Справа № 815/749/17
Суддя: Бітов А.І.
Дата ухвалення: 2023-10-17 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 жовтня 2023 р.м. ОдесаСправа № 815/749/17

Категорія:111030000 Головуючий в 1 інстанції: Хурса О.О.

Час і місце ухвалення: 12:36, м. Одеса

Дата складання повного тексту: 26.06.2023р.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду у складі:

головуючого Бітова А.І.

суддів Лук`янчук О.В.

Ступакової І.Г.

при секретарі Чоран А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Одесі адміністративну справу за апеляційною скаргою Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий ДІМ "Дельта Вілмар" до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

В С Т А Н О В И Л А :

У лютому 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) "Торговий ДІМ "Дельта Вілмар" звернулося до суду з позовом до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (далі Південне МУ ДПС по роботі з ВПП) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень (далі ППР) від 14 листопада 2016 року:

- №, яким було збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 1 883 249 грн. та нараховано штрафну санкцію у розмірі 941 625 грн.;

- №, яким було зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 46 285 грн. та нараховано штрафну санкцію у розмірі 23 143 грн.;

- №, яким було зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 2 010 532 грн.;

- №, яким було збільшено суму грошового зобов`язанням за платежем податок на прибуток приватних підприємств на 3 646 155 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач вказував, що оскаржувані ППР є протиправними та підлягають скасуванню. При цьому, наявність кримінального провадження не може слугувати доказом нереальності здійснення господарських операцій.

Відповідач позов не визнав, вказуючи, що первинні документи, а саме укладені договори, акти виконаних робіт, видаткові накладні та податкові накладні, не мають юридичної сили первинних документів у зв`язку з зазначенням у них господарських операцій, які фактично не відбулись.

Справу розглянуто за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні.

Постановою Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року адміністративний позов ТОВ "Торговий ДІМ "Дельта Вілмар" до Спеціалізованої державної податкової інспекції з обслуговування великих платників (далі СДПІ ОВП) у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС задоволено.

Визнано протиправними та скасовано ППР СДПІ ОВП у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС від 14 листопада 2016 року за №№, , , .

Ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2017 року апеляційну скаргу СДПІ ОВП у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС залишено без задоволення.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року у справі за позовом ТОВ "Торговий Дім "Дельта Вілмар" до СДПІ ОВП у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС про скасування податкових повідомлень-рішень від 14 листопада 2016 року №№, , , залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 08 листопада 2022 року касаційну скаргу Південного МУ ДПС по роботі з ВПП задоволено.

Постанову Одеського окружного адміністративного суду від 18 травня 2017 року та ухвалу Одеського апеляційного адміністративного суду від 26 липня 2017 року скасовано, а справу направлено до суду першої інстанції на новий розгляд.

Приймаючи дане рішення Верховний Суд дійшов висновку про те, що відсутність вироку у кримінальному провадженні не звільняє суд, який розглядає адміністративну справу, від обов`язку перевірити та надати належну оцінку повідомленим контролюючим органом фактичним обставинам, які встановлені в процедурах кримінального провадження і ставлять під сумнів реальний характер господарських операцій, тому що такі обставини входять до предмета доказування в адміністративній справі з відповідним предметом адміністративного позову.

При цьому, Верховний Суд зауважив, що у цій справі суди попередніх інстанцій, досліджуючи первинні документи, складені за наслідками господарських операцій з ТОВ "Агрохімпродукт, ЛТД", не з`ясували, які саме посадові особи підписували ці документи, хоча в матеріалах справи наявний протокол допиту ОСОБА_1 , який на час спірних відносин обіймав посаду директора згаданого товариства та в своїх свідченнях вказував, що не підписував будь-яких документів, не подавав звітності та не мав відношення до діяльності цього суб`єкта господарювання.

