Справа № 360/1213/23
Суддя: К.Є. Петросян
Дата ухвалення: 2023-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

01 листопада 2023 року м. ДніпроСправа № 360/1213/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Петросян К.Є. під час розгляду за правилами загального позовного провадження (у письмовому провадженні) справи за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області, треті особи, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору: Державна судова адміністрація України, Державна казначейська служба України про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2023 року до Луганського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області, треті особи, які не заявлять самостійних вимог на предмет спору: Державна судова адміністрація України, Державна казначейська служба України, в якій позивач просить:

визнати протиправними дії територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області щодо нарахування та виплати судді Лисичанського міського суду Луганської області (відряджена до Яготинського районного суду Київської області) ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01 січня 2021 по 31 травня 2022 року, обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді в розмірі 2102,00 грн;

зобов`язати територіальне управління Державної судової адміністрації України в Луганській області провести нарахування суддівської винагороди судді Лисичанського міського суду Луганської області, відрядженої до Яготинського районного суду Київської області, ОСОБА_1 на підставі частин 2, 3 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня 2021 року, а саме в сумі 2270,00 грн, щомісячних доплат за вислугу років в розмірі 20% від посадового окладу, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті за період з 01 січня по 31 грудня 2021 року;

зобов`язати територіальне управління Державної судової адміністрації України в Луганській області провести нарахування суддівської винагороди судді Лисичанського міського суду Луганської області, відрядженої до Яготинського районного суду Київської області, ОСОБА_1 на підставі частин 2, 3 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня 2022 року, а саме в сумі 2481,00 грн, щомісячних доплат за вислугу років в розмірі 20% від посадового окладу, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті за період з 01 січня по 31 травня 2022 року;

допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення суддівської винагороди за один місяць;

зобов`язати територіальне управління Державної судової адміністрації України в Луганській області, як суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у десятиденний строк звіт про виконання судового рішення.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Указом Президента України «Про призначення суддів» № 425/2016 від 29 вересня 2016 року ОСОБА_1 призначенаа на посаду судді Лисичанського міського суду Луганської області строком на п`ять років.

Наказом голови Лисичанського міського суду Луганської області № 7 від 23.11.2016 позивача зараховано до штату Лисичанського міського суду Луганської області.

Наказом голови Лисичанського міського суду Луганської області № 25 від 30.11.2018 позивачу встановлено щомісячну доплату за вислугу років з 24.11.2018 у розмірі 20% посадового окладу.

Наказом голови Яготинського районного суду Київської області № 3/к/тр від 01.06.2022 позивача тимчасово зараховано до штату Яготинського районного суду Київської області з 01.06.2022 та встановлено доплату за вислугу років в розмірі 20 % посадового окладу.

За період з 01 січня по 31 грудня 2021 року позивачу повинна бути нарахована суддівська винагорода, для визначення розміру якої слід використовувати посадовий оклад виходячи з 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2021 року, та доплати за вислугу років в розмірі 20% від посадового окладу. Також, за період з 01 січня по 31 травня 2022 року позивачу повинна бути нарахована суддівська винагорода, для визначення розміру якої слід використовувати посадовий оклад виходячи з 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 01 січня 2022 року, та доплати за вислугу років в розмірі 20% від посадового окладу.

Проте, за період з 01 січня 2021 року по 31 травня 2022 року, ТУ ДСА в Луганській області нарахував позивачу суддівську винагороду та виплатив допомогу на оздоровлення, для визначення суми яких використовувалася величина під назвою «розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді» в розмірі 2102 грн. Однак, відповідно до приписів спеціального законодавства, відповідач повинен бух нарахувати позивачу суддівську винагороду виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а саме: за весь 2021 рік - встановленого на 1 січня 2021 року в розмірі 2270 грн; з 01.01.2022 по 31.05.2022 - встановленого на 1 січня 2022 року в розмірі 2481 грн.

Внаслідок цього розмір винагороди позивача не відповідає розміру, установленому спеціальним Законом, у зв`язку із чим вона не погоджується із сумою виплаченої суддівської винагороди та вважає, що відповідачем порушено її право на належне матеріальне забезпечення та право на володіння майном в розумінні ч.1 ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, у зв`язку з чим позивач вимушена звернутись до суду.

Ухвалою від 09 жовтня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено справу розглядати в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 01 листопада 2023 року.

30 жовтня 2023 року від позивача через канцелярію суду надійшло клопотання про залучення в якості другого відповідача ДСА України, а також про зміну позовних вимог, відповідно до якого позивач просить суд:

визнати протиправною бездіяльність ДСА України щодо незабезпечення ТУ ДСА України у Луганській області в повному обсязі бюджетними асигнуваннями для проведення видатків з виплати суддівської винагороди ОСОБА_1 за період з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року, виходячи із встановленого на 01 січня 2021 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2270 гривень;

зобов`язати ДСА України забезпечити ТУ ДСА України у Луганській області бюджетними асигнуваннями для здійснення видатків з виплати суддівської винагороди ОСОБА_1 за період з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року включно, нарахованої виходячи із встановленого на 01 січня 2021 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого становить 2270 гривень;

