Справа № 580/10095/23
Суддя: Анжеліка БАБИЧ
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

УХВАЛА

про залишення позовної заяви без руху

31 жовтня 2023 року справа № 580/10095/23

м. Черкаси

Суддя Черкаського окружного адміністративного суду Бабич А.М., перевіривши матеріали позову ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Черкаській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії,

УСТАНОВИЛА:

26.10.2023 у Черкаський окружний адміністративний суд надійшов позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ) (далі позивач) до Територіального управління Служби судової охорони у Черкаській області (18001, місто Черкаси, бул.Шевченка, будинок 245; ) (далі відповідач) про:

визнання протиправною відмову відповідача, викладену в листі від 18.07.2023 №Г-83, у проведенні нарахування та виплати йому додаткової винагороди, установленої постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», за період несення служби з 24.02.2022 до 20.01.2023 для виконання пункту 15 розділу І Порядку виплати грошового забезпечення співробітникам Служби судової охорони, затвердженого наказом ДСА України від 26.08.2020 №384;

зобов`язання нарахувати та виплатити йому додаткову винагороду, установлену вказаною постановою Уряду, у розмірі 30000,00грн щомісячно за період з 24.02.2022 до 20.01.2023.

Стверджує, що відповідно до зазначеної вище постанови КМУ набув право на отримання додаткової винагороди, яку відповідач не включив до розрахунку заробітної плати.

До позовної заяви позивач додав заяву, в якій просив поновити йому строк на вказаного вище подачу позову (далі Заява).

Обґрунтовуючи зазначив, що з 29.09.2023 до 22.10.2023 виконував службові обов`язки, а також за сімейними обставинами доглядав за дружиною, оскільки їй встановлені такі діагнози: грижі, спондильоз, спондилоартроз спини та інші, що підтверджується довідками, також має важкий перебіг вагітності. Тому тільки 23.10.2023 зміг подати позов до суду. Відповідно до Перехідних положень КЗпП України під час дії карантину, встановленого КМУ з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби, строки, визначені ст.233 КЗпП України, продовжуються на строк дії такого карантину. Дія карантину закінчилася 30.06.2023, тобто до 30.09.2023 (три місяці після закінчення карантину) позивач вважав, що продовжені строки звернення відповідно до Закону та очікував оприлюднення постанови ВП ВС у зразковій справі №260/3564/22, яке відбулося 10.10.2023. Посилався на постанову Верховного Суду від 06.04.2023 у справі №260/3564/22, в якій Суд зазначив, що до 19.07.2022 КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у т.ч. про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Тому дійшов висновку про поширення дії ч.1 ст.233 КЗпП України в редакції Закону України від 01.07.2022 №2352-ІХ тільки на відносини, які виникли після набуття цією нормою Закону чинності. Додатково позивач вказав, що згідно з наказом Командувача Сил територіальної оборони Збройних Сил України від 07.03.2022 №10 Службу судової охорони залучено до виконання завдань територіальної оборони для забезпечення відсічі агресії Російської Федерації. Тому на виконання вказаного наказу позивач та інші співробітники залучалися до виконання зазначених завдань.

Спір виник із публічно-правових відносин, належить до юрисдикції адміністративних судів та має розглядатись у порядку адміністративного судочинства. Позовна заява подана особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність. Однак підлягає залишенню без руху.

Відповідно до ч.1 ст.122 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Згідно з ч.5 ст.122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Водночас відповідно до частини другої статті 233 КЗпП України у редакції, чинній до змін, внесених згідно із Законом України від 01 липня 2022 року №2352-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо оптимізації трудових відносин», у разі порушення законодавства про оплату праці працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати без обмеження будь-яким строком.

Відповідно до частин першої та другої статті 233 КЗпП України в редакції Закону України від 01 липня 2022 року №2352-IX, який набрав чинності з 19 липня 2022 року, працівник може звернутися із заявою про вирішення трудового спору безпосередньо до суду в тримісячний строк з дня, коли він дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Заявою про вирішення трудового спору у справах про звільнення працівник має право звернутися до суду в місячний строк з дня вручення копії наказу (розпорядження) про звільнення, а у справах про виплату всіх сум, що належать працівникові при звільненні, - у тримісячний строк з дня одержання ним письмового повідомлення про суми, нараховані та виплачені йому при звільненні (стаття 116 КЗпП України).

Отже, до 19 липня 2022 року КЗпП України не обмежував будь-яким строком право працівника на звернення до суду з позовом про стягнення належної йому заробітної плати. Після цієї дати строк звернення до суду з трудовим спором, у тому числі про стягнення належної працівнику заробітної плати, обмежений трьома місяцями з дня, коли працівник дізнався або повинен був дізнатися про порушення свого права. Аналогічний правовий висновок викладений у рішенні Верховного Суду від 06 квітня 2023 року у справі №260/3564/22 та від 19 січня 2023 року у справі №460/17052/21.

Листом від 04.08.2022 відповідач повідомив позивачу на його звернення від 07.07.2022, що видатки на виплату додаткової винагороди, визначеної вказаною вище постановою КМУ, не передбачались та не затверджувались, у зв`язку з чим фонд оплати праці не дозволяє здійснити виплату додаткової винагороди. Тобто, про невиплату додаткової винагороди позивач міг дізнатися під час ознайомлення з цим листом та отримуючи щомісячно заробітну плату.

У подальшому позивач повторно 04.09.2023 звернувся рапортом до відповідача щодо нарахування та виплати додаткової винагороди за період з 01.07.2022 до 20.01.2023. Лист відповідача датований 12.09.2023. Отже, з 04.09.2023 позивач почав вчиняти активні дії щодо нарахування та виплати йому додаткової винагороди за вказаний вище період.

