Справа № 372/4182/23
Суддя: Тиханський О. Б.
Дата ухвалення: 2023-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 372/4182/23
Провадження № 2-а-36/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2023 року Обухівський районний суд Київської області у складі:

головуючого судді Тиханського О.Б.,

при секретарі Бойко В.Ю.,

позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду, адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення, -

ВСТАНОВИВ:

06.09.2023 позивач звернувся до Обухівського районного суду Київської області з позовною заявою до відповідача Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення.

В обґрунтування заявлених вимог позивач вказує на те, що постановою про накладення адміністративного стягнення серії EAТ № 7536303 від 16.08.2023 його було притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у сумі 1190,00 грн. Зі змісту постанови вбачається, що йому ставиться у провину те, що він керуючи транспортним засобом марки «Renault Megan», д.н.з. НОМЕР_1 , НОМЕР_2 , у м. Київ, по вул. Данила Щербаківського 64/91, у темну пору доби з неосвітленим номерним знаком та непрацюючою лівою фарою в режимі ближнього світла, чим порушив п. 2.9.в) ПДР України, а саме керував з номерним знаком повернутим чи неосвітленим.

Позивач вважає вказану постанову незаконною та необґрунтованою і такою, що підлягає скасуванню, оскільки жодних порушень ПДР він не допускав, так як він уважний пиль ний, та обережний водій, чітко дотримується правил дорожнього руху, та зазначає те, що на момент початку руху, усі вузли та агрегати були у справному робочому стані. Несправність світла виникла під час руху, коли він керував транспортним засобом, та не міг виявити несправності, що не залежало від її волі і відповідно в його діях не було умислу. Окрім того він рухався до місця стоянки.

Поліцейський проігнорував його пояснення, щодо усунення самостійно несправностей на місці, а в разі неможливості цього усуне на місці стоянки.

Доказами вчинення правопорушення є лише постанова у справі про адміністративне правопорушення, не було додано відеозапису з відображеними порушеннями, а також поліцейським не з`ясовано всіх обставин відповідно до вимог законодавства.

Номерний знак його транспортного засобу був освітлений шляхом штучного освітлення вулиці, габаритних вогнів транспортного засобу, та фар автомобіля позаду. Також він наголошує на тому, що лампа ближнього світла правої фари була справна, і у випадку перегоряння лампи в лівій фарі, як виняток, дозволяється замінити її лампочку з правої фари та продовжити рух до місця ремонту.

Тож не погоджуючись з рішенням поліцейського Головчака А.І. він вважає, що його притягнуто до відповідальності неправомірно, безпідставно та незаконно, що порушує його права та свободи, а оскаржувану постанову незаконною, необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню.

Посилаючись на наведене, позивач просить позов задовольнити, визнати протиправною та скасувати постанову в справі про адміністративне правопорушення серії ЕАТ №7536303 від 16.08.2023 та закрити провадження у справі, у зв`язку із відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.

Також позивач подав клопотання про поновлення пропущеного строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення серії EAТ № 7536303 від 16.08.2023, в обґрунтування якого вказує, що останнім днем на подання позовної заяви про оскарження спірної постанови є 26.08.2023, однак він не мав змоги подати позов, оскільки оскаржував вищезазначену постанову звернувшись із скаргою до Управління патрульної поліції в м. Києві.

Відтак позивач просить поновити строк на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі від 16.08.2023 серії ЕАТ № 7536303.

