Справа № 202/16214/23
Суддя: Маринін О. В.
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Провадження № 2-а/202/81/2023
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 жовтня 2023 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду міста Дніпропетровська Маринін О.В., за участі секретаря судового засідання Жупій А.В. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу № 202/ 16214/23 за позовною заявою ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови ЗАВ № 3068647 від 10.08.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП, зафіксоване в автоматичному режимі,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 через свого представника (за ордером) адвоката Луценка Ю.В. звернулася до суду з позовом до Головного Управління Національної поліції в Дніпропетровській області про скасування постанови ЗАВ 3068647 від 10.08.2023 про притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП, зафіксоване в автоматичному режимі.

В обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що в березні 2022 року у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України вона разом з дітьми виїхала до Німеччини, де постійно і проживає до теперішнього часу. З мобільного застосунку «Дія» вона дізналася про постанову від 10 серпня 2023 року, якою на неї накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за правопорушення автомобілем марки MAZDA CX-5 реєстраційний номер НОМЕР_1 - перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину. При цьому в Постанові не зафіксовано особу, яка перебувала за кермом цього автомобілю. Однак, при виїзді з України ОСОБА_1 залишила для збереження та догляду все своє рухоме і нерухоме майно чоловіку - ОСОБА_2 , в тому числі і автомобіль марки MAZDA CX-5 реєстраційний номер НОМЕР_1 . Водієм (користувачем) автомобіля марки MAZDA CX-5 реєстраційний номер НОМЕР_1 з березня 2022 року до теперішнього часу є ОСОБА_2 . Позивач вважає, що дана постанова є незаконною, оскільки вона не порушувала Правил дорожнього руху, у зв`язку з перебуванням у цей час за межами України. Зазначила, що зверталась до чоловіка із питання оформлення його користувачем автомобіля, однак він своєї згоди на послугу шерингу не надав. Просила скасувати постанову, як незаконну та стягнути з відповідача понесені судові витрати.

28.08.2023 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі.

Ухвалою суду від 27.09.2023 за клопотанням клопотання представника Департаменту патрульної поліції Енгельса О.В. замінено первісного відповідача Головне управління Національної поліції в Дніпропетровській області на належного відповідача - Департамент патрульної поліції.

Департаментом патрульної поліції подано відзив на позовну заяву, в якому він проти позову заперечує, зазначає, що поліцейським при винесенні постанови дотримані вимоги процесуальних норм, права та інтереси позивача, оскаржувана постанова є правомірною та винесеною у порядку та у спосіб, що передбачений чинним законодавством.

Сторони в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.

Представник позивача звернувся до суду з письмовою заявою, у якій просив розглянути справу без його участі та без участі позивача.

В силу вимог ч. 4 ст. 229 КАС України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд дійшов такого висновку.

Згідно з ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За приписами ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України, з використанням повноваження з метою, з якою повноваження надано.

Згідно зі ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Судом встановлено, що інспектором Департаменту патрульної поліції Єсепчук А.А. 10.08.2023 винесена постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі серії ЗАВ № 03068647, згідно якої прийнято рішення притягнути ОСОБА_1 , до адміністративної відповідальності та накласти на неї стягнення у вигляді штрафу в розмірі 1700 грн за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 122 КУпАП.

Відповідно до змісту вказаної постанови, 10.08.2023 о 23-16 год. по вул. Набережна Перемоги, 38а в м. Дніпрі зафіксовано транспортний засіб MAZDA CX-5 реєстраційний номер НОМЕР_1 . Особа, яка керувала транспортним засобом, перевищила встановлені обмеження швидкості руху транспортних засобів на 61 км/год., чим порушила п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху України.

Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України «Про дорожній рух», встановлений Правилами дорожнього руху, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 № 1306.

Згідно з п. 1.3. Правил дорожнього руху учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими, а пунктом 1.4. визначено, що кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила.

Відповідно до п. 1.9. Правил дорожнього руху, особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.

Статтею 14 Закону України «Про дорожній рух» встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати і неухильно дотримуватися вимог цього Закону, Правил дорожнього руху та інших нормативних актів з питань безпеки дорожнього руху, створювати безпечні умови для дорожнього руху, не завдавати своїми діями або бездіяльністю шкоди підприємствам, установам, організаціям і громадянам, виконувати розпорядження органів державного нагляду та контролю щодо дотримання законодавства про дорожній рух.

За приписами п. 12.9 (б) Правил дорожнього руху, водієві забороняється перевищувати максимальну швидкість, зазначену в пунктах 12.4-12.7, на ділянці дороги, де встановлено дорожні знаки 3.29, 3.31, або на транспортному засобі, на якому встановлено розпізнавальний знак відповідно до підпункту «и» пункту 30.3 цих Правил.

