Справа № 591/5064/23
Суддя: Спаскін О.А.
Дата ухвалення: 2023-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 р.Справа № 591/5064/23
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

Головуючого судді: Спаскіна О.А.,

Суддів: Присяжнюк О.В. , Жигилія С.П. ,

за участю секретаря судового засідання Труфанової К.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Інспектора взводу №2 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області старшого лейтенанта поліції Ворони Пилипа Євгеновича на додаткове рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.08.2023, головуючий суддя І інстанції: Шияновська Т.В., вул. Першотравнева, 12, м. Суми, Сумська, 40009, по справі № 591/5064/23

за позовом ОСОБА_1

до Інспектора взводу №2 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області старшого лейтенанта поліції Ворони Пилипа Євгеновича

про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 26.07.2023 адміністративний позов ОСОБА_1 задоволено.

Скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕАС №7170058 від 15.06.2023, винесену інспектором взводу №2 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області старшим лейтенантом поліції Вороною Пилипом Євгеновичем, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч.1 ст.122 КУпАП та накладення адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі 340 грн, а провадження у адміністративній справі закрито.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 грн.

31.07.2023 представником позивача адвокатом Ємельяненко С.В. подано заяву про ухвалення додаткового судового рішення про відшкодування суми понесених позивачем витрат, за змістом якої сторона позивача просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції в Сумській області на користь ОСОБА_1 3 500 грн в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

Додатковим рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.08.2023 заяву представника позивача адвоката Ємельяненка Сергія Вікторовича про ухвалення додаткового рішення - задоволено частково.

Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 1000 (одну тисячу) грн в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу.

У задоволенні іншої частини вимог заяви відмовлено.

Не погодившись з даним додатковим рішенням суду відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким в задоволенні заявлених вимог відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що приймаючи зазначене рішення суд першої інстанції дійшов до помилкових висновків, які призвели до неправильного вирішення справи, неповно з`ясував всі обставини справи, що мають значення при вирішенні спору, невірно застосував до спірних правовідносин вимоги матеріального та процесуального права.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач не погоджується з доводами викладеними в апеляційній скарзі, оскільки вважає їх необґрунтованими та безпідставними, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, спірне рішення без змін.

Одночасно з відзивом, позивач просить ухвалити рішення щодо розподілу понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1800,00 грн.

Відповідач надав відповідь на відзив на апеляційну, в якому з доводами викладеними у відзиві не погоджується, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, спірне рішення без змін.

На підставі частини 4 статті 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд апеляційної інстанції розглянув справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідно до вимог ст.308 КАС України та керуючись ст. 229 КАС України.

Суд апеляційної інстанції вважає, що заявник апеляційної скарги та його представник були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, явка в судове засідання не визнавалась обов`язковою, нових доказів до суду апеляційної провадження під час підготовки справи до апеляційного розгляду надано не було, а відтак відповідно до частини другої статті 313 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі - КАС України) неявка учасника справи та його представника в судове засідання не перешкоджає розгляду справи.

Обґрунтовуючи висновки про обов`язок сторони належним чином використовувати процесуальні права, у пункті 35 рішення Європейського суду з прав людини "Юніон Аліментаріа Сандерс проти Іспанії" визначено, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, пов`язаних із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання ("Union Alimentaria Sanders S.A. v. Spain" №11681/85).

З урахуванням зазначеного, клопотання представника позивача про відкладення судового засідання, призначеного на 01.11.2023 о 12:30 у справі № 591/5064/23 з посиланням на зайнятість та перебуванням в судовому засіданні у іншій справі, колегія суддів залишає без задоволення з огляду на те, що належних доказів на підтвердження викладених у клопотанні обставин, представником позивача до суду апеляційної інстанції не надано, а скріншот з сайту судової влади зі списком засідань та ордер на представництво ПАТ «Сумбуд» від 01.04.2023, не дає можливості переконатись колегії суддів, що саме Ємельяненко С.В. прийматиме участь в судовому засіданні призначеного 01.11.2023 на 14:00 в якості представника позивача ПАТ «Сумбуд», за відсутності відомостей стосовно ОСОБА_2 як представника позивача ПАТ «Сумбуд» в графі «Сторони у справі».

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду та доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, дослідивши письмові докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а заява позивача щодо розподілу понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною 4 ст. 132 КАС України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Окрім вимоги про підтвердження витрат належно оформленими письмовими документами, згідно з ч.5 ст.132 КАС України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи; а відповідно до ч.9 ст.139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Суд першої інстанції з огляду на приписи ч. 5 ст. 242 КАС України врахував правову позицію постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, а також у постанові Верховного Суду від 21.01.2021 року по справі № 280/2635/20, де указано, при визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі Схід/Захід Альянс Лімітед проти України (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Аналіз вищенаведених положень процесуального закону дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката, пов`язані з розглядом справи, підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним за параметрами, зокрема, складності справи, витраченого адвокатом часу, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26.02.2015р. у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009р. у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006р. у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004р. у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.

Суд зазначає, що на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018р. у справі № 826/1216/16.

Судовим розглядом встановлено, що на підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надано наступні докази, а саме: копію договору про надання правової (правничої) допомоги №16/06-23 від 16.06.2023, укладений між позивачем та адвокатським об`єднанням «СВ і ВВ» в особі керуючого партнера Ємельяненка С.В.; додаток №1 до вказаного договору щодо оплати гонорару та компенсації додаткових витрат; ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВМ №1008845 від 19.06.2023, розрахунок суми судових витрат, який містить детальний опис виконаних адвокатом робіт (наданих послуг) та здійснені ним витрати, необхідні для надання правничої допомоги; квитанції до прибуткового касового ордеру №78 від 16.06.2023 та №85 від 27.07.2023 про отримання від позивача за надання правничої допомоги за договором №16/06-23 від 16.06.2023 грошових коштів в сумі 3500 грн; акт прийому передачі виконаних робіт.