Відтак, касаційний суд вважав, що суди попередніх інстанцій не вжили всіх заходів для перевірки доводів контролюючого органу з використанням доказів, передбачених ч.1 ст. 69 КАС України (п.3 ч.2 ст. 72 КАС України у редакції, чинній з 15 грудня 2017 року), та, як наслідок, прийшли до передчасних й таких, що зроблені з неповним з`ясуванням всіх обставин справи, висновків по суті заявлених позовних вимог.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року адміністративний позов ТОВ "Торговий ДІМ "Дельта Вілмар" до Південного МУ ДПС по роботі з ВПП про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задоволено.

Визнано протиправними та скасовано ППР СДПІ ОВП у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС від 14 листопада 2016 року за №, №, №, №.

В апеляційній скарзі Південного МУ ДПС по роботі з ВПП ставиться питання про скасування судового рішення в зв`язку з тим, що воно постановлено з неправильним застосуванням норм матеріального права, з порушенням норм процесуального права та з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.

Доводи апеляційної скарги:

- суд першої інстанції не врахував, що підпис який значиться на всіх наданих до перевірки документах ТОВ "Фірма "Агрохімпродукт, ЛТД" директора ОСОБА_1 , який відповідно до вищевикладеного протоколу допиту від 21 січня 2016 року надав пояснення, про те що не укладав та не підписував з будь-якими суб`єктами господарювання договорів, не реалізовував товар, не надавав послуги, не складав та не підписував податкову звітність, не отримував грошові кошти і т.д. А враховуючи що підпис особи, яка складала первинні документи, є обов`язковим реквізитом, то в такому випадку такі документи не будуть мати юридичної сили первинних документів;

- апелянт звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що згідно податкової інформації звіти форми 1-ДФ "Рорахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку" за 4 квартал 2014 року та 1-2 квартали 2015 року ТОВ "Козерог" не подало, таким чином найманих працівників на підприємстві не має. Власна або орендована земельна ділянка також відсутня;

- апелянт наголошує на тому, що на момент перевірки податкової адреси ФГ "Козерог" податковим органом було встановлено відсутність службових осіб, офісних (складських) приміщень, вивісок та будь-яких ознак фінансово-господарської діяльності вказаного господарства.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги Південного МУ ДПС по роботі з ВПП, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступного.

Обставини встановлені судом першої інстанції, підтверджені судом апеляційної інстанції та неоспорені учасниками апеляційного провадження:

СДПІ ОВП у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС в період з 28 вересня 2016 року по 18 жовтня 2016 року було проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ "Торговий Дім "Дельта Вілмар" з питань дотримання вимог податкового законодавства за 2015 рік по взаємовідносинам з ТОВ "Фірма "Агрохімпродукт ЛТД", код 33589802.

За результатами перевірки складено акт №177/28-08-14-0/36369434/67 від 26 жовтня 2016 року, відповідно до якого були встановлені порушення пп.14.1.36 п.14.1 ст. 14, п.44.1 ст. 44, п.п.198.1, 198.2, 198.3 ст. 198 ПК України від 02 грудня 2010 року №2755-VI, зі змінами та доповненнями, в результаті чого завищено суму податкового кредиту по постачальнику ТОВ "Фірма "Агрохімпродукт, ЛТД" за 2015 рік на суму 3 940 066; пп.14.1.36, пп.134.1 ст. 134 ПК України, зі змінами та доповненнями, внаслідок чого встановлено заниження податку на прибуток підприємства за 2015 рік на суму 3 646 155 грн. (а.с.26-68 т.1).

На підставі Акта перевірки СДПІ ОВП у м. Одесі Міжрегіонального головного управління ДФС 14 листопада 2016 року були винесені наступні податкові повідомлення-рішення:

- №, яким було збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 1 883 249 грн. та нараховано штрафну санкцію у розмірі 941 625 грн. (а.с.69 т. 1);

- №, яким було зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 46 285 грн. та нараховано штрафну санкцію у розмірі 23 143 грн. (а.с.72 т. 1);

- №, яким було зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 2 010 532 грн. (а.с.74 т. 1);

- №, яким було збільшено суму грошового зобов`язанням за платежем податок на прибуток приватних підприємств на 3 646 155 грн. (а.с.77 т. 1).

