Справа № 560/13066/23
Суддя: Гнап Д.Д.
Дата ухвалення: 2023-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

01 листопада 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючої-судді Гнап Д.Д. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Летичівської селищної ради Хмельницької області Малініної Ольги Сергіївни про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії.

І. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЙ СТОРІН

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до державного реєстратора прав на нерухоме майно Летичівської селищної ради Хмельницької області Малініної Ольги Сергіївни, в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно Летичівської селищної ради Хмельницької області Малініної Ольги Сергіївни від 07 липня 2023 року про відмову в проведенні реєстраційних дій №68348468;

- зобов`язати державного реєстратора прав на нерухоме майно Летичівської селищної ради Хмельницької області Малініну Ольгу Сергіївну повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 03 липня 2023 року за реєстраційним номером 56027689 щодо державної реєстрації права власності на земельну ділянку площею 0,15 га з кадастровим номером :01:001:0029, цільове призначення 01.03 "Для ведення особистого селянського господарства", яка розташована по АДРЕСА_1 та прийняти рішення з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що їй протиправно відмовлено в реєстрації земельної ділянки, оскільки згідно статей 116, 118 Земельного кодексу вона має право на володіння для ведення особистого селянського господарства 0,1800 га землі.

До суду надійшов відзив, в якому відповідач просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначає, що рішення державного реєстратора прав на нерухоме майно про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 07.07.2023 №68348468 прийняте з дотриманням норм чинного законодавства України. Так, 13.09.2018 згідно рішення "Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) громадянам" №25 виданого Летичівською селищною радою 30.08.2018 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,1800 га кадастровий номер :01:006:0021 цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства. Таким чином, позивачка скористалася своїм правом на безоплатну передачу їй у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства.

Представник позивачки подав відповідь на відзив в якій зазначає, що твердження відповідача про наявність суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно позивачки вважає необгрунтованим та не доведеним. Просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представником відповідача подано до суду заперечення на відповідь позивача на відзив в якому вказує, що позивачка використала своє право на отримання земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства. Зазначає, що одноразовість приватизації означає те, що особа, котра скористалась своїм правом і приватизувала земельну ділянку меншої від граничної, передбаченої ст. 121 ЗК України, площі, не може приватизувати земельну ділянку цього цільового призначення вдруге, навіть площею, що складає "різницю" між гранично можливою та раніше приватизованою.

ІІ. ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ У СПРАВІ

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 24 липня 2023 року позовну заяву залишено без руху.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 07 серпня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Ухвалою Хмельницького окружного адміністративного суду від 11 жовтня 2023 року надано ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) доступ до справи № 560/13066/23 через підсистему "Електронний суд".

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

Відповідно до рішення Летичівської селищної ради Летичівського району Хмельницької області від 30.08.2018 №25 "Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) громадянам" гр. ОСОБА_1 затверджено технічні документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) та передано земельну ділянку у власність, як спадкоємцям для будівництва і обслуговування жилих будинків, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), категорія земель - землі житлової та громадської забудови і для ведення особистого селянського господарства, категорія земель - землі сільськогосподарського призначення. Місце розташування та кадастровий номер земельної ділянки: АДРЕСА_1 :01:006:0021. Площа 0,1800, код КВЦПЗ 01.03.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (індексний номер 138320777 від 19.09.2018) за ОСОБА_1 13.09.2018 зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:0021 площею 0,18 га на підставі рішення Летичівської селищної ради від 30.08.2018 №25.

Позивачка 03.07.2023 звернулась з заявою про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0029.

Відповідно до рішення про відмову в проведенні реєстраційних дій від 07.07.2023 №68348468, державним реєстратором прав на нерухоме майно Летичівської селищної ради Хмельницької області Малініною Ольгою Сергіївною відмовлено у проведенні реєстраційних дій за заявою ОСОБА_1 .

Підставою для прийняття такого рішення стало те, що заявником використано право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, в межах норм безоплатної передачі земельних ділянок для даного виду використання, що суперечить вимогам статей 116, 118 ЗК України, оскільки 13.09.2018 року згідно рішення "Про затвердження технічних документацій із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок в натурі (на місцевості) громадянам" №25 виданого Летичівською селищною радою 30.08.2018 у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності на земельну ділянку площею 0,1800 га кадастровий номер :01:006:0021 цільове призначення якої для особистого селянського господарства.