На підставі вищевикладеного, вирішуючи питання щодо співмірності заявлених до відшкодування витрат, суд зазначає, що даний спір за жодними ознаками не може бути визнаний складним, до того ж сама по собі причина виникнення спору не вимагає вжиття будь-яких додаткових зусиль для з`ясування обставин фактичної дійсності, предметом оскарження є постанова про притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинене порушення Правил дорожнього руху.

Положеннями ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012р. №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 17.09.2019р. по справі №810/3806/18 (адміністративне провадження №К/9901/11333/19, №К/9901/12479/19), яку суд апеляційної інстанції враховує в силу приписів ч.5 ст.242 КАС України.

Отже, вирішуючи спір по суті, задоволення позову, і беручи до уваги правову позицію постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц, а також у постанові Верховного Суду від 21.01.2021 року по справі № 280/2635/20, суд дійшов до переконання про те, що у даному конкретному випадку справедливим і співмірним відшкодуванням витрат заявника на професійну правничу допомогу буде сума у розмірі 1000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене та оцінивши наявні в матеріалах справи докази складу та розміру витрат, пов`язаних з оплатою професійної правничої допомоги, перевіривши їх розумну необхідність для справи та відповідність наданих послуг видам правової допомоги, визначеним статтями 19 та 20 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», а також, враховуючи предмет позову та конкретні обставини справи, яка не є складною, суть виконаних послуг, суд апеляційної інстанції вважає, що сума, заявлена позивачем до відшкодування у розмірі 3500 грн. є надмірною, а тому, з урахуванням принципу справедливості і ступеня складності справи, обсяг опрацьованого адвокатом матеріалу, на користь позивача підлягають стягненню за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції витрати на правничу допомогу у сумі 1000 грн.

Таким чином, суд апеляційної інстанції вважає правильним висновок суду першої інстанції про те, що заявлена позивачем сума до відшкодування на професійну правничу допомогу в розмірі 3500 грн. не відповідає складності справи, пропорційності, співмірності, а тому, вартість такої послуги, в даному випадку, є необґрунтованою та завищеною.

Щодо розподілу понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції та стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 1800,00 грн., судова колегія зазначає наступне.

Згідно з положеннями ч. 7ст. 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Відповідно до ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно з ст.134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Відповідно до ч.4 ст.134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При цьому в разі вирішенні питання про відшкодування позивачам витрат на професійну правничу допомогу адвоката слід враховувати положення статті 139 Кодексу адміністративного судочинства України, якою врегульовано правила розподілу судових витрат, до яких окрім інших віднесено й витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч.1 ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

На підтвердження понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу надано наступні докази, а саме: договір про надання правової допомоги №25/09-23 від 25.09.2023, укладений між позивачем та адвокатським об`єднанням «СВ і ВВ» в особі керуючого партнера Ємельяненка С.В.; додаток №1 до вказаного договору щодо оплати гонорару та компенсації додаткових витрат; ордер на надання правничої (правової) допомоги серії ВМ №1008845 від 25.09.2023; детальний опис наданих послуг професійної правничої допомоги по справі №591/5064/23 за позовом гр. ОСОБА_1 до інспектора взводу №2 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області старшого лейтенанта поліції Ворони Пилипа Євгеновича; квитанцію до прибуткового касового ордеру №117 від 25.09.2023 про отримання від позивача за надання правничої допомоги за договором №25/09-23 від 25.09.2023 грошових коштів в сумі 1800 грн; акт №1 прийому передачі виконаних робіт.

В наданій відповіді на відзив на апеляційну скаргу відповідач заперечував щодо стягнення витрат на правничу допомогу, посилаючись в тому числі на невідповідність заявленої до стягнення суми 1800 грн. критеріям реальності та розумності таких витрат.

Суд апеляційної інстанції з огляду на приписи ч. 5 ст. 242 КАС України враховує правову позицію постанови Верховного Суду від 17.09.2019р. по справі №810/3806/18 (адміністративне провадження №К/9901/11333/19, №К/9901/12479/19), де указано, що за положеннями ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012р. №5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

З огляду на вищевикладене, дослідивши надані представником позивача документи, судова колегія враховує ту обставину, що справа є не складною, а спірні правовідносини не є новими у судовій практиці. Отже, підготовка до вказаної справи не вимагала великого обсягу юридичної та технічної роботи, а також не потребувала значних витрат часу та коштів, які заявлені у відзиві позивача, як витрати на правову допомогу, про що свідчать зміст та його обсяг.

Таким чином, колегія суддів вважає заявлені витрати неспівмірними зі складністю справи та обсягом наданих адвокатом послуг, тому, враховуючи критерії необхідності та доцільності понесених витрат, обсяг наданих послуг, а також значення справи для позивача, судова колегія дійшла висновку про можливість відшкодування за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат на правову допомогу в сумі 1000 грн.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення, з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують, суд апеляційної інстанції підстав для його скасування не вбачає.

Колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог апелянта.

У відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, колегія суддів, згідно ст. 316 КАС України вирішила залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, з урахуванням того, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Керуючись ст. ст. 139, 242, 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Інспектора взводу №2 роти №4 батальйону Управління патрульної поліції в Сумській області старшого лейтенанта поліції Ворони Пилипа Євгеновича залишити без задоволення.

Додаткове рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 02.08.2023 по справі №591/5064/23 залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції у Сумській області Департаменту патрульної поліції Національної поліції України на користь ОСОБА_1 1000 (одну тисячу) грн. в рахунок відшкодування витрат на професійну правничу допомогу понесених в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий суддя О.А. Спаскін
Судді О.В. Присяжнюк С.П. Жигилій