Справа № 160/9803/23
Суддя: Ніколайчук Світлана Василівна
Дата ухвалення: 2023-06-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 червня 2023 року Справа № 160/9803/23
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді Ніколайчук С.В.
09 травня 2023 року ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовною заявою, в якій позивач просить:
2. Визнати протиправним та скасувати рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах від 14.03.2023 року № 16 в частині відмови у підтвердженні періодів роботи трактористом-машиністом:
- з 01.02.1984 року по 31.08.1985 року -1 рік 6 місяців 30 днів;
- з 01.01.1986 рік по 30.06.1986 р. - 5 місяців 29 днів;
- з 16.09.1988 року по 05.06.1990 року - 1 рік 8 місяців 19 днів;
- з 08.01.1990 року по 30.09.1995 року - 4 роки 8 місяців 21 день;
- з 01.01.1998 року по 30.04.2000 року - 2 роки з місяці 28 днів;
Всього : 10 років 10 місяців 3 дні.
3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області зарахувати ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 до пільгового стажу роботи тракториста-машиніста, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (№1058-IV від 09.07.2003 року з подальшими змінами та доповненнями) періоди роботи трактористом-машиністом:
- період роботи на посаді тракториста-машиніста в колгоспі «Радянська Україна» за період з 01 січня 1984 року по 10 червня 1986 року всього: 2 роки 5 місяців 8 днів;
- період військової служби становить з 10 червня 1986 року по 10 червня 1988 року, що становить: 2 роки 00 місяців 00 днів;
- період роботи в Межівському районному об`єднанні по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства на посаді тракториста-машиніста з вересня 1988 року по грудень 1988 року, з січня по грудень 1989 року, з січня 1990 року по липень 1990 року: 1 рік 9 місяців 16 днів;
- період роботи в колгоспі «Радянська Україна», на посаді тракториста-машиніста з 01.08.1990 року по 30.09.1995: 5 років 1 місяць 27 днів.
Всього : 11 років 4 місяці 20 днів.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач звернувся до відповідача з заявою про призначення дострокової пенсії відповідно до п. 4 ст. 115 Закону України «Про загальнообов`язкове пенсійне страхування», проте у призначенні пенсії відмовлено через не зарахування до страхового стажу періодів роботи, оскільки в архівній довідці прізвище, ім`я та по-батькові зазначено не повністю, відсутнє рішення комісії з питань підтвердження роботи для призначення пенсії на пільгових умовах у разі ліквідації підприємства, з чим позивач не погоджується та вважає, що такі дії відповідачів не відповідають вимогам чинного законодавства.
З урахуванням викладеного, позивач просить визнати протиправною відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах та повторно розглянути заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Ухвалою від 11 травня 2023 року суд відкрив провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання, за наявними у справі матеріалами.
На виконання вимог ухвали від 11 травня 2023 року на адресу суду 29.05.2023 від відповідача 1 надійшов відзив на позовну заяву.
В наданому до суду відзиві відповідач позов не визнав та зазначив, що за доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі, згідно довідки Б-481-22 від 15.12.2022 року, з лютого 1984 року по грудень 1999 рік, оскільки в наданій довідці не повністю зазначено по батькові особи, яка працювала в даному господарстві.
ОСОБА_1 було подано заяву про підтвердження стажу роботи до Комісії при Головному правлінні Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області.
Комісія прийняла рішення №16 від 14.03.2023 року відмовити в підтвердженні ОСОБА_1 періодів роботи з 01.02.1984 р. по 31.08.1985 р., 01.01.1986 р. по 30.06.1986 р., 16.09.1988 р. по 05.06.1990 р„ 01.08.1990 р. по 30.09.1995 р., 01.01.1998 р. по 30.04.2000 р., для зарахування до пільгового стажу відповідно пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», немає підстав.
На підставі поданих документів до вказаної заяви було встановлено, що за період роботи в колгоспі посада в трудовій книжці не вказана, дата прийняття після служби в радянській армії не вказана, трудова заповнена з порушенням.
Наданими документами не підтверджено, що позивач в період з 1988-1990 р/р. працював на підприємстві сільськогосподарської продукції, протягом повного сезону у рослинництві та тваринництві.
Таким чином, прийнято законне та обґрунтоване рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки відсутній необхідний страховий та пільговий стаж згідно п.3 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-ІV.
