Справа № 380/17753/23
Суддя: Брильовський Роман Михайлович
Дата ухвалення: 2023-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2023 рокусправа № 380/17753/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Брильовського Р.М. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до військової частини НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправними дії, зобов`язати вчинити дії,-

Встановив:

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_2 , у якій просить суд:

- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 26.11.2022 по 04.06.2023, з урахуванням фактично виплачених сум;

- зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 26.11.2022 по 04.06.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що у зв`язку з отриманням бойового поранення тяжкого ступеня (26.11.2022) Позивач проходить довготривале лікування та перебуває на стаціонарному лікуванні в різних медичних закладах по сьогоднішній день, а саме: 15.03.2023 р., ОСОБА_1 отримав довідку ВЛК № 2269, на підставі якої потребує відпустки на 30 календарних днів. Відповідно до направлення № 884 ОСОБА_1 був направлений військовою частиною НОМЕР_2 на медичний огляд військово-лікарською комісією. 15.03.2023 ОСОБА_1 отримав довідку ВЛК № 2269, на підставі якої потребує відпустки на 30 календарних днів. Позивач проходив лікування та реабілітацію внаслідок отримання ним 26.11.2022 тяжкого поранення з 26.11.2022 по 04.06.2023 включно, що підтверджується наведеними вище медичними документами та витягами із наказів. У зв`язку з отриманням бойового поранення тяжкого ступеня Позивач набув право на отримання додаткової винагороди у розмірі до 100 000 грн відповідно до пункту 1 Постанови КМУ №168 від 28.02.2022 за періоди перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустках у зв`язку із хворобою починаючи з 26.11.2022 по 04.06.2023. Позивач вважає протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати йому додаткової винагороди за періоди перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустках у зв`язку із хворобою починаючи з 26.11.2022 по 04.06.2023. Просив позов задовольнити.

Від представника відповідача на адресу суду надійшов відзив на адміністративний позов, в якому представник позову не визнав та зазначив наступне. Щодо виплати додаткової винагороди позивачу у період з 26.11.2022 по 04.06.2023 ОСОБА_1 перебував: на лікуванні з 27.11.2022 по 02.02.2023; у відпустці за станом здоров`я з 03.02.2023 по 03.03.2023; у відпустці за станом здоров`я з 17.03.2023 по 14.04.2023 у відпустці за станом здоров`я з 06.05.2023р. по 02.06.2023. Додаткова винагорода за вказані періоди була нарахована і виплачена в наступних сумах: за період з 27.11.2022 по 30.11.2022 донараховано та виплачено 9333,33 грн у лютому 2023 року; за грудень 2022 донараховано та виплачено додатково 70000,00 грн у лютому 2023 року (додатково до раніше виплачених у січні 2023 року 30000,00 грн) за січень 2023 - 100000,00 грн виплачено у лютому 2023 за лютий 2023 додаткова винагорода не виплачувалася за 17.03.2023-31.03.2023 - доплата 48387,10 грн була здійснена у квітні 2023; за 01.04.2023-14.04.2023 - 46666,67 грн доплачено у травні 2023 за 06.05.2023-3105.2023 - 83870,97 грн доплачено у червні 2023; за 01.06.2023-02.06.2023 - 6667,67,10 грн доплачено у липні 2023. За період відпустки з 03.02.2023 по 03.03.2023 виплата не була здійснена, оскільки не було надано довідки ВЛК з рекомендацією відпустки на 30 днів, в якій було б вказано ступінь тяжкості поранення «тяжкий». Просив у задоволенні позову відмовити.

Ухвалою суду від 2 серпня 2023 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами (у письмовому провадженні).

Всебічно дослідивши та об`єктивно оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, суд встановив наступне.

Суд встановив, що ОСОБА_1 проходить військову службу у військовій частині НОМЕР_2 .

Внаслідок розриву ворожої міни Позивач 26.11.2022 отримав поранення, а саме: вогнепальне осколкове сліпе поранення лівого стегна, лівого надпліччя, яке згідно з класифікатором тяжкості отриманих травм відноситься до тяжких, що підтверджується Довідкою ВЛК від 15.05.2023 №2269.

