Справа № 200/5182/23
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
У Х В А Л А

31 жовтня 2023 року Справа №200/5182/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молочної С.І., розглянувши у порядку письмового провадження клопотання представника відповідача про закриття провадження в адміністративній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

19 вересня 2023 року ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 ; рнокпп НОМЕР_1 ), позивач, звернувся до Донецького окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці (місцезнаходження: вул. Прокоф`єва, буд. 82, м. Покровськ, Донецька область, 85302; ) з вимогами:

- визнати протиправним рішення Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про відмову у проведенні повторного спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 19 листопада 2021 року о 19 годині 00 хвилин з фізичною особою ОСОБА_1 на території Товариства з обмеженою відповідальністю «Костянтинівський завод металургійного обладнання», оформлене листом №СХ/2/339-3В-22 від 21 липня 2022 року;

- зобов`язати Східне міжрегіональне управління Державної служби України з питань праці провести повторне спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався 19 листопада 2021 року о 19 годині 00 хвилин з фізичною особою ОСОБА_1 та зобов`язати провести таке розслідування у відповідності вимогам та за формою, що передбачені Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №337 від 17 квітня 2019 року.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 20 вересня 2023 року позовну заяву залишено без руху, позивачу встановлено строк для усунення недоліків позовної заяви.

03 жовтня 2023 року позивач, з метою виконання вимог ухвали суду від 20 вересня 2023 року, надав до суду клопотання про усунення недоліків позовної заяви та поновлення пропущеного строку звернення до суду з цим позовом.

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та витребувано визначені судом докази по справі. Судом визнано поважними причини пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду та поновлено пропущений строк звернення до адміністративного суду з даним позовом.

20 жовтня 2023 року відповідач надав до суду відзив на позовну заяву та докази по справі.

20 жовтня 2023 року судом долучено до матеріалів справи відзив на позовну заяву та докази по справі, що надані відповідачем.

20 жовтня 2023 року представник відповідача звернувся до суду з клопотанням про закриття провадження в адміністративній справі №200/5182/23, яке обґрунтовано тим, що вирішення даного спору не належить до юрисдикції адміністративних судів, яка встановлена статтею 19 Кодексу адміністративного судочинства України, і, відповідно, позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Розглянувши клопотання відповідача, дослідивши матеріали справи, суд зазначає таке.

Так, звертаючись до суду, позивач просить зобов`язати Східне міжрегіональне управління державної служби з питань праці провести повторне спеціальне розслідування нещасного випадку, що стався 19 листопада 2021 року о 19 годині 00 хвилин з фізичною особою ОСОБА_1 та зобов`язати провести таке розслідування у відповідності до вимог та за форми, що передбачені Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №337 від 17 квітня 2019 року, оскільки вважає протиправним Акт (розслідування) спеціального розслідування за формою Н-1/П, який складено 12 січня 2022 року та затверджено 14 січня 2022 року начальником Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці. Таке твердження обґрунтував тим, що з ним не було проведено первинного, повторного та цільового інструктажів, інструктажі з охорони праці. Позивач також зазначив, що поставив підписи у журналах проведення інструктажів задніми числами під час перебування у лікарні внаслідок отримання кислотних опіків. Відтак, вказує, що спеціальною комісією під час проведення розслідування вказаного нещасного випадку не в повному обсязі виконані обов`язки передбачені Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 квітня 2019 року №337 (далі Порядок №337).

Водночас, позивач зазначає, що Акт (розслідування) спеціального розслідування за формою Н-1/П, що складено 12 січня 2022 року та затверджено 14 січня 2022 року начальником Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, він не оскаржує.