визнати протиправною бездіяльність ДСА України щодо незабезпечення ТУ ДСА України у Луганській області в повному обсязі бюджетними асигнуваннями для проведення видатків з виплати суддівської винагороди ОСОБА_1 за період з 01 січня 2022 року по 31 травня 2022 року, виходячи із встановленого на 01 січня 2022 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб у розмірі 2481 гривень;

зобов`язати ДСА України забезпечити ТУ ДСА України у Луганській області бюджетними асигнуваннями для здійснення видатків з виплати суддівської винагороди ОСОБА_1 за період з 01 січня 2022 року по 31 травня 2022 року включно, нарахованої виходячи із встановленого на 01 січня 2022 року прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого становить 2481 гривню;

визнати протиправними дії територіального управління Державної судової адміністрації України в Луганській області щодо нарахування та виплати судді Лисичанського міського суду Луганської області (відряджена до Яготинського районного суду Київської області) ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 01 січня 2021 по 31 травня 2022 року обчисленої виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді в розмірі 2102 грн. 00 коп.;

зобов`язати територіальне управління Державної судової адміністрації України в Луганській області провести нарахування суддівської винагороди судді Лисичанського міського суду Луганської області, відрядженої до Яготинського районного суду Київської області, ОСОБА_1 на підставі частин 2, 3 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня 2021 року, а саме в сумі 2270 грн. 00 коп., щомісячних доплат за вислугу років в розмірі 20% від посадового окладу, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті за період з 01 січня по 31 грудня 2021 року;

зобов`язати територіальне управління Державної судової адміністрації України в Луганській області провести нарахування суддівської винагороди судді Лисичанського міського суду Луганської області, відрядженої до Яготинського районного суду Київської області, ОСОБА_1 на підставі частин 2, 3 статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» виходячи з базового розміру посадового окладу судді 30 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 01 січня 2022 року, а саме в сумі 2481 грн. 00 коп., щомісячних доплат за вислугу років в розмірі 20% від посадового окладу, з утриманням з цих сум передбачених законом податків та обов`язкових платежів при їх виплаті за період з 01 січня 2022 року по 31 травня 2022 року;

допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення суддівської винагороди за один місяць.

Сторони та треті особи у судове засідання не прибули, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, відповідач просив розгляд справи проводити без участі його представника.

Відповідно до частини дев`ятої статті 205 КАС України якщо немає перешкод для розгляду справи в судовому засіданні, визначених цією статтею, але всі учасники справи не з`явилися у судове засідання, хоча і були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового розгляду, суд має право розглянути справу у письмовому провадженні у разі відсутності потреби заслухати свідка чи експерта.

Враховуючи викладене суд вважає за можливе вирішити клопотання щодо залучення у справі в якості другого відповідача ДСА України у письмовому провадженні.

Розглянувши клопотання позивача щодо залучення у справі в якості другого відповідача ДСА України, суд дійшов такого.

Предметом розгляду в даній справі є правомірність нарахування та виплати судді Лисичанського міського суду Луганської області, відрядженої до Яготинського районного суду Київської області, ОСОБА_1 , щомісячних доплат за вислугу років в розмірі 20% від посадового окладу, за період з 01 січня 2021 року по 31 травня 2022 року включно, обчислених виходячи з прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді в розмірі 2102 гривні та 2270,00 гривні відповідно.

Відповідно до частини третьої статті 148 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» функції головного розпорядника коштів Державного бюджету України щодо фінансового забезпечення діяльності місцевих судів здійснює Державна судова адміністрація України, а функції розпорядника коштів нижчого рівня територіальні управління ДСА України.

Статтею 149 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» передбачено, що суди фінансуються згідно з кошторисами і щомісячними розписами видатків, затвердженими відповідно до вимог цього Закону, у межах річної суми видатків, визначених Державним бюджетом України на поточний фінансовий рік, у порядку, встановленому Бюджетним кодексом України.

Частиною п`ятої статті 22 Бюджетного кодексу України передбачено, що головний розпорядник бюджетних коштів, зокрема, отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України (рішенні про місцевий бюджет); затверджує кошториси розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (плани використання бюджетних коштів одержувачів бюджетних коштів), якщо інше не передбачено законодавством.

Згідно з частиною першою статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України.

Розглядаючи спір у подібних правовідносинах щодо обчислення суддівської винагороди із урахуванням прожиткового мінімуму для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді в розмірі 2102 гривень, Верховний Суд у справі №400/2031/21 (постанова від 10 листопада 2021 року) дійшов таких висновків:

«Виплата суддівської винагороди здійснюється в межах бюджетних призначень, головним розпорядником яких є ДСА України. Відповідач (ТУ ДСА України) як розпорядник бюджетних коштів нижчого рівня здійснює свої повноваження в межах асигнувань, які ДСА України затвердила у його кошторисі (на 2021 рік).

Тому для правильного вирішення цієї справи та обрання ефективного способу захисту порушених прав судам потрібно з`ясувати також участь ДСА України (через призму її компетенції щодо розпорядження бюджетними коштами, виділеними на фінансування судів) у застосуванні прожиткового мінімуму «для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді» при виплаті суддівської винагороди, передбачених абзацом 5 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік», відтак визначити правовий статус цього державного органу в адміністративному спорі - третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору чи відповідач (другий відповідач)».

