Справа № 276/2215/23
Суддя: ЗБАРАЖСЬКИЙ А. М.
Дата ухвалення: 2023-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 276/2215/23
Провадження по справі № 2-а/276/32/23
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року смт. Хорошів

Суддя Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області Збаражський А.М. розглянувши матеріали адміністративної справи за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить скасувати постанову ЕГА №1199160 по справі про адміністративне правопорушення від 06.10.2023 року складену відділом поліції №4 Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області про притягнення його до адміністративної відповідальності за ст. 183 КУпАП, внаслідок відсутності в його діях складу вказаного правопорушення, а провадження по справі закрити.

Дослідивши позовну заяву та матеріали, додані до неї, суддя дійшов висновку про необхідність залишення її без руху з огляду на наступне.

Відповідно до ч.3 ст.161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

До позовної заяви, поданої позивачем, не долучено документ, який підтверджує сплату судового збору або документи.

Натомість, позивачем до позовної заяви додано клопотання про звільнення від судового збору, оскільки при зверненні до Житомирського місцевого центру з надання безоплатної вторинної допомоги був перевірений його майновий стан на підставі зібраних довідок про доходи і винесено наказ про надання такої допомоги, вказуючи, що він знаходиться в складній життєвій ситуції та складному матеріальному становищі.

Стаття 8 Закону України «Про судовий збір» регулює питання відстрочення та розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати.

Так, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов:

1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або

2) позивачами є:

а) військовослужбовці;

б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів;

в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю;

г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї;

ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або

3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Відповідно до ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

До клопотання не долучено довідки про доходи. Окрім того, позивачем не надано конкретних доказів складної життєвої ситуції та складного матеріального становища, на які він посилається в клопотанні, як на підставу звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Дослідивши клопотання, суддя дійшов висновку про відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору, оскільки доказів на підтвердження тяжкого майнового становища не надано, вимоги, визначені ст. 8 Закону України «Про судовий збір» не підтверджені.

За таких обставин, позивачем не доведені підстави для звільнення від сплати судового збору, у зв`язку з чим у задоволенні клопотання необхідно відмовити.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору визначає Закон України № 3674-VІ.

За статтями 1, 2 Закону № 3674-VІ судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Таким чином, на час виникнення спірних правовідносин, що є предметом даного розгляду, за подання заяв, скарг до суду, в тому числі у випадку оскарження рішень, дій чи бездіяльності органів державного управління, сплачується судовий збір, самостійні правові засади справляння якого, платники, об`єкти та розміри його ставок, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення визначено Законом України «Про судовий збір» № 3674-VI .

В частині 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміри прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Великої Палати Верховного Суду №543/775/17 від 18.03.2020 року, відповідно до якої у справах щодо оскарження постанов про адміністративне правопорушення у розумінні ст.ст. 287, 288 КУпАП, як і в інших справах, які розглядаються судом в порядку позовного провадження, слід застосовувати статті 2-5 Закону №3674-VI, які пільг за подання позовної заяви, відповідних скарг у цих правовідносинах не передбачають, де також зазначено, що з огляду на необхідність однакового підходу у визначенні розміру судового збору, який підлягає застосуванню у справах щодо накладення адміністративного стягнення та справляння судового збору, він складає за подання позовної заяви 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» у 2023 році прожитковий мінімум для працездатних осіб в розрахунку на місяць станом на 01.01.2023 року складає 2684 гривні.

Таким чином, позивачу слід сплатити судовий збір у розмірі 536 грн. 80 коп. (2684х0,2) та надати суду відповідну квитанцію, а в разі, якщо позивача звільнено від сплати судового збору відповідно до закону, необхідно надати підтверджуючі документи та зазначити підстави такого звільнення в позовній заяві.

Реквізити для сплати судового збору:

Володарсько Волинський районний суд,

ГУК у Житомирській області

/ТГ смт.Хорошів/22030101

р/р UA0006751,

, ККД 22030101

Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП).

Крім того, у позові позивач просить поновити пропущений строк на оскарження постанови ЕГА №1199160 по справі про адміністративне правопорушення від 06.10.2023 року, вказуючи, що ним пропущено 10-денний строк оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення з поважних причин, оскільки про винесення оскаржуваної постанови йому було не відомо, він звернувся до поліції з приводу його звернення і йому повідомили про наявність постанови, надали ксерокопію 16.10.2023 року, після цього він звернувся в центр з надання БВПД і на протязі 10 днів йому призначили адвоката 24.10.2023 року, а відтак процесуальний строк був пропущений з причини, які не залежали від нього, а також запровадження воєнного стану на певній території є поважною причиною для поновлення процесуальних строків.

Суд зазначає, що наслідки пропущення строків звернення до адміністративного суду регламентовані статтею 123 КАС України.

Так, строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому перебіг такого строку починається з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Для визначення початку перебігу строку для звернення до суду необхідно встановити час коли позивач дізнався або повинен був дізнатись про порушення своїх прав, свобод та інтересів. Позивачу недостатньо лише послатись на необізнаність про порушення його прав, свобод та інтересів; при зверненні до суду він повинен довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого права й саме із цієї причини не звернувся за його захистом до суду протягом шести місяців від дати порушення його прав, свобод чи інтересів чи в інший визначений законом строк звернення до суду.