Головне управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області надало відзив на позовну заяву, де зазначило, що відповідно до розрахунку стажу обрахованого по 30.09.2022, страховий стаж позивача, становить 19 років 06 місяців 1 день, в тому числі стаж на посаді тракториста 11 років 06 місяців 25 днів, що недостатньо для призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ч.2 ст.114 Закону №1058.
Щодо зарахування періодів роботи до пільгового стажу встановлено, що згідно із записами трудової книжки колгоспника серії НОМЕР_2 (дата заповнення 18.03.1985) позивач працював в колгоспі "Радянська Україна", який було реорганізовано в АТ "Слов`янське": з 01.01.1984 прийнятий в члени колгоспу, з 19.06.1986 вибув із членів колгоспу у зв`язку з призовом. Дата прийняття на роботу після військової служби не зазначена. Трудова книжка заповнена з порушеннями вимог Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах, організаціях, затвердженої постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року № 162. В архівній довідці від 15.12.2022 №Б-481-22 зазначені тільки періоди роботи.
Згідно статті 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20.12.1991 №2011-ХІІ (зі змінами та доповненнями) час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за ОСОБА_2 у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, шо дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
З огляду на те, що період роботи до призову на військову службу не зараховано до страхового та пільгового стажу, відсутні підстави для зарахування строкової військової служби до стажу робіт, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Відповідно до записів трудової книжки серії НОМЕР_3 (дата заповнення 21.09.1988) Позивач працював у Межівському райоб`єднанні "Сільхозхімія", яке переєстровано у ВАТ "Межівський райагрохім" з 16.09.1988 по 05.06.1990 на посаді тракториста мехотряда 3 класу (з 05.06.1990 заборона на управління транспортними засобами).
Записи ТРУДОВИХ книжок Позивача не містять відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, а саме: не зазначено про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської ПРОДУКЦІЇ.
Відповідно до ухвали Господарського суду Дніпропетровської області від 28.10.2002 у справі №Б24/56/99 ліквідовано юридичну особу АТ "Слов`янське" (код ЗКПО 03740424).
У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Комісією при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області було розглянуто заяву ОСОБА_1 про підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
14.03.2023 рішенням Комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду в Дніпропетровській області №16 не підтверджено періоди роботи ОСОБА_1 з 01.02.1984 по 31.08.1985, з 01.01.1986 по 30.06.1986, з 16.09.1988 по 05.06.1990, з 01.08.1990 по 30.09.1995, з 01.01.1998 по 30.04.2000, для зарахування до пільгового стажу відповідно до ст.114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
З огляду на вищезазначене, відсутні підстави для зарахування до пільгового стажу позивача періоди роботи на посаді тракториста-машиніста в колгоспі «Радянська Україна» за період з 01 січня 1984 року по 10 червня 1986 року; період військової служби з 10 червня 1986 року по 10 червня 1988 року; період роботи в Межівському районному об`єднанні по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства на посаді тракториста-машиніста з вересня 1988 року по грудень 1988 року, з січня по грудень 1989 року, з січня 1990 року по липень 1990 року; період роботи в колгоспі «Радянська Україна» на посаді тракториста-машиніста з 01.08.1990 року по 30.09.1995 року.
Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1,2 ст.257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
Згідно з частинами 3, 4 ст.262 КАС України підготовче засідання при розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження не проводиться.
Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, встановив таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянином України, що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_4 .
На дату звернення з заявою про призначення пенсії ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , досяг повних 55 років.
06.01.2023 року ОСОБА_1 звернувся до територіальних органів Пенсійного фонду України з заявою про призначення пенсії на пільгових умовах згідно п.3 ч. 2 ст. 114 Закону №1058.
- за доданими документами до страхового стажу не зараховано період роботи в колгоспі, згідно із довідками Б-481-22 від 15.12.2022 року з лютого 1984 року по грудень 1999 року, оскільки в наданій довідці не повністю зазначено по батькові особи, яка працювала в даному господарстві;
- заявником надано довідку, видану трудовим архівом про період роботи трактористом в Межівському районному виробничому об`єднані по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства.
У разі ліквідації підприємства без визначення правонаступника, підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах, здійснюється Комісіями з питань підтвердження стажу роботи , що дає право на призначення пенсії.