Пунктом 12.4. Правил дорожнього руху визначено, що у населених пунктах рух транспортних засобів дозволяється із швидкістю не більше 50 км/год.

Положеннями ч. 4 ст.122 КУпАП передбачена адміністративна відповідальністьза перевищення встановлених обмежень швидкості руху транспортних засобів більш як на п`ятдесят кілометрів на годину.

Приміткою до цієї статті визначено, що суб`єктом правопорушення в цій статті є особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, а в разі вчинення передбачених частинами першою - четвертою цієї статті правопорушень у виді перевищення обмеження швидкості руху транспортних засобів, проїзду на заборонний сигнал регулювання дорожнього руху, порушення правил зупинки, стоянки, а також установленої для транспортних засобів заборони рухатися смугою для маршрутних транспортних засобів, тротуарами чи пішохідними доріжками, виїзду на смугу зустрічного руху, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в автоматичному режимі, а також у разі порушення правил зупинки, стоянки транспортних засобів, якщо зазначене правопорушення зафіксовано в режимі фотозйомки (відеозапису), - відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України. У разі внесення змін до постанови про накладення адміністративного стягнення з підстав, встановлених абзацом третім частини першої статті 279-3 цього Кодексу, суб`єктом цього правопорушення може бути особа, яка керувала транспортним засобом у момент вчинення правопорушення, зафіксованого в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису).

Відповідно до ч. 1 ст. 14-2 КУпАП адміністративну відповідальність за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі (за допомогою технічних засобів - приладів контролю за дотриманням правил дорожнього руху з функціями фото-, відеофіксації, які функціонують згідно із законодавством про захист інформації в інформаційно-телекомунікаційних системах), або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису) (за допомогою технічних засобів з функціями запису, зберігання, відтворення і передачі фото-, відеоінформації), несе відповідальна особа - фізична особа або керівник юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, а в разі якщо до Єдиного державного реєстру транспортних засобів внесено відомості про належного користувача відповідного транспортного засобу, - належний користувач транспортного засобу, а якщо в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відсутні на момент запиту відомості про керівника юридичної особи, за якою зареєстрований транспортний засіб, - особа, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи.

Згідно з ч. 3 ст. 14-2 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій цієї статті, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від відповідальності за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), у випадках, передбачених статтею 279-3 цього Кодексу.

Статтею 279-3 КУпАП регламентовано порядок звільнення відповідальної особи, зазначеної у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, особи, яка ввезла транспортний засіб на територію України, від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису).

Так згідно з ч. 1 ст. 279-3 КУпАП відповідальна особа, зазначена у частині першій статті 14-2 цього Кодексу, або особа, яка ввезла транспортний засіб на територію України, звільняється від адміністративної відповідальності за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі, або за порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), якщо протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення або з дня набрання постановою по справі про адміністративне правопорушення законної сили:

-ця особа надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння внаслідок протиправних дій інших осіб, або щодо протиправного використання іншими особами номерних знаків, що належать її транспортному засобу;

-особа, яка керувала транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, звернулася особисто до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а також надала документ (квитанцію) про сплату відповідного штрафу.

Відповідно до ст. 279-1 КУпАП у разі якщо адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовано в автоматичному режимі, посадова особа уповноваженого підрозділу Національної поліції за даними Єдиного державного реєстру транспортних засобів, а також у разі необхідності - за даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань встановлює відповідальну особу, зазначену у частині першій статті 14-2 цього Кодексу. За запитом посадових осіб уповноважених підрозділів Національної поліції у письмовій або електронній формі (у тому числі за умови ідентифікації цих посадових осіб за допомогою електронного цифрового підпису) відповідні органи (підрозділи) Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства юстиції України зобов`язані надавати відомості про належного користувача транспортного засобу, фізичну особу, керівника юридичної особи, за якою зареєстровано транспортний засіб, особу, яка виконує повноваження керівника такої юридичної особи, з обов`язковим дотриманням Закону України «Про захист персональних даних». Постанова про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі може виноситися без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

Таким чином, зважаючи що власником транспортного засобу MAZDA CX-5 реєстраційний номер НОМЕР_1 є позивачка ОСОБА_1 , суд прийшов до переконання, що відповідачем вірно визначено в оскаржуваній постанові суб`єктом правопорушення саме її, оскільки відомостей про належного користувача відповідного транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів власником не внесено.

Отже, будучи власником транспортного засобу, який є джерелом підвищеної небезпеки, позивач має бути зацікавленою та вжити належних заходів задля забезпечення дотримання користувачем такого транспортного засобу Правил дорожнього руху та неухильного виконання вимог чинних нормативно-правових актів останнім.

Таким чином, доводи позивача щодо безпідставного притягнення її до адміністративної відповідальності через те, що вона транспортним засобом 10.08.2023 не керувала, не можуть бути прийняті до уваги.

