Справа № 296/144/23
Суддя: Капустинський М.М.
Дата ухвалення: 2023-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 296/144/23

Головуючий у 1-й інстанції: Анциборенко Н.М.

Суддя-доповідач: Капустинський М.М.

01 листопада 2023 року

м. Вінниця

Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді: Капустинського М.М.

суддів: Сапальової Т.В. Ватаманюка Р.В.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 11 липня 2023 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Житомирській області про скасування постанови,

В С Т А Н О В И В :

у січні 2023 року ОСОБА_1 звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира з позовом до Головного управління Національної поліції у Житомирській області про скасування постанови.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що 08.11.2022 року майором поліції ГУНП в Житомирській області Чернишем В.А. винесена постанова по справі про адміністративне правопорушення за порушення позивачем ст.183 КУпАП та накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 850 грн.

Зі змісту постанови встановлено, що 08.11.2022 близько 15:40 год. у АДРЕСА_1 позивач зателефонувала у поліцію та повідомила неправдиву інформацію щодо вчинення відносно позивача насильства з боку батька ОСОБА_2 , чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП.

Зазначає, що постанова виносилася у її відсутність, без повідомлення про місце та час її розгляду, ніхто не відбирав у позивача пояснень щодо телефонного звернення з приводу домашнього насильства з боку батька ОСОБА_2 . На оскаржуваній постанові відсутній підпис позивача, а також відсутні докази її вручення позивачу під розписку, що є порушенням ст.254 КУпАП.

Вказала, що при складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються її права і обов`язки, передбачені ст.268 КУпАП, про що робиться відмітка у протоколі, однак, такі дані також відсутні в оскаржуваній постанові.

Також зазначила, що в оскаржуваній постанові видно, що відповідач, не перевіривши та не надавши оцінки обставинам, які зумовили позивача зателефонувати до лінії 102, тобто не вивчивши фактичні обставини справи, притягнув позивача до адміністративної відповідальності.

Вважає, що постанова прийнята без всебічного, повного і об`єктивного дослідження усіх обставин справи, що мають значення для прийняття рішення, тому існують підстави для її скасування і закриття провадження у справі.

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 11 липня 2023 року у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з даним рішенням суду, позивач подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального права просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

30 жовтня 2023 року на адресу суду надійшов відзив на апеляційну скаргу, у якому представник відповідача зазначив, що позовні вимоги позивача є безпідставними та необґрунтованими, оскільки 08.11.2022 на спецлінію 102 ЖРУП ГУНП у Житомирській області надійшло повідомлення (ЄО 52374) від ОСОБА_1 наступного змісту: 08.11.2022 о 15:42 за адресою: АДРЕСА_1 батько у даний час вчиняє домашнє насильство (психологічне): вибиває двері. Батько має заборонений припис не з`являтися до 09.11.2022. Під час опрацювання повідомлення на лінію 102 було з`ясовано, що батько заявниці був відсутній за місцем проживання на протязі тривалого періоду часу. Відносно заявниці було складено постанову за ст.183 КУпАП.

Сторони в судове засідання не з`явилися, на адресу суду надіслали заяви про розгляд справи без їх участі в порядку письмового провадження.

Відповідно до ст.313 КАС України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Виходячи з приписів п.п.1, 2 ч.1 ст.311 КАС України, вищезазначена апеляційна скарга розглядається в порядку письмового провадження.

Заслухавши доповідь судді, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід задовольнити, в рішення суду першої інстанції - скасувати, з огляду на наступне.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 08.11.2022 інспектор СПДН ВП Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області майор поліції Черниш В.А. склав постанову серії ГАБІ №922291 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 за змістом якої вбачається, що 08.11.2022 близько 15:40 год. ОСОБА_1 зателефонувала на лінію 102 та повідомила неправдиву інформацію про те, що її батько ОСОБА_2 вчинив стосовно неї домашнє насильство, чого насправді не було, чим вчинила адміністративне правопорушення, передбачене ст.183 КУпАП, у зв`язку з чим на ОСОБА_1 накладено штраф у розмірі 850, 00 грн. ОСОБА_1 оскаржувану постанову отримала особисто, що підтверджується власним підписом в оскаржуваній постанові (а.с.6).

На підтвердження законності прийнятого рішення Головне управління Національної поліції у Житомирській області надало пояснення громадянки ОСОБА_3 з приводу обставин правопорушення (події) (а.с.21), електронний рапорт про отримання повідомлення зі служби 102 про те, що 08.11.2022 о 15:42 за адресою: АДРЕСА_1 батько у даний час вчиняє домашнє насильство (психологічне): вибиває двері. Батько має заборонений припис не з`являтися до 09.11.2022. Заявник: ОСОБА_1 . Результати розгляду: прибувши за вказаною адресою факт вчинення домашнього насильства та порушення ТЗП не підтвердився. Під час опрацювання повідомлення на лінію 102 було з`ясовано, що батько заявниці був відсутній за місцем проживання на протязі тривалого часу. Відносно заявниці було складено постанову за ст.183 КупАП (а.с.22).

Позивач, вважаючи постанову серії ГАБІ №922291 протиправною, звернулася до суду з даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, та, висновку суду першої інстанції, колегія суддів враховує наступне.

Згідно із статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності до закону. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Статтею 245 КУпАП встановлено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

Стаття 280 КУпАП закріплює обов`язок посадової особи при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна ця особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.

Статтею 183 КУпАП передбачена відповідальність за завідомо неправдивий виклик пожежно-рятувального підрозділу (частини), поліції, бригади екстреної (швидкої) медичної допомоги або інших аварійно-рятувальних формувань у виді штрафу від п`ятдесяти до двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Адміністративна відповідальність за правопорушення, передбачені цим Кодексом, настає, якщо ці порушення за своїм характером не тягнуть за собою відповідно до закону кримінальної відповідальності.

