Справа № 240/15963/23
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року м. Житомир справа № 240/15963/23

категорія 111020300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Житомирській області до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Головне управління ДПС у Житомирській області із позовом, в якому просить стягнути ОСОБА_1 податкову заборгованість 40 632, 42 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач перебуває на податковому обліку у Головному управлінні ДПС у Житомирській області, є платником податків та має податкову заборгованість у розмірі 40 632, 42 грн. Просить стягнути з відповідача вказану податкову заборгованість, у зв`язку із її несплатою у добровільному порядку.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження в адміністративній справі.

Вказана ухвала рекомендованим листом направлена на адресу відповідача: АДРЕСА_1 . Конверт з вкладенням повернувся на адресу суду, з відміткою поштового відділення про відсутність адресата за вказаною адресою, однак згідно з інформацією з Єдиного державного демографічного реєстру, яка міститься в матеріалах справи, місцезнаходженням позивача значиться вищевказана адреса.

Водночас, слід відмітити, що до повноважень адміністративних судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв`язку з позначками "за закінченням терміну зберігання", "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з врахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання адміністративним судом обов`язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Відтак, суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час та місце судового розгляду даної справи. Процесуальним правом на подання до суду відзиву на позов не скористався.

Згідно з ч.5 ст.250 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд дійшов наступних висновків.

Статтями 67 та 68 Конституції України передбачено, що кожен зобов`язаний сплачувати податки і збори в порядку і розмірах, встановлених законом, неухильно додержуватися Конституції України та законів України.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платники податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенція контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства врегульовані Податковим кодексом України № 2755- IV від 02.12.2010 (далі - ПК України, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).

Відповідно до п. 6.1. ст. 6 ПК України - податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.

Пунктом 16.1 статті 16, пунктом 36.1 статті 36, пунктом 38.1 статті 38 ПК України, передбачено, що сплачувати податки та збори в строки та у розмірах, встановлених цим Кодексом та законами з питань митної справи; податковим обов`язком визнається обов`язок платника податку обчислити, задекларувати та/або сплатити суму податку та збору в порядку і строки, визначені цим Кодексом, законами з питань митної справи; виконанням податкового обов`язку визнається сплата в повному обсязі платником відповідних сум податкових зобов`язань у встановлений податковим законодавством строк.

За матеріалами справи (зведеним розрахунком) у ОСОБА_1 виник податковий борг на загальну суму 40 623,42 грн, в тому числі: податок на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції) на загальну суму 27 928,63 грн, з них основний платіж - 8538,43 грн, штрафні (фінансові) санкції - 2145,87 грн, пені - 1965,49 грн та мито на товари, що ввозяться на територію України громадянами на загальну суму - 12 694,79 грн, в тому числі: основний платіж - 8583,43 грн, штрафна санкція - 2145,87 грн та 1965,49 грн - пені.

Правила оподаткування товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначаються цим Кодексом, крім правил оподаткування товарів митом, які встановлюються Митним кодексом України та іншими законами з питань митної справи (п.1.2 ст.1 ПК України).

До загальнодержавних податків та зборів належить мито (п.п. 9.1.7 п.9.1 ст.9 ПК України).

Відповідно до п.п. 187.8 ст. ПК України передбачено, що датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

У випадках, передбачених статтею 191 цього Кодексу, дата виникнення податкових зобов`язань визначається з урахуванням положень статті 191 цього Кодексу.

Датою виникнення податкових зобов`язань за операціями з постачання нерезидентами суб`єктам господарювання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, є дата списання коштів з рахунку платника податку в банку/небанківському надавачу платіжних послуг в оплату послуг або дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг нерезидентом, залежно від того, яка з подій відбулася раніше.

За положеннями п.190.1 ст.190 ПК України, базою оподаткування для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу ІІІ Митного кодексу України, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

Базою оподаткування для тютюнових виробів, тютюну та промислових замінників тютюну, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, для яких встановлені максимальні роздрібні ціни, що ввозяться на митну територію України, є максимальна роздрібна ціна таких товарів без урахування податку на додану вартість.

Як свідчать матеріали справи, за результатами перевірки, контролюючим органом встановлені порушення п.187.8 ст.187, п.190.1 ст.190 ПК України та застосовано штрафні (фінансові) санкції (нараховано пеню) на підставі п. 123.1 ст. 123 розд. 2 ПК України. У зв`язку з цим згідно з підпунктами 54.3.2, 54.3.3, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58 ПК України та відповідно до п. 58.2 ст. 58 ПК України збільшено суму грошового зобов`язання 18 883,63 грн - основного платежу, 4 720,91 грн - штрафної санкції, у зв`язку із чим складено податкове повідомлення-рішення №001869304 від 29.07.2019, яке міститься в матеріалах справи.

Крім того, статтею 279 Митного кодексу України, базою оподаткування митом товарів, що переміщуються через митний кордон України, є:

1) для товарів, на які законом встановлено адвалорні ставки мита, - митна вартість товарів;

2) для товарів, на які законом встановлено специфічні ставки мита, - кількість таких товарів у встановлених законом одиницях виміру.

Для товарів, на які законом встановлено комбіновані ставки мита, база оподаткування визначається відповідно до пунктів 1 і 2 цієї частини.