Відповідне рішення комісії відсутнє.
ОСОБА_1 подав заяву про підтвердження стажу роботи до Комісії при Головному правлінні Пенсійного фонду України у Дніпропетровській області.
Комісія прийняла рішення №16 від 14.03.2023 року відмовити в підтвердженні ОСОБА_1 періодів роботи з 01.02.1984 р. по 31.08.1985 р., 01.01.1986 р. по 30.06.1986 р., 16.09.1988 р. по 05.06.1990 р? 01.08.1990 р. по 30.09.1995 р., 01.01.1998 р. по 30.04.2000 р., для зарахування до пільгового стажу відповідно пункту 3 частини 2 статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», немає підстав.
На підставі поданих документів до вказаної заяви було встановлено, що за період роботи в колгоспі посада в трудовій книжці не вказана, дата прийняття після служби в радянській армії не вказана, трудова заповнена з порушенням.
Наданими документами не підтверджено, що позивач в період з 1988-1990 роки працював на підприємстві сільськогосподарської продукції, протягом повного сезону у рослинництві та тваринництві.
Таким чином, прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії на пільгових умовах, оскільки відсутній необхідний страховий та пільговий стаж згідно із п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону №1058-ІV.
Не погоджуючись з відмовами відповідачів у призначенні пенсії на пільгових умовах, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи, доводам позивача, викладеним в позовній заяві, та доводам відповідача, викладеним в відзиві на позов, суд врахував такі норми чинного законодавства, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин, та релевантні їм джерела права.
Згідно із ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок (ч. 1ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»).
Частиною 2 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» передбачено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого облікуна підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
Згідно із ст. 40 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 1 липня 2000 року враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 1 липня 2000 року - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.
Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення», основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Пунктом 3 постанови Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 року за № 637 «Про затвердження Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній» передбачено, що за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно із п. 20 вказаної постанови, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток № 5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до якого включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку, визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Мінсоцполітики та Мінфіном.
Аналіз наведених норм права дає змогу зробити висновок, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка, тоді як підтвердження трудового стажу на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами можливе лише у випадку її відсутності або відсутності в ній записів.
З матеріалів справи видно, що позивачу належить трудова книжка колгоспника серія НОМЕР_2 , яка видана 18 березня 1985 року з вкладишем в трудову книжку колгоспника НОМЕР_5 дата заповнення 18 березня 2010 року.
Згідно із свідоцтвом № НОМЕР_6 від 01 березня 1984 року позивачу на підставі рішення кваліфікаційної комісії від 01 березня 1984 року встановлений тарифно- кваліфікаційний розряд за професією тракториста-машиніста з правом роботи на тракторах ЮМЗ-6А; Т-74 по професії - машиніст - тракторист 3 класу.
Відповідно до запису № 1 в трудовій книжці колгоспника НОМЕР_2 від 18 березня 1985 року внесений запис за №1 від 01.01.1984 року про прийняття позивача в члени колгоспу «Радянська Україна».
Згідно із записами в трудовій книжці мовою оригіналу: «трудовое участие в общественном хозяйстве» зазначено таке: рік 1984, прийнятий колгоспом мінімум трудової участі, 270 виконання річного мінімуму, 231 посада не зазначена; рік 1985, прийнятий колгоспом мінімум трудової участі, 270 виконання річного мінімуму, 340 посада тракторист; рік 1986, прийнятий колгоспом мінімум трудової участі - відсутній запис, виконання річного мінімуму 164, посада тракторист.
Тобто, період роботи на посаді тракториста - машиніста в колгоспі «Радянська Україна» за період з 01 січня 1984 року по 10 червня 1986 року підтверджено матеріалами справи.
10 червня 1986 року позивач отримав воєнний квиток НОМЕР_7 і проходив дійсну строкову службу в лавах Радянської Армії. 10 червня 1988 року на підставі Наказу МО СРСР № 119 від 29.03.88 року позивач звільнений з лав Радянської армії.
Період військової служби зараховується до пільгового стажу, так як до звільнення з колгоспу «Радянська Україна» працював трактористом - машиністом».