Позивач, не погоджуючись з вищевказаними податковими повідомленнями-рішеннями оскаржив їх до Офісу великих платників податків Державної фіскальної служби, шляхом подання первинної скарги №234 від 30 листопада 2016 року.

Рішенням офісу великих платників податків Державної фіскальної служби від 03 лютого 2017 року за №6793/10/21-10-10-4-33 податкові повідомлення рішення залишено без змін, а скаргу без задоволення (а.с.143-151 т. 1).

Не погоджуючись із вказаними ППР позивач звернувся до суду з цим позовом.

Вирішуючи справу, суд першої інстанції виходив з того, що сама по собі господарська операція з придбання товару була структурована таким чином, що і позивач, і ТОВ "Фірма "Агрохімпродукт, ЛТД" укладали договори зберігання з зерновим складом, а внаслідок продажу товар фізично не переміщався, а зберігався на складі, при цьому документально перехід права власності оформлювався за допомогою складських квитанцій, тристоронніх актів і видаткових накладних, після чого товар переміщувався на підставі договорів, укладених з перевізниками ТОВ "Логістик МТС", ТОВ "Хліб АГ" та ФОП ОСОБА_2 .

Суд першої інстанції звернув увагу на те, що позивачем від контрагента ТОВ "Фірма "Агрохімпродукт, ЛТД" було отримано всі документи, що підтверджують його правосуб`єктність.

При цьому, суд першої інстанції врахував встановлені рішенням Господарського суду Одеської області від 06 червня 2016 року у справі №916/5034/15, що набрало законної сили, обставини щодо виконання договору на організацію і виконання перевезення вантажів автотранспортом №ТД219 від 21 квітня 2015 року, укладеного між позивачем та ТОВ "Фірма "Агрохімпродукт, ЛТД" (а.с.105-110 т. 1), відповідно до якого за травень 2015 року, позивачем було виконано повний комплекс робіт з організації та виконання внутрішніх перевезень вантажу за завданням відповідача в порядку та на умовах передбачених Договором №ТД219.

Крім того, рішенням Господарського суду Одеської області від 06 червня 2016 року у справі №916/5034/15 встановлено, що після закінчення робіт з перевезення вантажу позивачем своєчасно виписані та надані відповідачу рахунки-фактури, товарно-транспортні накладні та інші документи, які підтверджують виконання і приймання робіт по перевезенню вантажу в повному об`ємі, про, що складено двосторонні Акти виконаних послуг і зазначені господарські операції підтверджуються бухгалтерськими проводками та записами у журналі бухгалтерського обліку, що підтверджує реальність господарських операцій.

Разом із тим, суд першої інстанції критично віднісся до висновків відповідача, стосовно того що при аналізі первинної документації встановлено, що товар, поставлений позивачу продавцем ТОВ "Фірма "Агрохімпродукт, ЛТД", був придбаний у виробника сільськогосподарської продукції ФГ "Козерог", яке не має необхідних умов (земельних ділянок, персоналу, основних фондів, виробничих активів) для вирощування реалізованого товару, оскільки чинне законодавство не передбачає обов`язку для суб`єктів господарювання перевіряти умови здійснення господарської діяльності їх контрагентами (наявність матеріальної технічної бази та трудових ресурсів, земельних ділянок, правильність ведення бухгалтерського обліку та сплати податків, подання звітів про обсяги виробленої сільськогосподарської продукції, постійне знаходження за місцем реєстрації) та не передбачає відповідальності платника податків за дії третіх осіб за відсутності вини платника.