Заявлене клопотання про закриття провадження у справі відповідач обґрунтовує тим, що справи про оскарження актів спеціального розслідування нещасних випадків зі смертельним наслідком розглядаються в порядку цивільного судочинства, оскільки спір стосується життя і здоров`я фізичної особи, що є її особистим немайновим правом, захист якого здійснюється, зокрема, за нормами цивільного законодавства (стаття 275 Цивільного кодексу України), або виникають із трудових правовідносин. Аналогічні висновки Великої Палати Верховного Суду викладені в постановах від 12 грудня 2018 року у справі №2а-2555/11/2670 (провадження № 11- 833апп18), від 23 січня 2019 року у справі №522/24781/16-ц (провадження №14- 467цс18), від 13 лютого 2019 року у справі №826/4176/18 (провадження №11- 1302апп18) та від 27 березня 2019 року у справі №640/14775/16-ц (провадження №14- 657цс18). Відповідач зазначає, що зазначає, що поняття «спір, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в ширшому значенні, тобто поняття стосується як спорів, що не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду. На переконання відповідача вирішення даного спору не належить до юрисдикції адміністративних судів, яка встановлена статтею 19 КАС України, і, відповідно, позов не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Наголошує, що зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною у постанові від 27 травня 2020 року у справі №580/1780/19.

За змістом клопотання зазначає, що ефективним способом захисту права ОСОБА_1 є звернення до суду з позовом до Міжрегіонального управління про скасування акта за формою Н-1/П.

Вирішуючи клопотання, суд зазначає.

Щодо твердження відповідача про обов`язок суду застосувати до спірних правовідносин правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 27 травня 2020 року у справі №580/1780/19.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина п`ята статті 242 КАС України).

Так, в межах справи №580/1780/19 Велика Палата Верховного Суду вирішувала питання предметної юрисдикції в межах наступних правовідносин.

Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області звернулося до адміністративного суду з позовом до Управління Держпраці, у якому просило:

- визнати протиправною відмову відповідача від 15 березня 2019 року №1913/07-21/1802 у проведенні повторного спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався з фізичною особою - підприємцем;

- зобов`язати Управління Держпраці провести повторне спеціальне розслідування вказаного нещасного випадку.

На обґрунтування позову Управління Фонду зазначило, що комісія з розслідування нещасного випадку (далі - спеціальна комісія) Управління Держпраці неповно з`ясувала всі обставини нещасного випадку зі смертельним наслідком, що стався з ФОП під час виконання робіт на підприємстві.

Тобто, Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області звернулось (в інтересах фізичної особи, яка померла внаслідок нещасного випадку) до адміністративного суду щодо оскарження дій визначеного відповідача.

Черкаський окружний адміністративний суд ухвалою від 15 липня 2019 року закрив провадження в адміністративній справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 КАС України, оскільки цю справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства. Закриваючи вказане провадження в адміністративній справі суд дослідив повноваження позивача як суб`єкта владних повноважень і зазначив, що «а ні Законом України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування", а ні іншими законодавчими актами не передбачене право управління ФСС на звернення до адміністративного суду з позовом про визнання протиправною відмови управління Держпраці у проведенні повторного спеціального розслідування та зобов`язання провести повторне спеціалізоване розслідування нещасного випадку, що стався з фізичною особою-підприємцем. Більше того, на думку суду, дані правовідносини між сторонами не можуть бути предметом спору у суді».

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 вересня 2019 року досліджено функції управління ФСС в межах обставин та правовідносин, заявлених у справі №580/1780/19, залишено без змін ухвалу від 15 липня 2019 року, підтвердивши висновок суду першої інстанції. Крім того, судом апеляційної інстанції вказано, що даний спір взагалі не підлягає судовому розгляду.

Тому, постановою від 27 травня 2020 року по справі №580/1780/19 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що звертаючись до суду із цим адміністративним позовом, позивач, на його думку, намагався захистити право на повторне розслідування нещасного випадку, передбачене пунктом 54 Порядку №1232. Досліджено положення статті 5, 19 КАС України, оскільки юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи за зверненням суб`єкта владних повноважень у випадках, коли право звернення до суду для вирішення публічно-правового спору надано такому суб`єкту законом. Велика Палата Верховного Суду вирішуючи питання підсудності проаналізувала положення Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 23 вересня 1999 року №1105-XIV, Статуту Фонду соціального страхування України, затвердженого постановою правління Фонду від 08 лютого 2017 року №12, Порядку проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30 листопада 2011 року N 1232, та зробила висновок, що справи про оскарження актів спеціального розслідування нещасних випадків зі смертельним наслідком розглядаються в порядку цивільного судочинства, оскільки спір стосується життя і здоров`я фізичної особи, що є її особистим немайновим правом, захист якого здійснюється, зокрема, за нормами цивільного законодавства (стаття 275 Цивільного кодексу України), або виникають із трудових правовідносин.

