Справа № 821/1949/17
Суддя: Бившева Л.І.
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року

м. Київ

справа №821/1949/17

касаційне провадження № К/9901/33568/21

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду:

судді-доповідача Бившевої Л.І.,

суддів: Хохуляка В.В., Ханової Р.Ф.,

розглянув у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована механізована колона №23" на ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2021 (головуючий суддя - Градовський Ю.М., судді - Крусян А.В., Яковлєв О.В.) у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована механізована колона №23» до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі, про визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень, -

УСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Спеціалізована механізована колона №23» (далі - Товариство, позивач, платник) звернулось до суду з позовом до Головного управління ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі (далі - відповідач, Управління, податковий орган), в якому просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 04.12.2017 №003501422, №.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що оскаржувані податкові повідомлення - рішення контролюючим органом прийнято безпідставно, оскільки, висновки акту перевірки про допущені Товариством порушення вимог податкового законодавства є необґрунтованими, базуються на припущеннях, натомість Товариство має в наявності первинні документи, які підтверджують здійснення господарських операцій з контрагентами та свідчать про відсутність порушень податкового законодавства з боку позивача.

Херсонський окружний адміністративний суд рішенням від 17.04.2018 позов задовольнив, визнав протиправними та скасував оскаржувані податкові повідомлення - рішення.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем первинні документи підтверджують реальність здійснення господарських операцій з контрагентами, а окремі недоліки в оформленні первинних документів не можуть мати наслідком висновок про безтоварність господарських операцій.

П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 06.02.2019 скасував рішення суду першої інстанції та прийняв нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовив.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Товариства суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що господарські операції між позивачем та контрагентами не мали реального характеру, з огляду на встановлені фактичні обставини справи в сукупності, а саме: неможливість контрагентів забезпечити виконання робіт, надання послуг, постачання товару обумовлених договорами через відсутність трудових та матеріальних ресурсів, недоліків в заповненні первинних документів, їх недостовірності, підписання таких документів, особами, які фізично не мали такої змоги, непідтвердження документально фактів перевезення, контрагенти є фігурантами кримінальних справ за фактом вчинення кримінальних правопорушень, передбачених ст. 205 Кримінального кодексу України (фіктивне підприємництво).

Верховний Суд постановою від 03.06.2021 постанову суду апеляційної інстанції залишив без змін.

У липні 2021 року Товариство звернулось до суду апеляційної інстанції із заявою про перегляд постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2019 за нововиявленими обставинами, оскільки Товариству стало відомо про істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду даної справи.

У вказаній заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами заявник просить постанову суду скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, посилаючись на порушення норм права.

Як на підставу перегляду судового рішення у даній справі за нововиявленими обставинами (з урахуванням доповнень до заяви), заявник вказує на наявність низки судових рішень, якими досліджувалися господарські взаємовідносини позивача з його контрагентами і якими встановлено реальність таких взаємовідносин.

П`ятий апеляційний адміністративний суд ухвалою від 11.08.2021 залишив без задоволення заяву Товариства про перегляд за нововиявленими обставинами постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06.02.2019, постанову суду апеляційної інстанції залишив без змін.

Залишаючи заяву без задоволення, суд апеляційної інстанції виходив з того, що вказані судові рішення стосуються господарських відносин не позивача з його контрагентами, а стосуються відносин між контрагентами позивача та іншими підприємствами. Рішення судів різних інстанцій, в яких досліджувались господарські операції контрагентів позивача з іншими підприємствами (не з позивачем), на момент розгляду та вирішення даної справи та прийняття судового рішення апеляційним судом взагалі не існувало, тобто вважати дані рішення нововиявленою обставиною не має законних підстав. Частина рішень, на які посилається заявник, та які останній вважає нововиявленими обставинами, існували на момент розгляду даної справи у суді касаційної інстанції та під час прийняття рішення Верховним Судом, проте, суд касаційної інстанції прийняв рішення, яким залишив в силі постанову суду апеляційної інстанції у даній справі, дослідивши всі наявні обставини та докази у даній справі, і саме виходячи із наявних доказів та фактичних обставин погодився з висновками апеляційного суду. Нова обставина, яка з`явилася або змінилася після розгляду справи, не є підставою для перегляду справи. Також, не вважаються нововиявленими нові обставини, які виявлені після ухвалення судом рішення, а також зміна правової позиції суду в інших подібних справах.

Не погоджуючись з ухвалою суду апеляційної інстанції, позивач подав касаційну скаргу, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, статей 90, 242 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), просить скасувати судові рішення апеляційного суду і прийняти нове рішення, яким залишити в силі рішення суду першої інстанції.

У доводах касаційної скарги позивач цитує норми матеріального та процесуального права, стверджує, що судами залишено поза увагою наявність низки судових рішень, якими надана оцінка господарським взаємовідносинам позивача з його контрагентами, які розглядалися у даній справі і не були враховані судовими інстанціями та про які він дізнався після прийняття судами рішень у даній справі.

В касаційній скарзі позивач фактично викладає обставини, якими він обґрунтовував підстави звернення до суду із заявою про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами.

Відповідач у відзиві на касаційну скаргу, посилаючись на законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду апеляційної інстанцій, просив залишити її без змін, а касаційну скаргу позивача просив залишити без задоволення.

Відповідач 19.10.2021 заявив клопотання про закриття касаційного провадження з підстав того, що скаржником у касаційній скарзі не зазначено, яку норму права судом апеляційної інстанції було застосовано неправильно.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 22.09.2021 відкрив провадження за касаційною скаргою позивача та витребував матеріали справи із суду першої інстанції.