Суд першої інстанції, окремо наголошував на тому, що ТОВ "Фірма "Агрохімпродукт, ЛТД" не є виробником сільськогосподарської продукції, а здійснює торгівельну (посередницьку) діяльність, для здійснення якої не потрібні велика кількість трудових ресурсів, основних фондів та транспортних засобів. Тобто, між фактами встановленими під час перевірки ТОВ "Фірма "Агрохімпродукт, ЛТД" та висновком, що міститься в акті перевірки щодо відсутності у останнього необхідних умов для здійснення відповідної господарської діяльності, взагалі відсутній будь-який причино-наслідковий зв`язок.

Проаналізувавши письмові докази, наявні в матеріалах справи, суд першої інстанції дійшов до висновку що позивач не мав ніяких правовідносин з ФГ "Козерог", відтак не має нести відповідальність за можливі порушення вимог законодавства іншим суб`єктом господарювання та претензії до контрагента по ланцюгу не можуть бути підставою для притягнення позивача до відповідальності.

Крім того, наявність або відсутність основних фондів у контрагента платника податків або контрагента за ланцюгом не може впливати на податковий облік платника і не може слугувати підставою для самостійного визначення контролюючим органом податкових зобов`язань з ПДВ такому суб`єкту податкових правовідносин.

При цьому, суд першої інстанції послався на постанову Верховного Суду в постанові від 07 липня 2022 року у справі №160/3364/19, за якою обставини щодо діяльності контрагента платника податків, на які посилається контролюючий орган як на доказ нереальності господарської операції, підлягають оцінці з врахуванням принципу індивідуальної відповідальності платника податків, який знайшов відображення у нормі ч.8 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" від 16 липня 1999 року №996-ХГУ (далі Закон №996-ХIV), згідно з якою відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи.

Сам по собі факт порушення кримінального провадження не доводить складу податкового правопорушення та не є підставою для визнання спірних господарських операцій нереальними, оскільки контролюючий орган не наділений повноваженнями щодо надання правової оцінки доказам, зібраним у кримінальному провадженні, до прийняття судового рішення (вироку) у такому кримінальному провадженні, а ухвали слідчого судді не є вироком суду в розумінні ст. 369 КПК України, яким встановлюються визнані судом доведеними фактичні обставини із зазначенням місця, часу, способу вчинення та наслідків кримінального правопорушення, форми вини та мотивів кримінального правопорушення, а вони є лише процесуальними рішеннями слідчого суди, на підставі яких сторона обвинувачення в порядку ст. 93 КПК України здійснює збирання доказів у кримінальному провадженні.

Колегія суддів не погоджується з цими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Підпунктом 14.1.181 п.14.1 ст. 14 ПК України визначено, що податковий кредит це сума, на яку платник ПДВ має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Відповідно п.198.1 ст. 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій, зокрема, з: придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг (підпункта).

Пункт 198.3 ст. 198 ПК України передбачає, що податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг, але не вище рівня звичайних цін, визначених відповідно до ст. 39 цього Кодексу, та складається з сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою п.193.1 ст. 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду, зокрема, у зв`язку з придбанням або виготовленням товарів (у тому числі при їх імпорті) та послуг з метою їх подальшого використання в оподатковуваних операціях у межах господарської діяльності платника податку.

У відповідності до п.198.2 ст. 198 ПК України датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг.

Згідно п.198.6 ст. 198 ПК України не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені податковими накладними (або підтверджені податковими накладними, оформленими з порушенням вимог ст. 201 цього Кодексу) чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими п.201.11 ст. 201 цього Кодексу.

У разі коли на момент перевірки платника податку органом державної податкової служби суми податку, попередньо включені до складу податкового кредиту, залишаються не підтвердженими зазначеними цим пунктом документами, платник податку несе відповідальність відповідно до цього Кодексу.

Як визначено пп.14.1.36 п.14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність це діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.

Відповідно ст. 1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" господарська операція це дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.