Статтями 10, 11 КУпАП передбачено, що адміністративне правопорушення визнається вчиненим умисно, коли особа, яка його вчинила, усвідомлювала протиправний характер своєї дії чи бездіяльності, передбачала її шкідливі наслідки і бажала їх або свідомо допускала настання цих наслідків. Адміністративне правопорушення визнається вчиненим з необережності, коли особа, яка його вчинила, передбачала можливість настання шкідливих наслідків своєї дії чи бездіяльності, але легковажно розраховувала на їх відвернення або не передбачала можливості настання таких наслідків, хоч повинна була і могла їх передбачити.

За приписами частини 1 статті 8 Закону України «Про Національну поліцію» (далі - Закон №580-VIII) поліція діє виключно на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України.

Згідно п.8 ч.1 ст.23 Закону №580-VIII поліція відповідно до покладених на неї завдань у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення дії чи бездіяльності покладається на відповідача, що передбачено ч.2 ст.77 КАС України.

Суд, дослідивши подані сторонами документи, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із підстав позову, позивач обґрунтовує зміст своїх вимог, зокрема порушенням процедури розгляду через не складення протоколу, не вручення постанови та відсутністю доказів її вини у вчиненні правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП.

Слід зазначити, що сама постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не є беззаперечним доказом вчинення позивачем правопорушення, оскільки така постанова по своїй правовій природі є рішенням суб`єкта владних повноважень щодо наслідків розгляду зафіксованого правопорушення, якому передує фіксування цього правопорушення, містить лише опис обставин, які визнані поліцейським підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності, без зазначення певних доказів на їх підтвердження.

Щодо доводів позивача про недодержання процедури розгляду інспектором справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , суд зазначає таке.

Статтею 222 КУпАП передбачено, що органи Національної поліції розглядають справи про адміністративні правопорушення, зокрема, передбачені частинами першою статті 183 КУпАП. Від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.

Згідно із ч.ч.3, 5, статті 258 КУпАП протоколи не складаються і в інших випадках, коли відповідно до закону штраф накладається і стягується, а попередження оформлюється на місці вчинення правопорушення. Якщо під час складання постанови у справі про адміністративне правопорушення особа оспорить допущене порушення і адміністративне стягнення, що на неї накладається, то уповноважена посадова особа зобов`язана скласти протокол про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 256 цього Кодексу, крім випадків притягнення особи до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 185-3 цього Кодексу, правопорушень у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованих в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, та правопорушень, передбачених статтею 132-2 цього Кодексу, або порушень правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованих у режимі фотозйомки (відеозапису). Цей протокол є додатком до постанови у справі про адміністративне правопорушення. Постанова у справі про адміністративне правопорушення складається у двох екземплярах, один з яких вручається особі, яка притягається до адміністративної відповідальності.

В той же час, позивачем заперечується факт складання інспектором Чернишем В.А., на місці події, постанови у справі про адміністративне правопорушення, один з єкземплярів якої мав би бути врученим їй як особі, яка притягається до адміністративної відповідальності. Заперечує позивач і факт отримання зазначеної постанови і через поштовий зв"язок.

Обратного матеріали справи не містять, як і того, що відносно позивача складався протокол та останньому були роз"яснені права, передбачені ст.63 Конституції України та ст.268 КУпАП.

З огляду на це, розглядаючи справу та приймаючи оскаржувану постанову інспектор Черниш В.А. діяв не у відповідності до чинних на час виникнення спірних відносин положень КУпАП.

Також, з матеріалів справи слідує, що інспектором поліції було опитано тільки одну сусідку - ОСОБА_4 , водночас ані у ОСОБА_1 (як заявниці), ані у її батька - ОСОБА_2 (на кого подано заяву) опитано, з відібранням пояснень - не було.

Щодо рапорту наявного у матеріалах справи, то колегія суддів не приймає інформацію яка міститься у вищезгаданому рапорті, оскільки останній дублює зміст оскарженої постанови, та, як і постанова, не може слугувати однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення.

Аналогічна правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 20 травня 2020 року по справі №524/5741/16-а.

Будь-яких інших належних і допустимих доказів, які б свідчили про вчинення позивачкою ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, відповідачем не надано.

Відповідно до ст.62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачиться на її користь.

З огляду на те, що в обґрунтування законності оскаржуваної постанови відповідачем не надано суду доказів вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст.183 КУпАП, не спростовувано належними доказами тверджень позивача, тому наведене є підставою для задоволення позову.

В той же час, п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України передбачено, що за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про наявність підстав для скасування оскаржуваної постанови та закриття провадження по справі.

У силу п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Згідно зі ст.317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

З огляду на викладені обставини справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що судом першої інстанції ухвалено рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи і є підставою для скасування рішення суду першої інстанції з прийняттям нової постанови про задоволення позовних вимог.

Згідно з частиною 1 ст. 139 КАС України вказано, що при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Отже, на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір у розмірі 536,890 грн., за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області.

Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Рішення Корольовського районного суду м. Житомира від 11 липня 2023 року скасувати.

Прийняти нову постанову якою позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Скасувати постанову серія ГАБІ №922291 від 08.11.2022 винесену інспектором СПДН Житомирського РУП ГУНП Черниш В.А. про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ст.183 КУпАП.

Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ст.183КУпАП, відносно ОСОБА_1 згідно постанови серії ГАБІ №922291 від 08.11.2022 - закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Житомирській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,890 грн.

Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий Капустинський М.М.

Судді Сапальова Т.В. Ватаманюк Р.В.