Отже, судом касаційної інстанції зазначено, що причиною невиплати позивачу суддівської винагороди в повному обсязі протягом спірного періоду може бути недостатність виділених відповідачу коштів (бюджетних асигнувань) на ці потреби. У такому випадку невиплату суддівської винагороди в повному обсязі можна пов`язувати із діяльністю Державної судової адміністрації України як головного розпорядника бюджетних коштів щодо фінансового забезпечення діяльності усіх судів (крім Верховного Суду; стаття 148 Закону України "Про судоустрій і статус суддів") відповідно як суб`єкта владних повноважень, рішеннями/діями якого порушено право особи (судді).

Також Верховний Суд вказав на те, що в іншому випадку, коли Державна судова адміністрація України виділила територіальному органу судової адміністрації достатньо коштів для виплати суддівської винагороди (зокрема й позивачу) з урахуванням вимог статті 135 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" (затвердивши відповідний кошторис), але відповідач натомість розпорядився цими коштами з урахуванням зменшеного розміру прожиткового мінімуму, тому є підстави стверджувати, що невиплата позивачу суддівської винагороди в повному обсязі, як наслідок виникнення заборгованості з її виплати (перед позивачем), є результатом дій/рішень лише територіального органу судової адміністрації, а тому спосіб захисту повинен співвідноситися/пов`язуватися з цими діями та їх наслідками.

Особливості заміни неналежної сторони, а також залучення до участі у справі другого відповідача (співвідповідача) врегульовані статтею 48 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України).

Так, частиною 3 згаданої статті передбачено, якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до ухвалення рішення у справі за згодою позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі, якщо це не потягне за собою зміни підсудності адміністративної справи. Суд має право за клопотанням позивача до ухвалення рішення у справі залучити до участі у ній співвідповідача.

Якщо позивач не згоден на заміну відповідача іншою особою, суд може залучити цю особу як другого відповідача (частина четверта статті 48 КАС України).

Відповідно до частини п`ятої статті 48 КАС України під час вирішення питання про залучення співвідповідача чи заміну належного відповідача суд враховує, зокрема, чи знав або чи міг знати позивач до подання позову у справі про підставу для залучення такого співвідповідача чи заміну неналежного відповідача.

Відтак, аналіз наведених приписів статті 48 КАС України свідчить про можливість залучення до участі у справі співвідповідача.

Для правильного вирішення цієї справи та обрання ефективного способу захисту порушених прав суд вважає за потрібне з`ясувати участь ДСА України через призму її компетенції щодо розпорядження бюджетними коштами, виділеними на фінансування судів у застосуванні прожиткового мінімуму «для працездатних осіб, який застосовується для визначення базового розміру посадового окладу судді» при виплаті суддівської винагороди, передбачених абзацом 5 статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік».

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги позицію Верховного Суду справі № 400/2031/21, викладену в постанові від 30 листопада 2021 року, суд дійшов висновку, що Державна судова адміністрація України має бути співвідповідачем у цій справі. Одночасно, слід виключити Державну судову адміністрацію України з учасників справи в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Відповідно до частини першої статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України крім прав та обов`язків, визначених у статті 44 цього Кодексу, позивач має право на будь-якій стадії судового процесу відмовитися від позову. Позивач має право змінити предмет або підстави позову, збільшити або зменшити розмір позовних вимог шляхом подання письмової заяви до закінчення підготовчого засідання або не пізніше ніж за п`ять днів до першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження.

Частиною восьмою статті 47 Кодексу адміністративного судочинства України визначено, що у разі подання будь-якої заяви, визначеної частиною першою або третьою цієї статті, до суду подаються докази направлення копії такої заяви та доданих до неї документів іншим учасникам справи. У разі неподання таких доказів суд не приймає до розгляду та повертає заявнику відповідну заяву, про що зазначає у судовому рішенні.

Враховуючи наявність у позивача права на зміну позовних вимог, суд дійшов висновку про необхідність прийняття їх до розгляду.

Керуючись статтями 48, 241, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

УХВАЛИВ:

Прийняти зміну позовних вимог у справі №360/1213/23.

Залучити до участі у справі в якості співвідповідача Державну судову адміністрацію України (; 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5; e-mail ).

Запропонувати Державній судовій адміністрації України протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання цієї ухвали надати суду відзив на позовну заяву (відзив) і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду) разом з документами, що підтверджують надіслання (надання) позивачу копії відзиву та доданих до нього документів шляхом направлення таких документів через підсистему (модуль) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» зі скріпленням електронним підписом учасника справи (його представника).

Зобов`язати Державну судову адміністрацію України надати суду інформацію щодо розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб як обрахункової величини для визначення базового розміру посадового окладу судді ОСОБА_1 , закладеного у суму видатків на виплату суддівської винагороди судді у спірні періоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання суддею та оскарженню в апеляційному порядку окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

СуддяК.Є. Петросян