Представник відповідача Департаменту Патрульної поліції України подав відзив на позов. Так відповідач вказує, що з тексту позовної заяви вбачається, що позивач визнає той факт, що дійсно рухався на автомобілі з явними несправностями, а саме: що номерний знак його транспортного засобу був освітлений лише штучним вуличним освітленням, габаритними вогнями транспортного засобу, та фар автомобіля позаду. Також він наголошує на тому, що лампа ближнього світла правої фари була справна, і у випадку перегоряння лампи в лівій фарі, як виняток, дозволяється замінити її лампочку з правої фари та продовжити рух до місця ремонту, але доказів які б підтвердили цей факт не надає, отже позивач розпочинаючи рух знав, що освітлення номерів відсутнє, та ліва фара несправна, проте свідомо продовжував рух, чим умисно здійснював вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 121-3 КУпАП. Крім того, Щодо обґрунтування позовних вимог то представник відповідача вказує, що позивач не надав суду необхідних, належних та допустимих доказів, якими він мотивує обставини, викладені в позовній заяві та на спростування спірної постанови, а також не підтвердив вчинення відповідачем порушення вимог законодавства України при накладенні адміністративного стягнення, та відсутність в його діях події та складу інкримінованого правопорушення. Правопорушення було встановлено поліцейським під час виконання своїх службових обов`язків, тобто розглянув дану справу, відповідач виніс відповідну постанову про накладення адміністративного стягнення, яка відповідає вимогам ст. 283 КУпАП. Адміністративне стягнення, накладене на позивача в розмірі згідно санкцій відповідних статей КУпАП та відповідає характеру вчиненого правопорушення та всім обставинам справи, застосоване таке з метою виховання особи, в дусі додержання законів України, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень. Водночас, твердження позивача про те, що спірна постанова є протиправною, прийнятою з порушенням норм діючого законодавства та такою, що підлягає скасуванню є безпідставними та лише версію захисту позивача з метою уникнення від адміністративної відповідальності. З огляду на викладене відповідач просить відмовити у задоволені позову у повному обсязі.

Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні позов підтримав, вказав, що був зупинений працівниками поліції безпідставно, тому не надав їм посвідчення водія та інші документи. При початку руху на автомобілі всі елементи освітлення були справні, а тому, такі несправності виникли під час руху автомобіля. Визнає, що під час зупинки конструктивне освітлення заднього номерного знаку було відсутнє, проте зазначає, що номерний знак можна було прочитати за рахунок штучного освітлення вулиці та освітленням задніх фар. В зв`язку з чим, правопорушення відсутня, крім того ПДР дозволяє усунути дані несправності на місці, що ним і було зроблено, що виключає притягнення до адміністративної відповідальності. Крім того, працівником поліції було порушено порядок складання постанови про адміністративне правопорушення, а докази, що були направлені відповідачем разом з відзивом, йому не направлялись.

Представник відповідача в судове засідання не з`явися, подав відзив на позовну заяву з доданими письмовими та електронними доказами, проти задоволення позов заперечив.

Суд, заслухавши пояснення позивача, дослідивши докази та матеріали справи, що позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи із наступного.

Судом встановлено, що 16.08.2023 патрульним поліцейським Головчаком А.І. була винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії EAТ № 7536303, відповідно до якої ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.121-3КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1190 грн.

Із змісту оскаржуваної постанови вбачається, що 16.08.2023, патрульним поліцейським відносно позивача ОСОБА_1 було складено постанову про притягнення його до адміністративної відповідальності, а саме, 15.06.2023 в м. Києві по вул. Щербакова 64/9, водій керував Т/З Рено Меган д.н.з. НОМЕР_1 , в темну пору доби з неосвітленим знаком та не працюючою лівою фарою в режимі ближнього світла, чим порушив п.2.9.в. ПДР - керування водієм Т/З з номерним знаком, провернутим чи неосвітленим.

З оглянутого відео, наданого представником відповідача, вбачається, що на автомобілі Рено Меган д.н.з. НОМЕР_1 , який знаходиться на проїзній частині відсутнє освітлення заднього номерного знаку.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Частиною першою ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом ч. ч.1, 3 ст. 122 КАС України, позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

При цьому ч. 2 ст. 286 КАС України передбачає, що позовну заяву щодо оскарження рішень суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності може бути подано протягом десяти днів з дня ухвалення відповідного рішення (постанови), а щодо рішень (постанов) по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, - протягом десяти днів з дня вручення такого рішення (постанови).