Згідно із Архівної довідки від 15.12.2022 року № Б-483-2023 виданої виконавчим комітетом Межівської селищної ради Дніпропетровської області відділом трудового архіву зазначено таке:
- 1988 рік: з вересня 1988 року по грудень 1988 року посада «тракт»;
- 1989 рік: з січня1989 року по грудень 1989 року посада «тракт»;
- 1990 рік: з січня 1990 року по липень 1990 року включно - посада «тракт».
Факт роботи на посаді тракториста - машиніста підтверджується також архівною довідкою № 484 від 15.12.2022 року, в якій зазначено що наказом Голови Межівського районного об`єднання по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства від 16.09.1988 року № 8о-к зазначено мовою оригіналу: «принять тов.. ОСОБА_1 тракторстом мех. отряда 3 класса с 16.09.1988 г.» В цій же довідці зазначено також: наказ голови Межівського районного об`єднання по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства від 16.07.1990 року № 26-к мовою оригіналу «уволить тов. ОСОБА_1 по п.1 ст. 36 КЗОТУССР (соглашение сторон) с 16.07.1990 г.».
Відповідно до архівної довідки від 15.12.2022 року № Б-481-22 виданої виконавчим комітетом Межівської селищної ради Дніпропетровської області відділом трудового архіву зазначено таке: 1991 рік посада - «тр»; 1992 рік посада -«тр»; 1993 рік посада не зазначена; 1994 рік посада позивача не зазначена; 1995 рік посада - не зазначена.
З 01.08.1990 року згідно із записом № 4 трудової книжки позивач прийнятий на посаду тракториста - машиніста в колгосп «Радянська Україна». Цей факт підтверджується вкладишем в трудову книжку колгоспника НОМЕР_5 виданого 18 березня 2010 року.
З 03.02.1993 року на базі колгоспу «Радянська Україна» було створене Акціонерне товариство «Слов`янське» (протокол № 1 від 03.02.1993 року).
31.09.1995 року позивач звільнився із займаної посади за власним бажанням за ст. 38 КЗпП України.
З урахуванням вищенаведеного, стаж роботи позивача на посаді тракториста-машиніста підтверджується записами в трудовій книжці та архівними довідками.
Відповідач не заперечуються вищезазначені періоди роботи позивача, проте останній зазначає, що в наданій довідці Б-481-22 від 15.12.2022 року з лютого 1984 року по 1999 роки не повністю зазначено по батькові позивача, яка працювала у зазначеному в цій довідці господарстві.
З приводу цього суд зазначає, що згідно із до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до пунктів 1, 2 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. У разі коли документи про трудовий стаж не збереглися, підтвердження трудового стажу здійснюється органами Пенсійного фонду на підставі показань свідків.
Згідно із п. 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників (додаток №5). У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, до яких включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугою років, установленої для окремих категорій працівників, здійснюється у порядку визначеному Пенсійним фондом України за погодженням з Міністерством праці та соціальної політики України та Міністерством фінансів України.
Тобто, за приписами наведеної норми уточнюючі довідки для підтвердження спеціального трудового стажу необхідно надавати лише в разі коли відсутні відповідні відомості в трудовій книжці.
Згідно із пунктом 2.4 Інструкції №58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження).
Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Відповідно до п.4.1 Інструкції №58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.
З положень пункту 2.4. Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників вбачається, що необхідним реквізитом під відповідним записом у трудовій книжці працівника є печатка.
Разом з тим, обов`язок щодо внесення записів до трудової книжки покладається на роботодавців, що виключає провину особи, яка бажає призначити пенсію, у недоліках таких записів.
Позивач має відповідні записи у трудовій книжці щодо спірних періодів роботи, та ці записи є належними та допустимими доказами підтвердження його трудового стажу.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 07.02.2018 року, справа № 275/615/17, провадження №К/9901/768/17.
Вказана позиція кореспондується з нормами Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 637 від 12.08.1993 року (далі - Порядок № 637), відповідно до пункту 1 якого основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.
За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 року «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому власне недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для робітника, а отже, й не може впливати на її особисті права.
Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом в постанові від 06.02.2018 року у справі №677/277/17, провадження №К/9901/1298/17.