З аналізу наведених вище правових норм вбачається, що правові наслідки у вигляді виникнення у покупця права на формування відповідних сум податкових вигод (витрат та податкового кредиту) виникають за наявності сукупності таких обставин та підстав, зокрема: фактичного (реального) здійснення оподатковуваних операцій та їх документального підтвердження сукупністю юридично значимих (дійсних) первинних та інших документів, які зазвичай супроводжують операції певного виду; наявності у сторін спеціальної податкової правосуб`єктності та належним чином складеної податкової накладної; ділової мети, розумних економічних причин для здійснення операції й подальшого використання придбаного товару (робіт, послуг) у межах господарської діяльності платника.

Наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкових вигод.

Недоведеність наявності вказаних умов позбавляє первинні документи юридичної значимості для цілей формування податкових вигод, а покупця права на їх формування та відображення у бухгалтерському та податковому обліку.

Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена Законом України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та пп.1.2 п.1, пп.2.1 п.2 Положення про документальне збереження записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України №88 від 24 травня 1995 року, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 червня 1995 року за №168/704 (далі Положення №88).

При розгляді даної справи Верховний Суд у постанові від 08 листопада 2022 року вказав на необхідність дослідження судами первинних документів, складених за наслідками господарських операцій позивача з ТОВ "Агрохімпродукт, ЛТД".

Так, дослідивши вказані господарські правовідносини колегією суддів встановила наступне.

СДПІ з ОВП у м. Одесі МГУ ДФС отримано Акт Херсонської ОДПІ ГУ ДФС у Херсонській області від 02 березня 2016 року №6/21-03-22-02/33589802 "Про результати документальної позапланової невиїзної перевірки ТОВ "Фірма "Агрохімпродукт, ЛТД" (код за ) з питань дотримання вимог податкового законодавства за період з 01 січня 2015 року по 31 грудня 2015 року, з якого вбачається, що у періоді, за який проводилась перевірка, відповідальними за фінансово-господарську діяльність ТОВ "Фірма "Агрохімпродукт, ЛТД" (код 33589802) були: директор та головний бухгалтер в одній особі ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який перебував на посаді з 01 січня 2015 року по 27 липня 2015 року; директор та головний бухгалтер в одній особі ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_2 ), який перебуває на посаді з 27 липня 2015 року по 31 грудня 2015 року.

При цьому, в матеріалах справи містяться протокол допиту від 21 січня 2016 року слідчим з особливо важливих справ відділу кримінальних розслідувань слідчого управління фінансових розслідувань ГУ ДФС у Херсонській області майором податкової міліції Легким Д.В. свідка ОСОБА_1 у кримінальному провадженні №0000152 від 28 жовтня 2015 року за ознаками злочину ч.1 ст.212 КК України.

З вказаного протоколу вбачається, що підпис директора ОСОБА_1 , який значиться на всіх наданих до перевірки первинних документах ТОВ "Фірма "Агрохімпродукт, ЛТД", не належить свідку, оскільки він не укладав та не підписував з будь-якими суб`єктами господарювання договорів, не реалізовував товар, не надавав послуги, не складав та не підписував податкову звітність, не отримував грошові кошти і т.д.

Статтею 9 Закону №996-ХІV із внесеними змінами та доповненнями, встановлено вимоги до первинних документів, які є підставою для бухгалтерського та податкового обліку. Згідно з даною нормою, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій.

Первинні документи повинні бути складені під час здійснення господарської операції, а якщо це неможливо безпосередньо після її закінчення. Дія контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Такі первинні документи повинні мати обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату і місце складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

З огляду на викладене, колегія суддів наголошує, що підпис є обов`язковим реквізитом, а тому первинні документи ТОВ "Фірма "Агрохімпродукт, ЛТД" по взаємовідносинам з позивачем підписані директором Коваль Я.М. не можуть вважатися первинними документами які фіксують факт здійснення господарської операції (мають юридичну силу), згідно вимог Закону №996-ХІV та Положення №88.