Позивач не врахував, що обчислення процесуальних строків відбувається не лише з часу, коди дізнався, а й коли міг дізнатися про порушення своїх прав.

Доводи про залучення позивача згідно з наказом Командувача Сил територіальної оборони Збройних Сил України від 07.03.2022 №10 до виконання завдань територіальної оборони для забезпечення відсічі агресії Російської Федерації, як на поважну причину пропуску строку звернення до суду не враховані, оскільки згідно з довідкою Служби судової охорони від 02.08.2022 позивач перебував на службі у відповідача, виконував покладені на Службу судової охорони завдання та залучався до виконання завдань територіальної оборони для забезпечення відсічі агресії Російської Федерації у період з 24 лютого до 01 липня 2022 року. Належні, достовірні та допустимі докази виконання позивачем вказаних вище обов`язків з 01.07.2022 до 24.10.2023 (дати звернення до суду зі вказаним позовом) відсутні.

Довідкою Державної установи «Інститут травматології та ортопедії НАМН України» від 16.08.2022 підтверджується, що гр. ОСОБА_2 зверталася на консультацію з приводу остохондрозу поперекового відділу хребта, спондильозу, спондилоартрозу та ін. хвороб та їй рекомендовані обмеження фізичних навантажень (осьові навантаження не піднімати вантажі, станова тяга, присідання).

Довідкою Жашківської центральної районної лікарні від 24.10.2023 №142 підтверджується, що гр. ОСОБА_2 знаходиться на «Д» обліку в Жашківській жіночій консультації з приводу вагітності.

Отже, вказаними вище довідками підтверджуються виключно обставини щодо проходження гр. ОСОБА_2 , яка не є позивачем, обстеження у лікувальних закладах, встановлення їй відповідних діагнозів та надання відповідних рекомендацій. Відсутні належні докази об`єктивних перешкод джля позивача своєчасно звернутися в суд зі вказаною позовною заявою. Доводи позивача щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду зі вказаним позовом, у т.ч. через сімейні обставини не обгрунтовані та не враховані судом зважаючи, що вказані довідки не містять відомостей щодо необхідності стороннього догляду за вказаною особою.

У разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач відповідно до ч.6 ст.161 КАС України зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Звертаючись до суду 24.10.2023 (відомості відділення Укрпошти на конверті, в якому надійшов позов до суду), позивач пропустив строк на звернення до адміністративного суду з позовною заявою та зобов`язаний надати суду обґрунтовану заяву про поновлення порушеного строку, в якій обґрунтувати для цього підстави, зазначити доводи поважності тому причин і надати докази.

Будь-яких обставин і фактів, які об`єктивно перешкодили позивачу своєчасно звернутися до суду щодо нарахування та виплати йому додаткової винагороди за період несення служби з 24.02.2022 до 20.01.2023, у т.ч протягом розумного строку до відповідача позовна заява та Заява не містять.

Згідно з ч.5 ст.242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Тобто, застосуванню підлягає виключно висновок саме щодо норми права, якою регулюються подібні правовідносини.

Висновки Верховного Суду у постанові від 06.04.2023 у справі №260/3564/22, на які посилається позивач у Заяві, щодо подібних правовідносин підлягають врахуванню судом під час вирішення зазначеного вище спору, а не під час відкриття провадження у справі, оскільки не стосуються строків звернення з позовною заявою до адміністративного суду.

Викладені у Заяві доводи не стосуються об`єктивних факторів, свідчать про необґрунтоване зволікання позивача щодо звернення до відповідача та суду щодо нарахування та виплати йому додаткової винагороди за період несення служби з 24.02.2022 до 20.01.2023, а отже, не обґрунтовані. Тобто, за змістом не містить посилань на обставини, які перешкодили своєчасно звернутися до суду. Тому не підлягає задоволенню.

Згідно з ч.2 ст.122 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов згідно з ч.1 ст.123 КАС України залишається без руху.

Врахувавши викладене суд дійшов висновку, що позовна заява має недоліки, що перешкоджають відкриттю провадження у справі, а підстави про поновлення строку звернення до адміністративного суду, вказані у Заяві є неповажними.

Отже, наявні підстави залишити її без руху та зобов`язати позивача надати обґрунтовану заяву щодо поновлення пропущеного строку на звернення до суду з наведенням поважних причин його пропуску та надати докази щодо фактів і обставин, які об`єктивно перешкодили йому своєчасно звернутися в суд із позовом.

Відповідно до ч.ч.1-2 ст. 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

З метою забезпечення права позивача на судовий захист своїх прав та інтересів наявні підстави надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків позовної заяви протягом 10 днів з дня отримання ухвали шляхом подання заяви про поновлення пропущеного строку з викладенням об`єктивних обставин і фактів, що перешкоджали позивачу своєчасно звернутися до суду, та надати підтверджуючі докази їх існування.

Керуючись ст. ст.2-20, 122-133, 160-161, 169, 171, 243, 248 КАС України, суддя

УХВАЛИЛА:

1. У задоволенні заяви (вх. від 26.10.2023) ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду відмовити повністю.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Територіального управління Служби судової охорони у Черкаській області про визнання протиправною відмови та зобов`язання вчинити дії залишити без руху.

2. Позивачу надати строк 10 днів з моменту отримання ухвали для усунення викладених у мотивувальній частині ухвали недоліків позовної заяви.

3. Роз`яснити, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

4. Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та оскарженню не підлягає.

5. Копію ухвали направити позивачу.

Суддя Анжеліка БАБИЧ