Відповідно до ч.1 ст. 121 КАС України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Як вбачається з матеріалів справи постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії EAТ № 7536303 від 16.08.2023, ОСОБА_1 отримав на місці зупинки транспортного засобу 16.08.2023.

Відтак строк на оскарження постанови серія EAТ № 7536303 від 16.08.2023, почав обраховуватись з 16.08.2023 року.

23.08.2023 року ОСОБА_1 звернувся до Управління патрульної поліції в м. Києві зі скаргою на постанову у відповідності до норм КУпАП. 29.08.2023 року позивачем отримано рішення за поданою скаргою, згідно з яким скарга залишена без задоволення.

З огляду на вищевикладене, суд вважає причини пропуску строку на оскарження постанови поважними, а тому такий строк підлягає поновленню, відтак клопотання позивача про поновлення строку на оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії EAТ № 753630 від 16.08.2023, слід задовольнити.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про дорожній рух», контроль у сфері безпеки дорожнього руху здійснюється Кабінетом Міністрів України, місцевими органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, Національною поліцією, іншими спеціально уповноваженими на те державними органами (державний контроль), а також міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади (відомчий контроль).

Пунктом 11 ч. 1 ст.23 Закону України «Про національну поліцію» визначено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.

Пунктом 1.9. ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Як встановлено, п. 2. 9 (в) ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом, не зареєстрованим в уповноваженому органі МВС, або таким, що не пройшов відомчу реєстрацію в разі, якщо законом встановлена обов`язковість її проведення, а також без номерного знака або з номерним знаком, що: не належить цьому засобу; не відповідає вимогам стандартів; закріплений не в установленому для цього місці; закритий іншими предметами чи забруднений, що не дає змоги чітко визначити символи номерного знака з відстані 20 м; неосвітлений (у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості) чи перевернутий.

Частина 1 ст. 121-3 КУпАП, передбачає відповідальність за керування або експлуатація транспортного засобу без номерного знака, з номерним знаком, що не належить цьому засобу або не відповідає встановленим зразкам або вимогам, з номерним знаком, закріпленим у не встановленому для цього місці, перевернутим чи неосвітленим, закритим іншими предметами (в тому числі прозорими), з нанесенням покриття або застосуванням матеріалів, що перешкоджають чи ускладнюють його ідентифікацію, забрудненим номерним знаком, якщо така забрудненість не дає можливості чітко визначити символи або буквено-числову комбінацію номерного знака з відстані двадцяти метрів, а так само вчинення інших дій, спрямованих на умисне приховування номерного знака.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Відповідно до положень ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Виходячи із змісту пункту 1 статті 247 КУпАП обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Статтею 251 КУпАП визначено перелік фактичних даних в справі про адміністративне правопорушення, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною другою ст. 279 КУпАП передбачено, що посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Згідно з вимогами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Особливості розгляду справ про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), встановлюються статтями 279-1-279-8 цього Кодексу.

Згідно з статтею 283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі.

Постанова повинна містити: найменування органу (прізвище, ім`я та по батькові, посада посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа (прізвище, ім`я та по батькові (за наявності), дата народження, місце проживання чи перебування; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити відомості про: дату, час і місце вчинення адміністративного правопорушення; транспортний засіб, який зафіксовано в момент вчинення правопорушення (марка, модель, номерний знак); технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався); розмір штрафу та порядок його сплати; правові наслідки невиконання адміністративного стягнення та порядок його оскарження; відривну квитанцію із зазначенням реквізитів та можливих способів оплати адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Відповідно до пункту 4 розділу І Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2015 за №1395, у разі виявлення правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, розгляд якого віднесено до компетенції Національної поліції України, поліцейський виносить постанову у справі про адміністративне правопорушення без складання відповідного протоколу.

Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23.12.2005 №14 Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 та 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.