Суду не надано належних та допустимих доказів наявності обставин, які б звільняли позивача від відповідальності в порядку, визначеному ст. 279-3 КУпАП.

За приписами ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративне правопорушення є: всебічне, повне та об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

У відповідності до ст.251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Згідно зі ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

В оскаржуваній постанові на виконання приписів ст. 283 КУпАП є посилання на технічний засіб, яким в автоматичному режимі зафіксовано правопорушення, а саме «Expert-FS, E75053497», свідоцтво про повірку технічного засобу та термін його дії UA.TR.001 22 032-22 до 31.05.2024.

З наданих до відзиву на позовну заяву матеріалів вбачається, що технічний засіб Expert-FS, E75053497 має сертифікат перевірки типу № UA.TR.001 22 032-22 відповідності комплексу автоматичної фото/ відеофіксації правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, дійсний до 31.05.2024.

Також в оскаржуваній постанові міститься посилання на веб-сайт в інтернеті із зазначеним ідентифікатору доступу, на якому особа може ознайомитися із зображенням чи відеозаписом транспортного засобу в момент учинення правопорушення та постановою в електронній формі, а також фотофіксації вчиненого правопорушення, зробленого за допомогою технічного приладу «Expert-FS, E75053497».

Надані представником відповідача докази відповідають вимогам ст.251 КУпАП, ст.ст.72-76 КАС України, відображають обставини, які описані в оскаржуваній постанові, одержані без порушення порядку, встановленого законом, а тому є належними, достовірними та достатніми для притягнення винної особи до адміністративної відповідальності за ч.4 ст.122 КУпАП.

Таким чином, наданими відповідачем доказами підтверджується факт вчинення адміністративного правопорушення: перевищення автомобілем MAZDA CX-5 реєстраційний номер НОМЕР_1 встановленого обмеження швидкості руху транспортних засобів на 61 км/год.

Посилання позивача на те, що вона не може нести відповідальність, не керувала транспортним засобом 10.08.2023 суд відхиляє, оскільки відомості про внесення належного користувача відповідного транспортного засобу до Єдиного державного реєстру транспортних засобів суду не представлені, позивач не посилається на наявність такої інформації та її не врахування інспектором поліції; при цьому позивач не скористалася своїм правом відповідно до ч.1 ст.14-2, ст.279-3 КУпАП, не повідомила протягом 20 календарних днів з дня вчинення відповідного правопорушення та не надала документ, який підтверджує, що до моменту вчинення - правопорушення транспортний засіб вибув з її володіння.

Клопотання про виклик свідка колишнього чоловіка позивача ОСОБА_2 , судом відхилено оскільки, у разі керування ним транспортним засобом на момент вчинення зазначеного правопорушення, він має звертатися до органу (посадової особи), уповноваженого розглядати справи про адміністративні правопорушення, із заявою про визнання зазначеного факту адміністративного правопорушення та надання згоди на притягнення до адміністративної відповідальності, а не підтверджувати це у суді.

Щодо тверджень представника позивача про визнання неконституційними положень ст. 14-1 КУпАП рішенням Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23- рп/2010, суд зазначає, що згідно зі статтею 14-2 КУпАП (згідно із Законом № 596-VIII від 14.07.2015; в редакції Закону № 2262-VIII від 21.12.2017; із змінами, внесеними згідно із Законом № 1231-IX від 16.02.2021) відповідальність за адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксовані в автоматичному режимі несе фізична за якою зареєстровано транспортний засіб. Дана норма закону є чинною та неконституційною не визнавалася.

Таким чином, суд вважає, що доводи сторони позивача про відсутність доказів вчинення нею адміністративного правопорушення, порушення її прав, є необґрунтованими, а тому вимога позивача про скасування постанови в справі про адміністративне правопорушення та закриття провадження у справі є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Крім того, суд, зважаючи на судову практику, викладену у постанові ВС від 31.10.2019 у справі № 266/3228/16-а, вважає необхідним зазначити, що суд, перевіряючи рішення, дію чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень на відповідність закріпленим частиною 3 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України критеріям, не втручається у дискрецію (вільний розсуд) суб`єкта владних повноважень поза межами перевірки за названими критеріями.

Зважаючи, що сфера застосування статті 22 КУпАП (звільнення особи від адміністративної відповідальності за малозначності вчиненого правопорушення) поширюється саме на орган, уповноважений вирішувати справу, підстав для застосування ст.22 КУпАП у суду відсутні.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 14-2, 251, 279-1 - 279-3, 283- 284, Кодексу України про адміністративні правопорушення, ст.ст.2, 9, 90, 246, 255 КАС України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за правопорушення, передбачене ч. 4 ст. 122 КУпАП, зафіксоване в автоматичному режимі - залишити без задоволення, а постанову № ЗАВ № 3068647 від 10.08.2023 без змін.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О. В. Маринін