Окрім того, колегія враховує посилання апелянта на протокол допиту свідка ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_3 ), який являється засновником ТОВ "Фірма "Агрохімпродукт, ЛТД", з якого вбачається, що свідку не відомі такі особи, як ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , участі у загальних зборах засновників ТОВ "Фірма "Агрохімпродукт, ЛТД" ОСОБА_4 не приймав та жодних документів, як засновник підприємства, щодо звільнення з посади ОСОБА_5 та призначення на посаду керівника ОСОБА_1 , звільнення з посади ОСОБА_1 та призначення на посаду керівника ОСОБА_3 не складав та не підписував. Додатково свідок зазначив, що він як засновник ТОВ "Фірма "Агрохімпродукт, ЛТД" звернувся до відділу державної реєстрації юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців Суворовського РУЮ у м. Херсоні з заявою про ознайомлення з реєстраційними документами вказаного суб`єкта господарювання. З вивчених документів свідку стало відомо щодо протиправної діяльності ТОВ "Фірма "Агрохімпродукт, ЛТД" причетні невідомі особи ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .

На підставі викладеного, ОСОБА_4 звернувся до Національної поліції України, щодо неправомірних дій з боку громадянина ОСОБА_5 , який перебуваючи на посаді директора ТОВ "Фірма "Агрохімпродукт, ЛТД" надавав до Реєстраційної служби Суворовського району м.Херсона завідомо підроблений протокол загальних зборів учасників (засновників) вищевказаного товариства.

Управлінням захисту економіки в Херсонській області Департаменту захисту економіки Національної поліції України вищевказане звернення було направлено до Херсонського ВП ГУНП в Херсонській області та зареєстровано в ЖЄО №921 від 15 січня 2016 року. В ході проведення перевірки, працівниками підрозділу було встановлено факт порушення чинного законодавства, у зв`язку з чим прийнято рішення про внесення відомостей до Єдиного реєстру досудових розслідувань №0000221 від 16 січня 2016 року за ознаками складу кримінального правопорушення передбаченого ч.4 ст. 358 КК України.

Вказані обставини, на думку колегії суддів, підтверджують нереальність здійснення господарських правовідносин між позивачем та ТОВ "Фірма "Агрохімпродукт, ЛТД", що спростовує наявність у позивача права на формування ним відповідних сум податкових вигод (податкового кредиту).

При цьому, колегія суддів вважає за необхідним враховати інформацію отриману податковим органом в рамках кримінального провадження від 28 жовтня 2015 року №0000152 від управління фінансових розслідувань про те, що рух грошових коштів по рахунках відкритих в ПАТ "ВТБ БАНК" (МФО 321767), ПАТ "Промінвестбанк" (МФО 300012) та АТ "Райффайзен банк Аваль" (МФО 380805), та які були зазначені в рахунках-фактурах, контрагентом позивача ТОВ "Фірма "Агрохімпродукт, ЛТД" не здійснювався.

Колегія суддів також наголошує, що окрім формальної констатації наявності первинних документів у платника податків, перевіряючи висновки податкового органу щодо реальності проведених господарських операцій, суду необхідно встановити і перевірити процес руху активів по ланцюгу постачання, а також можливість спірних контрагентів фізично виконати відповідні операції.

Так, дослідивши первинні документи, по ланцюгу ТОВ "Фірма "Агрохімпродукт, ЛТД" ТОВ "ТД "Дельта Вілмар" колегією суддів встановлено, що товар (соняшник), який поставило ТОВ "Фірма "Агрохімпродукт, ЛТД" покупцю ТОВ "ТД "Дельта Вілмар" був придбаний продавцем у виробника сільськогосподарської продукції, який зареєстрований як суб`єкт спеціального режиму оподаткування податком на додану вартість ФГ "Козерог" (код 32363292).