Велика Палата Верховного Суду виклала висновок також, що суд першої інстанції, з позицією якого погодився й суд апеляційної інстанції, дійшов правильного висновку про закриття провадження в адміністративній справі на підставі пункту 1 частини першої статті 238 КАС України. При цьому апеляційний суд правильно послався на те, що поняття «спір, який підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства» слід тлумачити в ширшому значенні, тобто поняття стосується як спорів, що не підлягають розгляду в порядку адміністративного судочинства, так і спорів, які взагалі не підлягають судовому розгляду.

Відтак, вказаною правовою позицією визначено, що Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Черкаській області не має повноважень звертатись в інтересах фізичної особи, яка померла внаслідок нещасного випадку, до адміністративного суду з позовом щодо оскарження дій Управління Держпраці про відмову провести повторне розслідування нещасного випадку.

Крім того, підтверджено раніше висловлені висновки Великої Палати Верховного Суду викладені в постановах від 12 грудня 2018 року у справі № 2а-2555/11/2670 (провадження № 11-833апп18), від 23 січня 2019 року у справі № 522/24781/16-ц (провадження № 14-467цс18), від 13 лютого 2019 року у справі № 826/4176/18 (провадження № 11-1302апп18) та від 27 березня 2019 року у справі № 640/14775/16-ц (провадження № 14-657цс18), що справи про оскарження актів спеціального розслідування нещасних випадків зі смертельним наслідком розглядаються в порядку цивільного судочинства, оскільки спір стосується життя і здоров`я фізичної особи, що є її особистим немайновим правом, захист якого здійснюється, зокрема, за нормами цивільного законодавства (стаття 275 Цивільного кодексу України), або виникають із трудових правовідносин.

Підсумовуючи, слід врахувати.

По-перше, як встановлено судом вище, в межах справи, що розглядається, позивач, ОСОБА_1 , не оскаржує (не заявляє до розгляду вимогу про оскарження) Акт (розслідування) спеціального розслідування за формою Н-1/П, що складено 12 січня 2022 року та затверджено 14 січня 2022 року начальником Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці.

По-друге, як встановлено судом вище, позивачем у справі, що розглядається, є потерпілий внаслідок нещасного випадку.

Таким чином, з питання - чи має право потерпілий (особа з необмеженим правом на оскарження) оскаржити відмову суб`єкта владних повноважень у проведенні повторної перевірки відповідно до Порядку №337 Верховний Суд не висловив правову позицію.

Щодо підсудності справи окружному адміністративному суду, слід зазначити.

Відповідно до частини другої статті 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Для реалізації конституційного права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності вказаних суб`єктів у сфері управлінської діяльності в Україні утворено систему адміністративних судів.

Завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (частина перша статті 2 КАС України).

Позивач - особа, на захист прав, свобод та інтересів якої подано позов до адміністративного суду, або адміністратор за випуском облігацій, який подає позов до адміністративного суду на захист прав, свобод та інтересів власників облігацій відповідно до положень Закону України «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки», а також суб`єкт владних повноважень, на виконання повноважень якого подано позов до адміністративного суду (пункт 8 частини першої статті 4 КАС України).

За змістом пунктів 1 та 2 частини першої статті 4 КАС України адміністративна справа - це переданий на вирішення адміністративного суду публічно-правовий спір, у якому: хоча б одна сторона здійснює публічно-владні управлінські функції, в тому числі на виконання делегованих повноважень, і спір виник у зв`язку із виконанням або невиконанням такою стороною зазначених функцій; або хоча б одна сторона надає адміністративні послуги на підставі законодавства, яке уповноважує або зобов`язує надавати такі послуги виключно суб`єкта владних повноважень, і спір виник у зв`язку із наданням або ненаданням такою стороною зазначених послуг; або хоча б одна сторона є суб`єктом виборчого процесу або процесу референдуму і спір виник у зв`язку із порушенням її прав у такому процесі з боку суб`єкта владних повноважень або іншої особи.

Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень (частина перша статті 5 КАС України).

Положеннями статті 19 КАС України встановлено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

За приписами частини другої статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» факт нещасного випадку на виробництві або професійного захворювання розслідується в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України, відповідно до Закону України «Про охорону праці».

Статтею 22 Закону України від 14 жовтня 1992 року №2694-XII «Про охорону праці» визначено, що роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок.

За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування.

У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця.

Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку.

Процедуру проведення розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, визначено Порядком №337.

Пунктом 9 Порядку №337 визначено, що розслідування (спеціальне розслідування) проводиться у разі настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), у тому числі про які своєчасно не повідомлено роботодавцю чи внаслідок яких втрата працездатності потерпілого настала не одразу.

Відповідно до пункту 10 Порядку №337 спеціальному розслідуванню підлягають, зокрема: нещасні випадки, що спричинили тяжкі наслідки, у тому числі з можливою інвалідністю потерпілого.

Згідно з положеннями пункту 58 Порядку №337 протягом трьох років з дати отримання акта за формою Н-1 потерпілий, член його сім`ї чи уповноважена ними особа або органи, установи та організації, представники яких брали участь у розслідуванні нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), мають право звернутися до роботодавця, Держпраці або її територіального органу щодо призначення повторного розслідування (спеціального розслідування) у зв`язку з незгодою з обставинами та причинами настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) та/або з висновком комісії, які викладені в акті за формою Н-1.

Відповідно до положень пункту 59 Порядку №337 голова Держпраці або керівник її територіального органу, зокрема, має право призначити повторне спеціальне розслідування нещасного випадку.

Отже, Порядком №337 визначено можливість вирішення територіальним органом Держпраці питання щодо призначення повторного розслідування (спеціального розслідування) нещасного випадку.

Відтак, до повноважень відповідача як суб`єкта владних повноважень входить питання призначення повторно спеціального розслідування нещасного випадку.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 238 КАС України суд закриває провадження у справі, якщо справу не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства.

Закриття провадження у справі - це форма закінчення розгляду справи без прийняття судового рішення по суті спору у зв`язку з виявленням після відкриття провадження у справі обставин, які законодавчо унеможливлюють розгляд справи.

Враховуючи, що позивач як потерпілий у нещасному випадку оскаржує рішення суб`єкта владних повноважень про відмову провести повторне спеціальне розслідування нещасного випадку, суд дійшов висновку що в порядку пункту 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративного суду поширюється на даний спір.

В свою чергу, суд відхиляє твердження відповідача про ефективність способу захисту порушеного права в спірних правовідносинах шляхом оскарження саме Акта (розслідування) спеціального розслідування за формою Н-1/П, який складено 12 січня 2022 року та затверджено 14 січня 2022 року начальником Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці.

Адже, частиною другою статті 9 КАС України гарантовано, що суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Водночас, кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається своїми вимогами на свій розсуд, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким правом користуються й особи, в інтересах яких подано позовну заяву, за винятком тих, які не мають адміністративної процесуальної дієздатності (частина третя статті 9 КАС України).

Матеріалами справи підтверджено, що Акт (розслідування) спеціального розслідування за формою Н-1/П, що складено 12 січня 2022 року та затверджено 14 січня 2022 року начальником Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці, позивач в межах даної справи не оскаржує.

Отже, клопотання відповідача не підлягає задоволенню.

Керуючись статтями 2, 4, 5, 9, 19, 238, 243, 248, 256 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ухвалив:

1. Відмовити у задоволенні клопотання представника Східного міжрегіонального управління Державної служби України з питань праці про закриття провадження у справі №200/5182/23.

2. Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

3. Учасники справи можуть отримати інформацію по справі, що розглядається, за сторінкою на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет (веб-адреса сторінки http://court.gov.ua/).

4. Текст ухвали розміщений в Єдиному державному реєстрі судових рішень (веб-адреса сторінки: http://www.reyestr.court.gov.ua/).

Суддя І.С. Молочна