Суд зазначає, що не зарахування страхового стажу позивача буде суперечити принципу правової визначеності, оскільки в п.3.1 Рішення Конституційного Суду України (Справа №1-25/2010 від 29 червня 2010 року) зазначено, що одним з елементів верховенства права є принцип правової визначеності, у якому стверджується, що обмеження основних прав людини та громадянина і втілення цих обмежень на практиці допустиме лише за умови забезпечення передбачуваності застосування правових норм, встановлюваних такими обмеженнями. Тобто обмеження будь-якого права повинне базуватися на критеріях, які дадуть змогу особі відокремлювати правомірну поведінку від протиправної, передбачати юридичні наслідки своєї поведінки.
Суд вважає, що право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.
Неточність зображення печатки на записах в трудовій книжці не може бути підставою для виключення певних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає їй право на призначення пенсії, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення та належний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства.
Підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.
В даному випадку, суд звертає увагу, що вказані записи в трудовій книжці зроблено чітко, зрозуміло та без будь-яких виправлень та неточностей, відсутні ознаки підчисток та підробок.
Доказів визнання недостовірними записів у трудовій книжці щодо спірного періоду роботи позивача відповідачем суду не надано, а тому їх безпідставно не взято до уваги відповідачем при обрахуванні стажу роботи, необхідного для призначення пенсії.
Відтак за наявності належно заповнених періодів трудової діяльності позивача у трудовій книжці у позивача не виникає обов`язку щодо подання уточнюючих довідок, в тому числі і довідки № Б-481-22, а тому будь-які неточності у вказаній довідці не можуть бути підставою для відмови у призначенні пенсії за відсутності страхового стажу, оскільки відповідний страховий стаж підтверджено у трудовій книжці позивача.
А також, належним захистом прав позивача буде зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи тракториста-машиніста, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (№1058-IV від 09.07.2003 року з подальшими змінами та доповненнями) періоди роботи трактористом-машиністом.
Стосовно вимоги позивача про визнати протиправним та скасувати рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах від 14.03.2023 року № 16 в частині відмови у підтвердженні періодів роботи трактористом-машиністом.
Згідно із пунктами 1, 2 Порядку № 18-1, він визначає процедуру підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника.
Дія цього Порядку поширюється на осіб, які працювали на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.
Пунктами 3, 4 Порядку № 18-1 передбачено, що підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років та періодів роботи на підприємствах, які розташовані на тимчасово окупованій території, здійснюється комісіями з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії.
Комісії створюються при головних управліннях Пенсійного фонду України в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, до складу яких обов`язково включаються представники органів соціального захисту населення, органів Пенсійного фонду України, Державної служби України з питань праці. До складу Комісії за згодою включаються представники профспілок та організацій Спільного представницького органу репрезентативних всеукраїнських об`єднань профспілок на національному рівні та регіональних організацій роботодавців та їх об`єднань.
Згідно із пунктами 6, 7, 9, 10 Порядку № 18-1, основним завданням Комісії є розгляд заяв про підтвердження стажу роботи та прийняття за результатами їх розгляду рішень про підтвердження (відмову в підтвердженні) стажу роботи.
Для виконання покладених на Комісію завдань їй надається право:
-заслуховувати на своєму засіданні особу, яка подала заяву про підтвердження стажу роботи, або її законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально;
-запрошувати на засідання як консультантів та експертів фахівців центральних і місцевих органів виконавчої влади, підприємств, установ та організацій;
-отримувати від заінтересованих органів інформацію, необхідну для підтвердження стажу роботи, у встановленому порядку;
-інформувати територіальні органи Пенсійного фонду України з питань, що входять до компетенції Комісії.
Комісії повідомляють заявника про час, дату та місце розгляду заяви про підтвердження стажу роботи та розглядають її не пізніше двох місяців з дня звернення за підтвердженням стажу роботи.
Рішення про результати розгляду заяви про підтвердження стажу роботи (додаток 1) приймається більшістю голосів членів Комісії, присутніх на засіданні, підписується головою Комісії або його заступником та набуває чинності з дня його прийняття.