У зв`язку з отриманням бойового поранення тяжкого ступеня (26.11.2022) Позивач проходить довготривале лікування та перебуває на стаціонарному лікуванні в різних медичних закладах по сьогоднішній день, а саме:

15.03.2023 ОСОБА_1 отримав довідку ВЛК № 2269, на підставі якої потребує відпустки на 30 календарних днів.

Відповідно до направлення № 884 ОСОБА_1 був направлений військовою частиною НОМЕР_2 на медичний огляд військово-лікарською комісією .

15.03.2023 ОСОБА_1 отримав довідку ВЛК № 2269 на підставі якої потребує відпустки на 30 календарних днів.

Згідно з витягом із наказу військової частини НОМЕР_2 від 02.02.2023 №31 Позивач 02.02.2023 прибув із Рівненського обласного госпіталю ветеранів війни та йому було надано відпустку для лікування у зв`язку з хворобою на 29 днів з 03 лютого по 03 березня 2023 року.

Відповідно до витягу із наказу військової частини НОМЕР_2 від 16.03.2023 №70 Позивачу було надано відпустку для лікування у зв`язку з хворобою на 29 днів з 17 березня по 14 квітня 2023 року.

Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 15.04.2023 №99 Позивачу було надано відпустку для лікування у зв`язку з хворобою на 28 днів з 06 травня по 02 червня 2023 року.

Відповідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 05.06.2023 №144 Позивач 05.06.2023 прибув із відпустки для лікування у зв`язку із хворобою та приступив до виконання службових обов`язків.

Позивач проходив лікування та реабілітацію внаслідок отримання ним 26.11.2022 тяжкого поранення з 26.11.2022 по 04.06.2023 включно, що підтверджується медичними документами та витягами із наказів.

Позивач вважає, що відповідачем було порушено вищезгадані умови Постанови КМУ від 28.02.2022 року № 168 та не було здійснено виплату йому додаткової винагороди за перебування на стаціонарному лікуванні та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення.

Вирішуючи вказаний спір суд керується наступним.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відтак суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.

Частиною першою статті 2 Закону України від 25.03.1992 №2232-ХІІ «Про військовий обов`язок і військову службу» (далі - Закон №2232-XII) передбачено, що військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України, іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній з обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Загальновідомим є факт введення воєнного стану в Україні Указом Президента України від 24.02.2022 № 64 Про введення воєнного стану в Україні (продовженого указами Президента України № 133/2022 від 14.03.2022, № 259/2022 від 18.04.2022, № 341/2022 від 17.05.2022, № 573/2022 від 12.08.2022, № 757/2022 від 07.11.2022, № 58/2023 від 06.02.2023, № 254/2023 від 01.05.2023, №451/23 від 26.07.2023).

На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 №64 «Про введення воєнного стану в Україні» та №69 «Про загальну мобілізацію», Кабінет Міністрів України 28.02.2022 прийняв постанову №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» (далі - Постанова №168).

Частиною 1 Постанови КМУ від 28.02.2022 № 168 установлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.

До 31.01.2023 законодавством України була передбачена виплата військовослужбовцям додаткової винагороди щомісячно в розмірі 30 000 грн.

Міністр оборони України на виконання делегованих повноважень, які надані Урядом пунктом 2-1 Постанови №168, прийняв окреме доручення (рішення) від 23.06.2022 №912/з/29, далі також Рішення №912/з/29, яким врегулював порядок виплати додаткової винагороди військовослужбовцям Збройних Сил України відповідно до Постанови №168. Рішення №912/з/29 підлягало застосуванню з 24.02.2022 по 31.01.2023.

Пунктом 2 Рішення №912/з/29 встановлено виплачувати на період дії воєнного стану військовослужбовцям (у тому числі військовослужбовцям строкової служби та курсантам вищих військових навчальних закладів і військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти) встановлювати виплату щомісячної додаткової винагороди (пропорційно із розрахунку на місяць) в розмірах:

100 000 гривень - військовослужбовцям, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів (пропорційно часу участі у таких діях або заходах);

300 000 гривень - іншим військовослужбовцям (із дня призову (прийняття) на військову службу до дня виключення із списків особового складу військової частини у зв`язку зі звільненням з військової служби.

