року, виданою дирекцією СТОВ «Дружба» с. Стеблівка Хустського району та Актом № 0700-1002-1/2809 перевірки правильності видачі довідки про заробітну плату для обчислення пенсії ОСОБА_1 за період роботи у колгоспі «Дружба»

Згідно інформації, викладеній у відповіді СТОВ «Дружба» на адвокатський запит, зазначено наступне:

«з 1983 року в колгоспі «Дружба» почалося друкування табуляграм. В них набито нулі, наприклад 0500 - береться до уваги 50 л/д; 0080 береться до уваги 8 л/д; 0370 - береться до уваги 370 л/д. Перші нулі не беруться до уваги, тому що так налаштовані були машино-лічильні апарати того часу і не було можливості щось змінити.

При оформленні на пенсію, завжди вибирався стаж роботи з 1983 року з табуляграм, то був основний документ. Заповнювалася довідка про стаж роботи на одній стороні (з якого по яке число), а на другій - виробіток по роках. В трудових книжках старого взірця не було графи прийому та звільнення, лише рік, встановлений мінімум і вироблено, тому багато років велося по старому взірцю, але завжди видавалися довідка про стаж, заробітну плату. Це і були підтверджуючі документи про роботу працівників колгоспу...

За період 1952-2019 років проводилися перевірки органами Пенсійного фонду, в тому числі Головним управлінням Пенсійного фонду України в Закарпатській області і нараховувалися пенсії колишнім працівникам колгоспу з врахуванням їх стажу роботи в колгоспі «Дружба» на підставі довідок, в яких зазначалося мінімум трудової участі в грошових коштах без будь-яких відмов.

Щодо перевірки органами Пенсійного фонду України достовірності та правильності нарахування стажу та заробітної плати позивачу у колгоспі «Дружба», така перевірка проводилася», що підтверджується актом перевірки № 0700-1002-1/2809 від 13.06.2023 року"

Як вбачається з довідок № 5/1 та 5/5 від 28.02.2023 року за виконану в колгоспі «Дружба» роботу, позивачу нараховувалась та виплачувалась заробітна плата.

Згідно довідки №5/2 від 28.02.2023 року колгосп «Дружба реорганізований в Агропромисловій спілці селян і фермерів "Дружба» 9.01.1992 року Протокол №1 від 09.01.1992 року. Агропромислова спілка селян і фермерів "Дружба» реорганізовано в Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю " Дружба" (СТОВ "Дружба") з 24.03.2000 р. на підставі рішення зборів уповноважених , Протокол №1 від 26.02.2000 р. та Указу Президента " Про невідкладні заходи щодо реформування аграрного сектору економіки" від 03.12.1999 р.

27 березня 2023 року позивач звернувся із заявою про призначення пенсії за віком до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області.

До заяви ним було додано всі необхідні документи, в тому числі:

- трудову книжку від 28.12.1977 року ;

- довідку про проходження військової служби № 2230 від 24.03.2023 року;

- архівну довідку № 556 від 20.03.2020 року;

- архівну довідку № 557 від 20.03.2020 року;

- довідку про членство та роботу в колгоспі від 28.02.2023 року;

- довідку про заробітну плату для обчислення пенсії від 28.02.2023 року;

- довідку про реорганізацію колгоспу «Дружба»;

- довідку про встановлений виробіток мінімуму в колгоспі «Дружба» від 28.02.2023 року;

- довідку про право підпису довідок від 28.02.2023 року.

03 квітня 2023 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Волинській області (структурний підрозділ, що розглядав вказану заяву за принципом екстериторіальності) позивачу було відмовлено в призначенні пенсії за віком про що винесено рішенням №59, в якому зазначено наступне:

Заявник не працює.

Згідно наданих до заяви документів про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.93 № 637 (довідка про присвоєння ідентифікаційного номеру, трудова книжка, військовий квиток, документи про стаж) страховий стаж складає 11 років 08 місяців 04 дні.

До страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно;

- трудової книжки виданої 28.12.1977 з 06.04.1978 по 30.04.1978 в колгоспі "Дружба", оскільки відсутня довідка про відпрацьовані вихододні;

- уточнюючої довідки № 5/1 від 28.02.2023 в колгоспі "Дружба" з 1980 по 1990, оскільки згідно долученої довідки № 5/3 від 28.02.2023 облік відпрацьованого робочого часу за даний період роботи в колгоспі вівся в грошових одиницях , що не передбачено законодавством.

Мотиви та норми права застосовані судом.

Відповідно до частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Згідно із статтею 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення.

Водночас у пункті 5 рішення N 8-рп/2005 від 11.10.2005 Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

За приписами пунктів 1, 6 частини 1 статті 92 Конституції України права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод, основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг визначає Закон України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" №1058-IV від 09.07.2003.

Згідно із преамбулою Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058-ІV (далі - Закон №1058-ІV) цей Закон, розроблений відповідно до Конституції України та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.

Статтею 1 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" встановлено, що пенсія - щомісячна пенсійна виплата в солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, яку отримує застрахована особа в разі досягнення нею передбаченого цим Законом пенсійного віку чи визнання її інвалідом, або отримують члени її сім`ї у випадках, визначених цим Законом.

Статтею 4 Закону Закон № 1058-IV передбачено, що виключно законами про пенсійне забезпечення визначаються, зокрема: види пенсійного забезпечення, умови участі в пенсійній системі чи їх рівнях, пенсійний вік для чоловіків та жінок, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат, джерела формування коштів, що спрямовуються на пенсійне забезпечення, умови, норми та порядок пенсійного забезпечення, організація та порядок здійснення управління в системі пенсійного забезпечення.

Положеннями статті 8 Закону №1058-IV передбачено право громадян України на отримання пенсійних виплат та соціальних послуг.

Згідно з частиною 1 статті 9 Закону №1058-IV за рахунок коштів Пенсійного фонду в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно ч.2 ст.24 Закону №1058 страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Ч. 4 ст. 24 Закону №1058 визначено, що періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Згідно частини 1 статті 26 Законом №1058-IV особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року. Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років.

Частиною 2 статті 26 Закону №1058-IV передбачено, що у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу: з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років.

Положеннями частин першої, другої та четвертої статті 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

До 01.01.2004 порядок підтвердження стажу роботи був визначений статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-ХІІ (далі - Закон №1788-ХІІ).

Відповідно до ст. 56 Закону №1788, до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

За змістом положень статті 62 Закону №1788-ХІІ, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

В даній справі спірним є питання зарахування роботи позивача в колгоспі "Дружба" з 06.04.1978 по 30.04.1978 та з 1980 по 1990 роки, тобто за період до впровадження системи персоніфікованого обліку на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (надалі Порядок №637).

Вказане кореспондується з положеннями постанови Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 р. №310 «Про трудові книжки колгоспників» (далі - Постанова №310).

Згідно п. 5 Постанови № 310 в трудову книжку колгоспника вносяться, в тому числі, відомості про трудову участь, а саме, прийнятий в колгоспі річний мінімум-трудової участі в суспільному господарстві, та стан його виконання.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі по тексту - Порядок №637).

Пунктами 1, 2 Порядку №637 визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи за період до впровадження персоніфікованого обліку у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - персоніфікований облік), є трудова книжка.

За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній стаж роботи встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.

Відповідно до пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

Інструкція про порядок ведення трудових книжок працівників, яка затверджена наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (надалі - Інструкція №58), містить аналогічні норми, які містила Інструкція про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.07.74 № 162.

Згідно пункту 2.4 Інструкції №58, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).

Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Відповідно до п.4.1 Інструкції №58, у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

З положень пункту 2.4. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників вбачається, що необхідним реквізитом під відповідним записом у трудовій книжці працівника є печатка.

Разом з тим, обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавців, що виключає провину особи, яка бажає призначити пенсію, у недоліках таких записів.

Отже, суд зазначає, що відповідні записи у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи, є належними та допустимими доказами підтвердження трудового стажу позивача.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року, справа № 275/615/17, провадження №К/9901/768/17.