Як вбачається з матеріалів справи, виносячи вказану постанову працівник поліції дотримався вимог ст.252, 280, 283 КУпАП, зазначив належні та допустимі докази, передбачені ст. 251 КУпАП, які ним були зібрані та оцінені у встановленому законом порядку, та на яких ґрунтується його висновок про доведеність підстав для притягнення позивача до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.121-3 КУпАП та якими спростовуються заперечення останнього щодо не вчинення цього правопорушення, зокрема, було зафіксовано порушення ПДР відео зйомкою з нагрудної камери, які дали можливість суду перевірити підстави притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.

Відповідно до Постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 26.04.2018 по справі №211/3520/16-а, саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення. Така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення.

Відповідно до частини 2 статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно з частиною 1 статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до частини 1 статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи наведене, суд вважає, що позивача обґрунтовано притягнуто до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 121-3 КУпАП, постанова працівника поліції винесена у межах наданих йому повноважень та у спосіб, що передбачені нормами КУпАП, є законною, підстави для її скасування відсутні.

Суд також не вбачає підстав для задоволення позову відповідно до п.35.1. ПДР, де зазначено, що у разі виникнення в дорозі несправностей, зазначених у пункті 31.4 цих Правил, водій повинен вжити заходів для їх усунення, а якщо це зробити неможливо - рухатися якомога коротшим шляхом до місця стоянки або ремонту, дотримуючись запобіжних заходів з виконанням вимог пунктів 9.9 і 9.11 цих Правил, оскільки в суду не надано доказів, що перед зупинкою позивач рухався дотримуючись вимоги п.п.9.9., 9.10 ПДр, а саме рухався із увімкненою аварійною сигналізацією, а тому, сама по собі дана норма не передбачає звільнення водія від адміністративної відповідальності за порушення п.2.9 в) ПДР. Крім того, дана норма регулює вимоги щодо невідповідності технічного стану автомобіля визначеного п.31 ПДР, а в даному випадку позивачем порушено п.9.11. в) ПДР.

Щодо можливості прочитати номерний знак за рахунок штучного освітлення вулиці, то суд зауважує, що відповідно до п.31.3 ПДР технічний стан транспортних засобів та їх обладнання повинні відповідати вимогам стандартів, що стосуються безпеки дорожнього руху та охорони навколишнього середовища, а також правил технічної експлуатації, інструкції підприємства-виробника та іншої нормативно-технічної документації.

В судовому засіданні встановлено, що освітлювальні прибори заднього номерного знаку, які передбачені саме для достатнього освітлення номерного знаку підприємством-виробником не працювали, а від так позивачем було порушено п.2.9.в) ПДР. Також суд зауважує, що номерні знаки повинні читатись з відстані не менше 20 метрів, що в даному випадку, як вбачається з відео, не можливо було виконати, а наявне штучне освітлення вулиці та задніх ліхтарів також не давали такої змоги.

Крім того, відповідно до п. 2.3. ПДР, для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний: перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу; бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.

Тому, саме на водія покладено відповідальність за технічний стан автомобіля як перед початком руху так і під час руху, а тому твердження позивача, що дана несправність виникла під час руху, не звільняє його від адміністративної відповідальності.

Також в судовому засіданні не було встановлено інших порушень при притягненні позивача до адміністративної відповідальності, що могли вплинути на правильність та законність складеної постанови. Щодо заперечення позивача, що йому не були направленні докази, які надані стороною відповідача, то суд зважає, що дана обставина в судовому засіданні не доведена, а позивачу було надано час для їх ознайомлення та відповідного реагування, чим він і скористався. В зв`язку з цим, суд визнає докази надані відповідачем належними та допустимими.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов є необґрунтованим, а у його задоволені необхідно відмовити.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 9, 72, 73, 77, 139, 205, 241, 242, 244, 246, 255, 268-272, 286, 297 КАС України, ст. 7, 33, ч.1 ст.126, 245, 251, 252, 256, 258, 268, 276, 280, 283, 288, 289, 293 КУпАП, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до департаменту патрульної поліції Національної поліції України про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Шостого апеляційного адміністративного суду через Обухівський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на подання апеляційної скарги з клопотанням про поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом десяти днів з дня вручення йому відповідного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 02.11.2023.

Суддя О.Б. Тиханський