Позивачка, вважаючи такі дії відповідача протиправними, звернулася до суду за захистом своїх прав.

IV. ОЦІНКА СУДУ

Відповідно до ч.1 ст.116 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону.

Пункт "в" частини 3 цієї статті визначає, що безоплатна передача земельних ділянок у власність громадян провадиться у разі одержання земельних ділянок із земель державної і комунальної власності в межах норм безоплатної приватизації, визначених цим Кодексом.

Згідно ч.4 ст.116 ЗК України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення.

Відповідно до ч.1 ст.121 ЗК України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Статтею 126 ЗК України визначено, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Умови та порядок здійснення державної реєстрації прав на нерухоме майно встановлені нормами Закону України №1942-VI від 01.07.2004 "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (далі - Закон №1942-VI).

Згідно з п.1 ч.1 ст.2 Закону №1952-VI державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону №1952-VI до повноважень суб`єктів державної реєстрації прав належить, зокрема, забезпечення проведення державної реєстрації прав.

Згідно ч.3 ст.10 Закону №1952-VI державний реєстратор, зокрема,

- встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями;

- перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення;

Державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам (ч.8 ст.18 Закону №1952-ІV).

Відповідно до ст.24 Закону №1952-VI підставою для відмови в державній реєстрації прав є, зокрема, наявність суперечності між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями.

Зі змісту оскаржуваного рішення суд встановив, що підставою для відмови в державній реєстрації права власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:001:0029 слугувало те, що передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян проводиться один раз по кожному виду використання (ч.4 ст.116 ЗК України).

Державним реєстратором встановлено, що згідно інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (індексний номер 138320777 від 19.09.2018) за заявником зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:0029 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства на підставі рішення органу місцевого самоврядування Летичівської селищної ради від 30.08.2018.

Суд зазначає, що згідно ч.4 ст.116 ЗК України передача земельних ділянок безоплатно у власність громадян у межах норм, визначених цим Кодексом, провадиться один раз по кожному виду цільового призначення.

Одноразовість приватизації означає те, що особа, котра скористалась своїм правом і приватизувала земельну ділянку меншої від граничної, передбаченої ст. 121 ЗК України, площі, не може приватизувати земельну ділянку цього цільового призначення вдруге, навіть площею, що складає "різницю" між гранично можливою та раніше приватизованою.

Іншими словами, громадянин може використати своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки певного виду використання лише один раз у межах норм безоплатної приватизації. Після реалізації такого права можливість повторного отримання земельної ділянки однакового виду використання, хоч і в межах безоплатної приватизації, втрачається.

Відповідачем встановлено, що за позивачем зареєстровано право власності на земельну ділянку з кадастровим номером :01:006:0029 з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, на підставі рішення органу місцевого самоврядування Летичівської селищної ради від 30.08.2018. Підставою прийняття цього рішення органу місцевого самоврядування вказано у тому числі статтю 118 ЗК України.

Тобто, право, визначене у ст.116 ЗК України, на земельну ділянку із цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, позивачем використано.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі 525/1225/15-ц викладено правову позицію, згідно якої, з урахуванням вимог статей 7, 12 Закону № 973-IV, статей 116, 118, 121, 123, 134 ЗК України право на безоплатне отримання земельної ділянки державної власності одного виду громадянин може використати один раз. Додатково земельні ділянки громадянин або фермерське господарство можуть отримати на конкурентних засадах через участь у торгах. Такі ж висновки викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 30 червня 2021 року у справі № 917/1134/19 та від 08 вересня 2021 року у справах № 728/2558/19, № 728/1983/19.

Зазначені висновки щодо можливості безоплатного отримання земельної ділянки державної або комунальної власності саме для ведення фермерського господарства тільки один раз, застосовуються і до правовідносин у справі, яка розглядається.