Крім того, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року «Про трудові книжки працівників», відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 року у справі №677/277/17, провадження №К/9901/1298/17, постанові від 06.03.2018 у справі №127/9055/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 року у справі №490/12392/16-а викладено правову позицію, відповідно до якої, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини підприємства не може бути підставою для позбавлення особи конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань нарахування/призначення пенсії.

З аналізу наведених норм, можна зробити висновок, що відповідальність за ведення трудової книжки покладається на підприємство, відтак, відбиток печатки на трудовій книжці, неточність записів про звільнення не може бути підставою для виключення певних періодів роботи з страхового стажу позивача.

Суд зазначає, що не зарахування спірного стажу буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1 Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки, оскільки на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Відтак, відповідача відсутні правові підстави для виключення з стажу роботи-позивача періодів його роботи в колгоспі «Дружба» за вказаний вище період його роботи за наявності трудової книжки, довідок, табуляграм, тощо, оскільки працівник не може відповідати за те чи інше оформлення довідок на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки чи іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в численних постановах, зокрема в постанові від 21.02.2018 року у справі №6877975/17.

Відтак, факт роботи позивача у колгосп «Дружба» підтверджується записом в трудовій книжці в повному обсязі.

В даному випадку відомості про прийняття на роботу позивача наявні в трудовій книжці, не мають будь-яких недоліків та підтверджують факт роботи позивача у колгоспі «Дружба» Відтак, факт наявності стажу роботи на вказаному підприємстві підтверджується трудовою книжкою на підставі закону, оскільки факт прийняття на роботу та роботи можливо достовірно встановити з даних трудової книжки.

Підставою для обрахунку загального стажу є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Відповідач виносячи оскаржуване рішення не врахував, що не усі недоліки записів у трудовій книжці можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту зайнятості особи на відповідних роботах, а не правильність записів у трудовій книжці.

Аналогічну позицію викладено в постанові Верховного Суду від 06 березня 2018 року у справі №754/14898/15-а.

Додатково суд зазначає, що згідно з п.1 Основних положень про порядок видачі і ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975 №310 (далі Основні положення), трудова книжка колгоспника є основним документом про трудову діяльність членів колгоспів.

Пункт 2 Основних положень регламентує, що трудові книжки ведуться на всіх членів колгоспів з моменту прийняття їх в члени колгоспу.

Згідно абз.2 п. 2 Основних положень трудові книжки колгоспників раніше встановленого взірця обміну на нові не підлягають.

Всі записи в трудовій книжці підтверджуються у всіх розділах за час роботи в колгоспі з підписом керівника колгоспу або спеціально уповноваженого правлінням колгоспу особи та печатки (п.6 Основних положень).

Обов`язок правильного і точного внесення даних про роботу в трудову книжку і інші документи покладена на роботодавця (п.13 Основних положень).

Враховуючи вищезазначені норми та зміст наданих позивачем письмових доказів, суд вважає, що вказані документи в свої сукупності підтверджують період роботи позивача у колгоспі Дружба з 06.04.1978 по 30.04.1978 та з 1980 по 1990 роки підлягають до задоволення.

Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо даних періодів роботи відповідачем суду не надано, а відтак, їх безпідставно не взято до уваги відповідачем.

Крім того, суд зазначає, що відповідно до підпункту 2 пункту 6 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 №28-2, Управління Фонду має право отримувати безоплатно в установленому законодавством порядку від державних органів та органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій усіх форм власності і від фізичних осіб підприємців відомості про нарахування, обчислення і сплату страхових внесків, а також інші відомості, необхідні для здійснення покладених на управління Фонду завдань.

Такі повноваження Пенсійного фонду повинні бути використані з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких вони спрямовані.

Відтак, враховуючи вищенаведене, у випадку виникнення сумнівів щодо достовірності поданих особою документів відповідач наділений правом звернення до державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій з метою отримання інформації, необхідної для здійснення їхньої діяльності.

Наявність сумнівів у відповідача відповідно до зазначеного законодавства може бути підставою для перевірки, в ході якої має бути встановлено обставини, які перешкоджають зарахуванню періоду роботи до стажу, однак не можуть нівелювати відомості трудової книжки та позбавляти особу права на належне пенсійне забезпечення з урахуванням набутого нею трудового стажу.