Тобто, відповідно п.209.6 ст. 209 ПК України ФГ "Козерог" вважається сільськогосподарським підприємством, основною діяльністю якого є постачання вироблених ним сільськогосподарських товарів на власних або орендованих основних фондах, а також на давальницьких умовах, в якій питома вага вартості сільськогосподарських товарів/послуг становить не менш як 75% вартості всіх товарів/послуг, поставлених протягом попередніх 12 послідовних звітних податкових періодів сукупно.

Основними видами діяльності ФГ "Козерог" згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є вирощування зернових культур (крім рису), бобових культур і насіння олійних культур.

Згідно матеріалів справи, а саме: податкового розрахунку з фіксованого сільськогосподарського податку за 2015 рік № від 20 лютого 2015 року загальна площа сільськогосподарських земель (ріллі), що обробляються ФГ "Козерог" складає 2 791.5222 га.

Разом з тим, у податковій інформації від 03 вересня 2015 року №31/10-02-22-05/32363292 за звітні періоди декларування податку на додану вартість грудень 2014 року червень 2015 року щодо наявності трудових ресурсів у ФГ "Козерог", відповідно до податкових розрахунків сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку (форма 1-ДФ) вбачається, що вказане господарство не подано до Білоцерківської ОДПІ звіти форми 1-ДФ "Розрахунок сум доходу, нарахованого (сплаченого) на користь платників податку, і сум утриманого з них податку" за 4 квартал 2014 року та 1-2 квартали 2015 (грудень 2014 року червень 2015 року) та звітів про суми нарахованої заробітної плати (доходу, грошового забезпечення, допомоги, компенсації) застрахованих осіб та суми нарахованого єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування Державної фіскальної служби.

При цьому, ФГ "Козерог" має сезонний характер роботи, а саме закупівля засобів захисту рослин, мінеральних добрив, насіннєвого матеріалу, паливно-мастильних матеріалів проводиться переважно під час проведення посівної компанії та обробітку земель.

Колегія суддів наголошує, що для оброблення даної кількості земельних угідь під час проведення посівної компанії та періоду збору врожаю підприємству необхідно мати достатню кількість персоналу необхідної кваліфікації для виконання того або іншого виду робіт, оскільки сільськогосподарські роботи по обробленню земельних робіт є достатньо трудомісткими, потребують часу та кваліфікованих працівників, а саме: трактористів, машиністів с/г виробництва, комбайнерів, водіїв автотранспортних засобів, підсобних робітників, інженера, агронома, бухгалтера та керуючий персонал.

Доказів того, що ФГ "Козерог" долучало субпідрядників для виконання вищевказаних робіт матеріали справи не містять.

Вищевказане підтверджує факт відсутності найманих працівників у ФГ "Козерог".

Більш того, згідно наданої до Білоцерківської ОДПІ звітності про наявність земельних ділянок ФГ "Козерог" орендує земельні ділянки на території Кукавської сільської ради, Могилів-Подільського району, Вінницької області площею 1162,0 га, Серебринської сільської ради, Могилів-Подільського району, Вінницької області площею 485,9 га, Бернашівської сільської ради, Могилів-Подільського району, Вінницької області площею 310,4 га та Явстухівської сільської ради , Деражнянського району Хмельницької області площею 832,8 га.

Втім, згідно листа Голови Явтухівської сільської ради Деражнянського району Хмельницької області від 09 листопада 2015 року №3607/9/21-22-09-02-16 "про надання відомостей щодо оренди ФГ "Козерог" (код 32363292) земельних ділянок на вказаній території за період 2014 2015 роки" (відповідь від 24 листопада 2015 року №127) вбачається, що суб`єкт підприємницької діяльності ФГ "Козерог" (код 32363292) не орендує земельні ділянки на території Явтухівської сільської ради, і ніколи в оренду землю не брав.