Верховний Суд у складі Касаційного адміністративного суду ухвалою від 30.10.2023 призначив справу до розгляду в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами з 31.10.2023.

Вирішуючи клопотання відповідача про закриття касаційного провадження, Суд зазначає, що вичерпний перелік підстав для закриття касаційного провадження передбачено в статтях 339 Кодексу адміністративного судочинства України, а саме:

1) після відкриття касаційного провадження особа, яка подала касаційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком випадків, коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги;

2) після відкриття касаційного провадження виявилося, що касаційну скаргу не підписано, подано особою, яка не має адміністративної процесуальної дієздатності, або підписано особою, яка не має права її підписувати;

3) після відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом першої чи апеляційної інстанції питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

У випадку, що розглядається, відсутні підстави для висновку про наявність якої-небудь із передбачених зазначеними нормами процесуального закону обставин.

З огляду на викладене, Верховний Суд відмовляє в задоволенні клопотання позивача про закриття касаційного провадження.

Перевіривши за матеріалами справи правильність застосування судом апеляційної інстанції при постановленні оскаржуваної ухвали норм процесуального права, Верховний Суд дійшов висновку про відмову в задоволенні касаційної скарги, виходячи з наступного.

Перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами є окремою процесуальною формою судового процесу, яка визначається юридичною природою цих обставин та є процесуальним засобом перевірки правильності судових постанов, ухвал, що має забезпечувати їх законність і обґрунтованість, захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб, інших суб`єктів при здійсненні ними своїх повноважень на основі законодавства, в тому числі, на виконання делегованих повноважень, а також і на виконання завдань і досягнення мети адміністративного судочинства.

Перелік підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами визначений у статті 245 КАС України (в редакції, що діяла на момент подання позивачем заяви) й відповідно до пункту 1 частини 2 цієї статті такою підставою є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Таким чином, нововиявленими вважаються обставини, які об`єктивно існували на момент вирішення адміністративної справи, але не були і не могли бути відомі на той час особі, що звертається із заявою. Саме наявність обох цих умов для визнання обставини нововиявленою є обов`язковою.

Завданням провадження за нововиявленими обставинами є перегляд справи у зв`язку з виявленням обставин, про які не міг знати адміністративний суд, та ознаками яких є їх істотність, наявність під час розгляду справи й невідомість таких обставин.

Істотними обставинами справи вважаються такі факти і події, які мають юридичне значення для взаємовідносин сторін з метою розгляду спірної ситуації й могли вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили, існували вже під час розгляду спірної ситуації в суді, але не були і не могли бути відомі.

При цьому, нововиявлені обставини слід відрізняти від нових обставин, що виникли після вирішення справи та ще не існували на час її розгляду, а також обставини, що зазнали змін після прийняття судом рішення. Їх виявлення не може бути підставою для перегляду судового рішення. Також, слід розрізняти нововиявлені обставини як факти та нові докази як підтвердження факту. Нововиявлені обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами, й не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювались адміністративним судом у процесі розгляду справи.

Істотними для розгляду в адміністративному суді адміністративної справи обставини, які представляють сутність адміністративної справи та можуть вплинути на рішення суду, яке набрало законної сили по ній, та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду адміністративної справи, мають юридичне значення для взаємовідносин сторін, що є учасниками розгляду справи в суді; не можуть бути визнані нововиявленими обставинами такі обставини, які виникли або змінилися після прийняття рішення, а також обставини, на які посилалася особа, яка брала участь у справі, або ті, які могли бути встановлені при виконанні судом вимог процесуального закону щодо всебічного і повного дослідження обставин справи.

В той же час, як зазначив в оскаржуваній ухвалі суд апеляційної інстанції, посилання позивача як на нововиявлену у даній справі обставину, на наявність низки судових рішень, є безпідставними, оскільки, про зазначені обставини було і мало бути відомо скаржнику на момент прийняття оскаржуваних рішень, частина рішень була прийнята судами вже після прийняття судових рішень, які набрали законної сили у даній справі і у судових рішеннях, на які посилається позивач у заяві про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, встановлені обставини по взаємовідносинам контрагентів позивача з іншими суб`єктами господарювання, що не є предметом розгляду у даній справі. Обставини, які зазначені у заяві стосовно взаємовідносин позивача з його контрагентами, були досліджені судовими інстанціями під час розгляду даної справи.

Відповідачем не було надано жодного доказу на обґрунтування обставин щодо неможливості надання судових рішень по іншим справам, по яким були прийняті судові рішення на момент прийняття рішення у даній справі, на час розгляду даної справи у суді.

Враховуючи наведене та з огляду на зміст поданої позивачем у справі заяви про перегляд судового рішення апеляційної інстанції за нововиявленими обставинами, касаційний суд погоджується з висновком суд апеляційної інстанції про відсутність підстав для її задоволення.

Згідно з частиною першою статті 350 Кодексу адміністративного судочинства України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суди першої та апеляційної інстанцій не допустили неправильного застосування норм матеріального права або порушень норм процесуального права при ухваленні судових рішень чи вчиненні процесуальних дій.

Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355 Кодексу адміністративного судочинства України, Суд

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Головному управлінню ДФС у Херсонській області, Автономній Республіці Крим та м. Севастополі у задоволенні клопотання про закриття касаційного провадження.

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Спеціалізована механізована колона №23" залишити без задоволення.

Ухвалу П`ятого апеляційного адміністративного суду від 11.08.2021 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття і оскарженню не підлягає.

СуддіЛ.І. Бившева В.В. Хохуляк Р.Ф. Ханова