Отже, право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків для звернення до суду, якими чинне законодавство обмежує звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів.

Рішенням Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 р. №17-рп/2011 визначено, що держава може встановленням відповідних процесуальних строків обмежувати строк звернення до суду, що не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

За висновком Верховного Суду таке обмеження на законодавчому рівні права звернення до суду за захистом прав, свобод та інтересів відповідними строками узгоджується із принципом «Leges vigilantibus non dormientibus subveniunt», згідно з яким закони допомагають тим, хто пильнує.

Частиною другою та п`ятою статті 44 КАС України визначено, що учасники справи зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами і неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Дотримання строку звернення з адміністративним позовом до суду є однією з умов для реалізації права на звернення з позовом у публічно-правових відносинах.

Суд зазначає, що встановлення строків звернення до суду з відповідними позовними заявами законом передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій. Інститут строків в адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулює учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

Натомість суд вважає, що зазначені позивачем причини пропуску строку оскарження постанови не підтверджуються доданими до справи матеріалами.

Як вбачається з постанови ЕГА №1199160 по справі про адміністративне правопорушення від 06.10.2023 року позивач був присутній при винесенні постанови та отримав її копію 06.10.2023 року, також ОСОБА_1 було роз`яснено строк оскарження за ст.289 КУпАП, про що також свідчить його підпис у відповідній графі постанови.

У матеріалах позовної заяви відсутні будь-які докази на підтвердження того, що в постанові ЕГА №1199160 по справі про адміністративне правопорушення від 06.10.2023 року підпис особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, не належить ОСОБА_1 .

Разом з тим, позивач зазначає, що копію постанови ЕГА №1199160 по справі про адміністративне правопорушення від 06.10.2023 року отримав 16.10.2023 року, однак жодного підтвердження цього не додає.

З огляду на наведене у суду відсутні підтверджуючі докази отримання оскаржуваної постанови 16.10.2023 року, що давало б можливість розцінити дату звернення до суду як таку, що була у межах десятиденного строку вручення оскаржуваної постанови.

За таких обстави, суд приходить до висновку, що позивач знав про винесення відносно нього постанови ЕГА №1199160 від 06.10.2023 року, отримав її копію та був ознайомлений зі строками її оскарження.

Крім того, позивач, обгрунтовуючи поважність причини пропуску строку оскарження постанови ЕГА №1199160 від 06.10.2023 року тим, що запровадження воєнного стану на певній території є поважною причиною для поновлення процесуальних строків.

Так, відповідно до рекомендацій роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених Радою суддів України 02.03.2022, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, слід керуватись реальною поточною обстановкою, що склалась в регіоні, на день розгляду даної справи.

На даний час, на території Житомирської області не ведуться активні бойові дії, що свідчить про те, що поточна ситуація в області є стабільною, що не позбаляло права позивача вчасно звернутися до суду.

Більш того, як слідує зі змісту позовної заяви, ОСОБА_1 проживає в смт Хорошів Житомирського району, а тому посилання на те, що для звернення до суду, місцезнаходження якого знаходиться в цьому ж населеному пункті, існували реальні перешкоди через запровадження воєнного стану, судом оцінюється критично.

Згідно ст. 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

За приписами ч. 1 та 2 ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Відповідно до ч. 6 ст. 161 КАС України у разі пропуску строку звернення до адміністративного суду позивач зобов`язаний додати до позову заяву про поновлення цього строку та докази поважності причин його пропуску.

Суд зазначає, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує рішення суб`єкта владних повноважень та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

Оскільки наведені позивачем обставини поважності пропуску строку оскарження постанови не підтверджуються матеріалами позовної заяви, суд вважає за необхідне залишити позовну заяву без руху.

Таким чином, позивачу необхідно надати достатні докази поважності причин пропуску строку звернення до суду або ж вказати інші підстави для поновлення строку звернення до суду та надати відповідні докази цього.

Відповідно до ч.1 ст.169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на те, що позивачем при зверненні до суду з позовом не сплачено судовий збір, причини пропуску позивачем процесуального строку оскарження постанови, вказані позивачем у позовній заяві, не підтверджуються матеріалами позовної заяви, інших доказів поважності причин пропуску 10-денного строку оскарження постанови по справі про адміністративне правопорушення до позовної заяви не додано, суддя приходить до висновку про необхідність залишення адміністративного позову без руху та надання позивачу строку для можливості усунути виявлені недоліки, що становить 10 календарних днів.

Керуючись ст.ст. 123,160, 161, 169 КАС України, суддя,-

П О С Т А Н О В И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору, - відмовити.

Позовну заяву ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення, залишити без руху.

Надати позивачу строк для усунення визначених в ухвалі недоліків протягом десяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Попередити позивача, що у випадку, якщо в зазначений строк недоліки позовної заяви не будуть усунені, позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: А.М.Збаражський