Відповідно до пунктів 12, 13, 14 Порядку № 18-1, територіальні органи Пенсійного фонду України надають заявникам допомогу у зборі необхідних документів та отриманні через портал електронних сервісів юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, що не мають статусу юридичної особи, витягу з Єдиного державного реєстру в електронній формі для підтвердження стажу роботи.

Заява про підтвердження стажу роботи разом з документами, визначеними у пункті 11, абзаці дев`ятому пункту 12 цього Порядку, протягом п`яти робочих днів передаються на розгляд Комісії.

Комісії розглядають заяви про підтвердження стажу роботи, на бажання заявника, у його присутності або в присутності його законного представника, або представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально. Комісії приймають рішення щодо підтвердження стажу роботи або про відмову в його підтвердженні та не пізніше п`яти робочих днів з дня його прийняття повідомляють заявника про прийняте рішення.

Таким чином, у разі якщо в трудовій книжці позивача, який звернувся із заявою про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах відсутні відомості, що визначають право на пенсію на пільгових умовах або за вислугу років, установленого для окремих категорій працівників, за заявою позивача, або його довіреної особи проводиться засідання Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії, утвореної при головному управлінні Пенсійного фонду України в Хмельницькій області.

Про проведення засідання Комісії позивач повинен бути повідомлений, так як він має право взяти участь у її засіданні.

Комісія наділена певними повноваженнями, достатніми для того щоб забезпечити наявність при розгляді заяви позивача всіх документів, підтверджуючих право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, або відсутності такого права та прийняти обґрунтоване рішення відповідно до вимог чинного законодавства.

Як вбачається із змісту пункту в) частини 1 статті 13 Закону № 1788-XII та пункту 3 частини 2 статті 114 Закону № 1058-IV, підстави для призначення пенсії за віком на пільгових умовах особі, яка працювала трактористом-машиністом фактично однакові і основною умовою для її призначення є встановлення факту того, що особа яка звернулася за отриманням такої пенсії, працюючи трактористом-машиністом була безпосередньо зайнята у виробництві сільськогосподарської продукції в колгоспах, радгоспах, інших підприємствах сільського господарства.

З матеріалів справи видно, що при зверненні позивача із заявою про призначення пенсі, останнім були надані разом із заявою уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Рішення комісії в частині відмови в зарахуванні до пільгового стажу періодів роботи позивача не обґрунтовані, у них відсутні посилання на докази, на підставі яких комісія зробила відповідні висновки та, які стали підставою для прийняття такого рішення.

Так, як рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи, що дає право на призначення пенсії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 14.03.2023 року № 16 не відповідає вимогам чинного законодавства, суд вважає, що таке рішення необхідно визнати протиправним та скасувати в частині щодо відмови про зарахування до пільгового стажу певних періодів роботи позивача.