Аналогічного змісту були надані податковому органу листи голів Бернашівської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області від 16 листопада 2015 року №153, Серебринської сільської рали Могилів-Подільського району Вінницької області від 16 листопада 2015 року №243, Кукавської сільської ради Могилів-Подільського району Вінницької області від 18 листопада 2015 року №208.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів констатує неможливість здійснення господарської діяльності ФГ "Козерог" (код 32363292), у перевіряємий період, в зв`язку з відсутністю в матеріалах справи доказів наявності у нього трудових ресурсів та основних засобів, економічно необхідних для здійснення основного виду діяльності.

При цьому, колегія суддів враховує, що на момент перевірки податковим органом податкової адреси ФГ "Козерог" було встановлено відсутність службових осіб, офісних (складських) приміщень, вивісок та будь-яких ознак фінансово-господарської діяльності вказаного господарства.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з доводами податкового органу, стосовно проведення ТОВ "Фірма "Агрохімпродукт ЛТД" безтоварних операцій, шляхом фіктивного (за документами) придбання товару у виробника ФГ "Козерог" та перепродажу його позивачу, що привело до необґрунтованого формування витрат та податкового кредиту з ПДВ останнім.

При цьому, колегія суддів вважає помилковим посилання суду першої інстанції на висновки викладені Господарського суду Одеської області викладені у рішенні від 06 червня 2016 року у справі №916/5034/15, щодо виконання договору на організацію і перевезення вантажів №ТД219 від 21 квітня 2015 року, укладеного між позивачем та ТОВ "Фірма "Агрохімпродукт, ЛТД", відповідно до якого за травень 2015 року, позивачем було виконано повний комплекс робіт з організації та виконання внутрішніх перевезень вантажу за завданням відповідача в порядку та на умовах передбачених Договором №ТД219, оскільки правовідносини у даній справі стосуються іншого договору, а саме №ТД249, який був укладений 15 травня 2015 року та підписаний директором Коваль Я.М., який заперечує свою участь у даних господарських правовідносинах.

Таким чином, апелянтом наведено достатньо обставин та доказів, які свідчать про штучний характер господарських операцій, невідповідність господарських операцій цілям, які в сукупності свідчать про фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій було обумовлено нерозумними економічними причинами, а дії підприємства та його контрагентів були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди.

Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла до висновку про відсутність підстав для задоволення позову ТОВ "ТД "Дельта Вілмар".

Враховуючи, що судом першої інстанції порушені норми матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а також, що висновки суду не відповідають обставинам справи, колегія суддів, керуючись п.п.3, 4 ч.1 ст. 317 КАС України вважає необхідним, скасовуючи рішення суду першої інстанції, ухвалити нове рішення, яким відмовити ТОВ "ТД "Дельта Вілмар" у задоволені позову.

Враховуючи, що рішення суду приймається на користь суб`єкта владних повноважень, підстави для розподілу судових витрат, відповідно до ст. 139 КАС України, відсутні.

Керуючись ст.ст. 308, 310, п.2 ч.1 ст. 315, п.п.1, 3, 4 ч.1 ст. 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, судова колегія,

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 26 червня 2023 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення, яким відмовити товариству з обмеженою відповідальністю "Торговий ДІМ "Дельта Вілмар" у задоволенні позову до Південного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень:

- №, яким було збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість із вироблених в Україні товарів (робіт, послуг) на 1 883 249 грн. та нараховано штрафну санкцію у розмірі 941 625 грн.;

- №, яким було зменшено суму бюджетного відшкодування з податку на додану вартість у розмірі 46 285 грн. та нараховано штрафну санкцію у розмірі 23 143 грн.;

- №, яким було зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість на 2 010 532 грн.;

- №, яким було збільшено суму грошового зобов`язанням за платежем податок на прибуток приватних підприємств на 3 646 155 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 31 жовтня 2023 року.

Головуючий: Бітов А.І.

Суддя: Лук`янчук О.В.

Суддя: Ступакова І.Г.