База оподаткування митом товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України в міжнародних поштових та експрес-відправленнях, визначається відповідно до статті 234 цього Кодексу.

У ході судового розгляду справи встановлено, що актом перевірки №425/06-30-13-04/ від 12.06.2019 встановлено порушення ст.49, ст.51, п.2 ч.2 ст.52, ст.53, ст.57, п.1 ч.1 ст.279 Митного кодексу України від 13.03.2012 №4495-VI (із змінами та доповненнями) та застосовано штрафні (фінансові) санкції (нараховано пеню) на підставі п.123.1 ст.123 розд. 2 ПК України. У зв`язку з цим згідно з підпунктами 54.3.2 ,54.3.3, 54.3.6 пункту 54.3 статті 54, пунктом 58.1 статті 58 ПК України та відповідно до п.58.2 ст. 58 ПК України збільшено суму грошового зобов`язання на 8 583,46 грн - основного платежу, 2 145,87 грн - штрафної санкції, внаслідок чого контролюючим органом складено податкове повідомлення - рішення №001868301 від 29.07.2019.

Крім того, відповідачу нараховано 4324,09 грн пені згідно з ст. 129 ПК України Кодексу.

При цьому, відомості про оскарження вищевказаних податкових повідомлень - рішень в матеріалах справи відсутні, у зв`язку із чим податковий борг (грошове зобов`язання) в сумі 40 623,42 грн вважається узгодженим, а тому відповідач має податковий борг, що підтверджується матеріалами справи.

Пунктом 54.3 статті 54 ПК України, передбачено що контролюючий орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань, якщо згідно з податковим та іншим законодавством особою, відповідальною за нарахування сум податкових зобов`язань з окремого податку або збору, застосування штрафних (фінансових) санкцій та пені, у тому числі за порушення у сфері зовнішньоекономічної діяльності, є контролюючий орган (підпункт 54.3.3 пункту 54.3 статті 54 ПК України).

Пунктом 57.3 статті 57 ПК України передбачено, що у разі визначення грошового зобов`язання контролюючим органом за підставами, зазначеними у підпунктах 54.3.1 - 54.3.6 пункту 54.3 статті 54 цього Кодексу, платник податків зобов`язаний сплатити нараховану суму грошового зобов`язання протягом 10 календарних днів, що настають за днем отримання податкового повідомлення-рішення, крім випадків, коли протягом такого строку такий платник податків розпочинає процедуру оскарження рішення контролюючого органу.

У зазначені строки податкове зобов`язання відповідачем не сплачено, а тому у відповідності до підпункту 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України вважається сумою податкового боргу.

У зв`язку з несплатою платником податків узгоджених сум грошових зобов`язань, податковим органом вживалися заходи щодо стягнення податкового боргу у встановленому законодавством порядку.

Згідно з пунктом 59.1 статті 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.

Відповідно до пункту 59.3 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається не раніше першого робочого дня після закінчення граничного строку сплати суми грошового зобов`язання.

Як свідчать матеріали справи, Головним управлінням ДПС у Житомирській області відповідно до положень ст.59 ПК України на адресу відповідача, зазначеною у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, засобами поштового зв`язку надіслана податкова вимога форми №1760-17 від 20.09.2019 на суму податкового боргу 40 623,42 грн. Конверт з вкладенням (з податковою вимогою про сплату боргу) повернувся до контролюючого органу з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою.

Податковий борг з часу надіслання податкової вимоги у відповідача не переривався.

Доказів того, що вказана вище вимога оскаржувалась та/або відкликалась сторонами суду не надано.

Відповідно до пункту 87.11 статті 87 ПК України орган стягнення звергається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.

Відповідно до пунктів 95.1, 95.2 статті 95 ПК України контролюючий орган здійснює за платника податків і на користь держави заходи щодо погашення податкового боргу такого платника податків шляхом стягнення коштів, які перебувають у його власності, а в разі їх недостатності - шляхом продажу майна такого платника податків, яке перебуває у податковій заставі. Стягнення коштів та продаж майна платника податків провадяться не раніше ніж через 30 календарних днів з дня надіслання (вручення) такому платнику податкової вимоги.

За змістом частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час розгляду справи відповідач доказів сплати податкового боргу не надав, а також не подав заперечень щодо його наявності та розміру, доводи позивача не спростував.

Таким чином, оскільки відповідач має податковий борг на суму 40 623,42 грн, у свою чергу, позивачем не надано доказів його сплати, а вжиті контролюючим органом заходи не призвели до його погашення, тому позовні вимоги належить задовольнити повністю та стягнути податковий борг з відповідача у примусовому порядку.

Згідно із частиною другою статті 139 КАС України при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

З урахуванням цих положень витрати позивача - суб`єкта владних повноважень зі сплати судового збору за звернення до суду із даним позовом із відповідача не стягуються.

Керуючись статтями 72-77, 90, 242-246, 255, 262, 295, 297 КАС України, суд

вирішив:

Адміністративний позовом Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м.Житомир,10003. ЄДРПОУ ВП: 44096781) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 . РНОКПП: НОМЕР_1 ) про стягнення заборгованості, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 податковий борг у розмірі 40 632 (сорок тисяч шістсот тридцять дві) грн 42 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 31 жовтня 2023 р.