Так, Верховний Суд у постанові від 20.05.2020 по справі № 706/1685/16-ц також застосував вказану правову позицію. Спір у наведеній справі стосувався того, що особа уже використала право на безоплатне отримання у власність земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 0,5999 га. Суд дійшов висновку, що надання у подальшому земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства площею 1,4000 га є незаконним.

Щодо посилання позивачки на статтю 5 Закону України «Про особисте селянське господарство», ст. 121 Земельного Кодексу України, суд зазначає наступне.

Відповідно до п. б ч. 1 ст. 121 Земельного Кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності для ведення особистого селянського господарства - не більше 2,0 гектара.

Згідно з ч.4 ст. 116 Земельного Кодексу України, передача земельних ділянок безоплатно у власність громадянам у межах норм, визначених цим Кодексом, проводиться один раз по кожному виду використання.

Частиною сьомою статті 5 Закону України «Про особисте селянське господарство» передбачено, що громадяни України, які реалізували своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства в розмірі менше 2,0 гектара, мають право на збільшення земельної ділянки в межах норм, установлених статтею 121 Земельного кодексу України для ведення особистого селянського господарства.

Суд звертає увагу на те, що зазначена норма розповсюджується на випадок отримання громадянином у власність земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства відповідно до норм статті 56 Земельного кодексу України (в редакції 1990 року). На підтвердження цього у громадянина України повинен бути державний акт на право приватної власності на землю, в якому зазначене цільове призначення земельної ділянки «для ведення особистого підсобного господарства».

Позивачкою 03.07.2023 при подані заяви про державну реєстрацію прав, а саме земельної ділянки площею 0,1500 га кадастровий номер :01:001:0029 цільове призначення якої 01.03 для ведення особистого селянського господарства, подано архівний витяг з рішення XIV сесії Сахнівської сільської ради Летичівського району Хмельницької області 23 скликання від 14.03.2001 №9 "Про передачу земельних ділянок громадянам у приватну власність та надання в користування" №10-18/70/2023 від 03.07.2023 виданого архівним відділом Хмельницької районної державної адміністрації в якому вказано призначення земельної ділянки для ведення особистого підсобного господарства. Державний акт на право власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:001:0029 для ведення особистого підсобного господарства не видавався, що підтверджується копією довідки Держгеокадастру №1171/291-23 від 15.06.2023.

Враховуючи вищевказане норма статті 5 Закону України «Про особисте селянське господарство» на такий випадок не розповсюджується.

Отже, позивачка право на безоплатну приватизацію земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства використала, а тому не має правових підстав для отримання у власність земельної ділянки з цим же цільовим призначенням вдруге.

З огляду на наведене суд дійшов висновку, що положення ч.4 ст.116 ЗК України можуть бути підставою для відмови у реєстрації земельної ділянки у спірному випадку. Тому відповідачем було правомірно прийнято оскаржуване рішення.

Наведене свідчить про наявність правових підстав для відмови у задоволенні позовних вимог.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Суд також зазначає, що даний спір підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства. Так, у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 490/5986/17-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що при визначенні юрисдикційності спору з державним реєстратором чи щодо оскарження дій державного реєстратора критерієм такого розмежування є предмет оскарження. Якщо позивач оскаржує дії державного реєстратора з приводу розгляду його заяви у контексті статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», і цей спір не стосується речових прав чи обмежень на нерухоме майно третіх осіб, такий спір є публічно-правовим і підлягає розгляду у порядку адміністративного судочинства.

Вказана позиція відображена й у постанові Верховного Суду від 23 вересня 2021 року по справі № 640/9825/21.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

у задоволенні позову ОСОБА_1 до державного реєстратора прав на нерухоме майно Летичівської селищної ради Хмельницької області Малініної Ольги Сергіївни про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 )
Відповідач:Державний реєстратор прав на нерухоме майно Летичівської селищної ради Хмельницької області Малініна Ольга Сергіївна (вул. Героїв Крут, 2/1,смт Летичів,Хмельницька обл., Хмельницький р-н,31500 , код ЄДРПОУ - 04404548)

Головуюча суддя Д.Д. Гнап