Стосовно вимоги позивача про зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах, з урахуванням правової позиції, викладеної судом у рішенні.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.

Відповідно до п. 1.1 Порядку 22-1 в редакції, що діяла на час звернення позивачки до органу Пенсійного фонду, заява про призначення, перерахунок пенсії, поновлення, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України через структурний підрозділ, який здійснює прийом та обслуговування осіб (далі - сервісний центр).

Відповідно до пункту 4.1 розділу ІV Порядку № 22-1 заяви, що подаються особами відповідно до цього Порядку, реєструються в електронному журналі звернень органу, що призначає пенсію (п. 4.1 Порядку № 22-1).

Пунктом 4.2 Порядку № 22-1 передбачено, що при прийманні документів працівник сервісного центру, в тому числі: ідентифікує заявника (його представника); надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії; реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта; сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис; видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 6). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Відповідно до п. 4.3 Порядку № 22-1 створення та обробка документів здійснюється із накладенням кваліфікованого електронного підпису працівників, відповідальних за здійснення операцій.

Рішення за результатами розгляду заяви підписується керівником органу, що призначає пенсію (іншою посадовою особою, визначеною відповідно до наказу керівника органу, що призначає пенсію, щодо розподілу обов`язків), та зберігається в електронній пенсійній справі особи.

Пунктом 4.8 Порядку № 22-1 передбачено, що заява, відомості з відповідних інформаційних систем, скановані копії документів, на підставі яких призначено (перераховано) пенсію та проводиться її виплата; інша інформація, з урахуванням якої визначаються розмір призначеної пенсії та розмір пенсії до виплати, обробляються в складі електронної пенсійної справи, що формується та ведеться відповідно до вимог Законів України «Про електронні документи та електронний документообіг», «Про електронні довірчі послуги» та «Про захист персональних даних». Електронна пенсійна справа зберігається на базі централізованих інформаційних технологій.

Пунктом 4.10 Порядку № 22-1 після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Таким чином, органи Пенсійного фонду України застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення та перерахунки пенсій, що передбачено постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», суть якого полягає в опрацюванні заяв про призначення пенсій територіальними органами Пенсійного фонду України в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де було прийнято заяву та де проживає особа.

В даному випадку заява позивача розглянута за принципом екстериторіальності Головним управлінням Пенсійного фонду України в Вінницькій області, за результатом якої прийнято рішення від 13.01.2023 № 88, яке оскаржується в рамках цієї справи.

Головним управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не приймалось рішення по суті заяви позивача, відтак відповідальним за опрацювання заяви позивача та прийняття відповідного рішення є, в даному випадку, визначений у встановленому порядку територіальний орган Пенсійного фонду - Головне управління Пенсійного фонду в Вінницькій області і саме його рішення оскаржується в судовому порядку, відтак на останнього має бути покладено й обов`язок відновлення порушених прав позивача.

Вже після прийняття рішення про призначення пенсії електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.

Завдання правосуддя полягає не у забезпеченні ефективності державного управління, а в гарантуванні дотримання вимог права, інакше порушується принцип розподілу влади. Принцип розподілу влади не допускає надання адміністративному суду адміністративно-дискреційних повноважень - єдиним критерієм здійснення правосуддя є право. Тому завданням адміністративного суду є контроль за легітимністю прийняття рішень.

Виходячи зі змісту положень КАС України щодо компетенції адміністративного суду, останній не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Відповідно до ч. 2 ст. 1 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).

Відповідно до п. 4.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 № 22-1 (далі - Порядок №22-1), право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Верховний Суд України у постанові від 16 вересня 2015 року у справі №21-1465а15 зазначив, що у випадку задоволення позову, рішення суду має бути таким, яке б гарантувало дотримання і захист прав, свобод, інтересів позивача від порушень з боку відповідача, забезпечувало його виконання та унеможливлювало необхідність наступних звернень до суду. Спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії, чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання, або неналежного виконання рішення не виникла б необхідність повторного звернення до суду.