Суд зазначає, що не зарахування спірного стажу позивача буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1 Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.

Разом з тим, окрім наведеної обставини, суд зауважує, що трудовою книжкою від 28.11.1977 року та відомостями про нарахування зарплати по табельних номерах за 1992 рік, 1993 рік, 1994 рік, 1995 рік та інші роки повністю підтверджуються періоди роботи позивача в Агропромисловій спілці селян і фермерів «Дружба» , однак дані періоди не зазначені у оскаржуваному рішенні як такі , що піддаються сумніву і не враховуються до страхового стажу.

Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо періоду роботи відповідачами суду не надано. При цьому, при вирішенні цієї справи суд враховує те, що позивач жодним чином не впливає на дотримання порядку заповнення трудової книжки та не може нести негативні наслідки за окремі недоліки у внесених в ній записах.

З врахуванням наведених норм чинного законодавства та встановлених обставин суд доходить висновку, що позовні вимоги в частині зарахування до страхового стажу періоду роботи позивача в колгоспі "Дружба" з 06.04.1978 по 30.04.1978 та з 1980 по 1990 роки підлягають до задоволення.

З огляду на наведене суд дійшов висновку, що Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області протиправно не зарахувало такий період до страхового стажу позивача.

Відтак рішення Головного управління Пенсійного фонду у Волинській області від 03.04.2023 року № 59 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком є протиправним та підлягає скасуванню.

Також з метою належного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Волинській області зарахувати у страховий стаж ОСОБА_1 періоди його роботи в колгоспі "Дружба" з 06.04.1978 по 30.04.1978 та з 1980 по 1990 роки.

Щодо позовної вимоги зобов`язати відповідача здійснити призначення і виплату йому пенсії за віком з 23.02.2023 року, то суд не може перебирати повноваження пенсійного органу щодо питання призначення пенсії, а тому дана позовна вимога задоволенню не підлягає.

У параграфах 70-71 рішення по справі «Рисовський проти України» (заява № 29979/04) ЄСПЛ підкреслює особливу важливість принципу «належного урядування», зазначивши, що цей принцип передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії», заява № 33202/96, параграф 120, «Онер`їлдіз проти Туреччини», заява № 48939/99, параграф 128, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови», № 21151/04, параграф 72, «Москаль проти Польщі», заява № 10373/05, параграф 51).

Зокрема, на державні органи покладений обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (зокрема, рішення у справах «Лелас проти Хорватії», заява № 55555/08, параграф 74, «Тошкуце та інші проти Румунії», заява № 36900/03, параграф 37) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини», параграф 128, «Беєлер проти Італії», параграф 119).

Отже, на підставі встановлених в судовому засіданні обставин, відповідних їм правовідносин та релевантного законодавства суд дійшов висновку, що оскаржуване рішення не відповідає вимогам встановленим для них ч. 2 ст. 2 КАСУ .

Керуючись статтями 242-246 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області пл. Народна, буд. 4, м. Ужгород, Закарпатська область, 88008, ), Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (код ЄДРПОУ 13358826, м. Луцьк, вул. Кравчука,22В) про визнання рішення протиправним та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду у Волинській області від 03.04.2023 року № 59 про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Волинській області ( код ЄДРПОУ 13358826) м. Луцьк, вул. Кравчука,22В зарахувати у страховий стаж ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) АДРЕСА_1 періоди його роботи в колгоспі "Дружба" з 06.04.1978 по 30.04.1978 та з 1980 по 1990 роки.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду у Волинській області (код ЄДРПОУ 13358826) м.Луцьк, вул. Кравчука,22В повторно розглянути заяву ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) від 27.03.2023 року про призначення пенсії.

5. Стягнути на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 1073,60 грн. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області ( код ЄДРПОУ 13358826, м. Луцьк, вул. Кравчука,22В )

В решті позовних вимог-відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

СуддяЗ.Б.Плеханова
Повний текст рішення виготовлено та підписано 02.11.2023 року