Виплата зазначеної додаткової винагороди за минулий місяць здійснюється на підставі наказів командирів військових частини, які видаються до 5 числа місяця на підставі рапортів командирів підрозділів (пункти 5, 6 Рішення №912/з/29).

Постановою КМУ від 28.02.2022 року №168 Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу поліцейським та їхнім сім`ям під час воєнного стану" встановлено, що відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100 000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті у тому числі тих, які: у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту із участю у бойових діях або забезпечені здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної комісії).

Суд встановив, що ОСОБА_1 перебував: на лікуванні з 27.11.2022 по 02.02.2023; у відпустці за станом здоров`я з 03.02.2023 по 03.03.2023; у відпустці за станом здоров`я з 17.03.2023 по 14.04.2023; у відпустці за станом здоров`я з 06.05.2023 по 02.06.2023.

Відповідно до витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 02.02.2023 №31 Позивач 02.02.2023 прибув із Рівненського обласного госпіталю ветеранів війни та йому було надано відпустку для лікування у зв`язку з хворобою на 29 днів з 03 лютого по 03 березня 2023 року;

Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 16.03.2023 №70 Позивачу було надано відпустку для лікування у зв`язку з хворобою на 29 днів з 17 березня по 14 квітня 2023 року.

Відповідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 15.04.2023 №99 Позивачу було надано відпустку для лікування у зв`язку з хворобою на 28 днів з 06 травня по 02 червня 2023 року.

Згідно з витягом із наказу командира військової частини НОМЕР_2 від 05.06.2023 №144, Позивач 05.06.2023 прибув із відпустки для лікування у зв`язку із хворобою та приступив до виконання службових обов`язків.

Загалом Позивач проходив лікування та реабілітацію внаслідок отримання ним 26.11.2022 тяжкого поранення з 26.11.2022 по 04.06.2023 включно, що підтверджується наведеними вище медичними документами та витягами із наказів.

Суд погоджується з твердженням позивача про те, що на виконання вимог Постанови КМУ від 28.02.2022 року № 168 відповідач повинен був нарахувати та виплатити додаткову винагороду внаслідок отримання поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини в зоні бойових дій та перебування на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та додаткову винагороду за перебування і/ відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної комісії).

Однак суд зазначає, оскільки така додаткова винагорода не була нарахована відповідачем в розмірах відповідно до вимог вищевказаного законодавства, тому ефективним способом захисту буде зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 26.11.2022 по 04.06.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що позовна вимога про визнання протиправною бездіяльність військової частини НОМЕР_2 , яка полягає у ненарахуванні та невиплаті ОСОБА_1 додаткової винагороди за перебування стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я та перебування у відпустці для лікування після тяжкого поранення підлягає до задоволення.

Оскільки суд задовольняє позовну вимогу про визнання протиправною бездіяльність відповідача щодо не нарахування ОСОБА_1 додаткової грошової винагороди тому відповідно частково підлягає до задоволення і похідна від первісної позовна вимога, а саме зобов`язати військову частину НОМЕР_2 здійснити нарахування та виплату додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 26.11.2022 по 04.06.2023, з урахуванням фактично виплачених сум.

Відповідно до ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю.

Керуючись ст.ст. 19-21, 72-77, 242-246, 255, 293, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_2 Міністерства оборони України щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди, передбаченої Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану» у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 26.11.2022 по 04.06.2023 з урахуванням фактично виплачених сум.

Зобов`язати Військову частину НОМЕР_2 Міністерства оборони України нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду, передбачену Постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану», у розмірі, збільшеному до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно дням перебування на стаціонарному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я внаслідок тяжкого поранення, пов`язаного із захистом Батьківщини, за період з 26.11.2022 по 04.06.2023 з урахуванням фактично виплачених сум.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

СуддяБрильовський Роман Михайлович