Здійснивши системний аналіз норм чинного законодавства та наявних у матеріалах справи доказів, суд зазначає, що дії відповідача щодо відмови позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону України №1058-IV є протиправними.

З огляду на викладене, зробив висновок, що належним способом захисту порушеного права повивача є зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах та прийняти відповідне рішення з урахуванням правової позиції суду, викладеної у цьому рішенні та зарахованих пільгових періодів роботи ОСОБА_1 цим судовим рішенням.

Позовні вимоги позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області не підлягають задоволенню.

Частиною 1 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Відповідно до частини 2 статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Суд вважає, що відповідач не довів правомірності своїх дій, натомість позивачем доведено та підтверджено належними доказами обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги.

Враховуючи викладене, позовна заява є обґрунтованою та підлягає частковому задоволенню.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з такого.

Частиною 3 статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

При зверненні до суду позивачем сплачено суму судового збору у розмірі 1073, 60 грн, що підтверджується квитанцією від 04.04.2023 № 9301-5410-0265-9867 та судовий збір у розмірі 1073,60 грн, що підтверджується квитанцією від 04.04.2023 року № 9301-5369-4601-6479.

Оскільки задоволено основну позовну вимогу позивача, сплачений судовий збір за подачу позову до суду в сумі 1073,60 грн підлягає стягненню на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів.

Керуючись статтями 241-246, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до відповідача-1 Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, Вінницька область, 21028, ), відповідача-2 Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, 26, м. Дніпро, 49094, ) про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії задоволити частково.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області від 13.01.2023 року № 88 щодо відмови ОСОБА_1 в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п.3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Визнати протиправним та скасувати рішення комісії при Головному управлінні Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про підтвердження періодів роботи, що дає право на призначення пенсії на пільгових умовах від 14.03.2023 року № 16 в частині відмови у підтвердженні періодів роботи трактористом-машиністом.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Вінницькій області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу роботи тракториста-машиніста, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (№1058-IV від 09.07.2003 року з подальшими змінами та доповненнями) періоди роботи трактористом-машиністом:

- період роботи на посаді тракториста-машиніста в колгоспі «Радянська Україна» за період з 01 січня 1984 року по 10 червня 1986 року всього: 2 роки 5 місяців 8 днів;

- період військової служби становить з 10 червня 1986 року по 10 червня 1988 року, що становить: 2 роки 00 місяців 00 днів;

- період роботи в Межівському районному об`єднанні по агрохімічному обслуговуванню сільського господарства на посаді тракториста-машиніста з вересня 1988 року по грудень 1988 року, з січня 1989року по грудень 1989 року, з січня 1990 року по липень 1990 року: 1 рік 9 місяців 16 днів;

- період роботи в колгоспі «Радянська Україна», на посаді тракториста-машиніста з 01.08.1990 року по 30.09.1995: 5 років 1 місяць 27 днів.

3обов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, Вінницька область, 21028, ), повторно розглянути заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ) про призначення пенсії на пільгових умовах, з урахуванням правової позиції суду, викладеної у цьому рішенні та зарахованих пільгових періодів роботи ОСОБА_1 цим судовим рішенням.

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області () сплачені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Стягнути на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області (Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, Вінницька область, 21028, ) сплачені позивачем судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору у розмірі 1073,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду через Дніпропетровський окружний адміністративний суд відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу VII Перехідних положень Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до наказу 548-в суддя Дніпропетровського окружного адміністративного суду Ніколайчук С.В. 16 червня 2023 року перебувала у щорічній відпустці та з 19 червня 2023 року по 22 червня 2023 року перебувала на лікарняному, тому розгляд справи здійснено 23.06.2023 року.

Повний текст рішення складено 02.11.2023року.

Суддя С.В. Ніколайчук