Справа № 380/13290/23
Суддя: Мричко Наталія Іванівна
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2023 рокумісто Львів

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Мричко Н.І., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити дії,-

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 (далі позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області , місцезнаходження: 79016, м.Львів, вул.Митрополита Андрея, 10 (далі відповідач), в якій позивач просить:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області надати ОСОБА_1 , як особі, що працювала і проживала на території радіоактивного забруднення, пенсію із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити/перерахувати ОСОБА_1 , як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи як державну пенсію, так і додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Ухвалою від 19.06.2023 відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є громадянкою, яка зазнала впливу радіоактивного опромінення внаслідок Чорнобильської катастрофи, а тому їй належить право отримувати як державну пенсію, так і додаткову пенсію за шкоду, заподіяну її здоров`ю. Крім цього, особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Представник відповідача подала до суду відзив на позовну заяву, в якому проти позовних вимог заперечила. Відзив обґрунтований тим, що заява, подана позивачем 02.03.2023 не відповідає вимогам Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а тому розглянута відповідачем як звернення у відповідності до вимог Закону України Про звернення громадян.

До позовної заяви позивач, як і до свого звернення до відповідача, не долучила жодного документа на підтвердження її статусу потерпілої особи від Чорнобильської катастрофи. Враховуючи це, а також відсутність документів, які підтверджують статус позивача як особи, яка потерпіла внаслідок Чорнобильської катастрофи, підстави для призначення пенсії позивачу із зменшенням пенсійного віку відповідно до статті 55 Закону України № 796 відсутні.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення сторін, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке.

Позивач звернулася до відповідача із заявою від 02.03.2023, в якій просила надати роз`яснення щодо призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування та призначити таку пенсію, а також призначити їй як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи як державну пенсію, так і додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Вказану заяву відповідач розглянув як звернення у відповідності до вимог Закону України Про звернення громадян та листом від 14.04.2023 № 9754-8489/С-52/8-1300/23 надав роз`яснення позивачу стосовно питань, які вона порушувала у своєму зверненні, звернув увагу на порядок звернення до органів Пенсійного фонду України із заявою щодо призначення пенсії, а також зазначив перелік документів, які необхідно долучити до заяви для розгляду питання щодо призначення пенсії згідно із статтею 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

Вважаючи бездіяльність відповідача протиправною, позивач звернулася з цим позовом до суду.

При вирішенні спору по суті суд виходив з такого.

Відповідно до статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначає Закон України від 09.07.2003 №1058-IV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування (далі Закон України №1058-IV).

У частині першій статті 8 Закону України №1058-IV встановлено, що відповідно до вказаного Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати:

1) пенсія за віком;

2) пенсія по інвалідності;

3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Умови призначення пенсії за віком визначені у статті 26 Закону України №1058-IV, згідно з частиною першою якої особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

У частині четвертій вказаної статті встановлено, що у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, необхідного страхового стажу на дату досягнення віку, передбаченого частинами першою - третьою цієї статті, пенсію за віком може бути призначено після набуття особою страхового стажу, визначеного частинами першою - третьою цієї статті на дату досягнення відповідного віку.

Наявність страхового стажу, передбаченого частинами першою - третьою статті 26 Закону України №1058-IV, який дає право на призначення пенсії за віком, визначається на дату досягнення особою відповідного віку і не залежить від наявності страхового стажу на дату звернення за призначенням пенсії.

Відповідно до абзацу першого пункту 1.1 розділу I Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1, у редакції постанови правління Пенсійного фонду України від 07.07.2014 № 13-1 (далі Порядок №22-1), заява про призначення пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший (Заява про призначення/перерахунок пенсії - додаток 1) подається заявником до територіального органу Пенсійного фонду України (далі - орган, що призначає пенсію).

Законом України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи від 28.02.1991 № 796-XII (далі Закон України № 796-XII) визначено основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, умов проживання і трудової діяльності, соціального захисту потерпілого населення.

Відповідно до частини першої статті 55 Закону України № 796-XII особам, які працювали або проживали на територіях радіоактивного забруднення, пенсії надаються із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, за наявності відповідного страхового стажу, зменшеного на кількість років зменшення пенсійного віку, але не менше 15 років страхового стажу.

У цій же статті визначено потерпілих від Чорнобильської катастрофи:

- евакуйовані з 10-кілометрової зони відчуження у 1986 році;

- евакуйовані з інших територій зони відчуження у 1986 році;

- особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні безумовного (обов`язкового) відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 2 років;

- особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні гарантованого добровільного відселення за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 3 років;

- особи, які постійно проживали або постійно проживають чи постійно працювали або постійно працюють у зоні посиленого радіологічного контролю за умови, що вони за станом на 1 січня 1993 року прожили або відпрацювали у цій зоні не менше 4 років;

- особи, які працювали з моменту аварії до 1 липня 1986 року не менше 14 календарних днів або не менше трьох місяців протягом 1986-1987 років за межами зони відчуження на роботах з особливо шкідливими умовами праці (за радіаційним фактором), пов`язаними з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, що виконувалися за урядовими завданнями.

За змістом статті 49 Закону України № 796-XII пенсії особам, віднесеним до категорій 1, 2, 3, 4, встановлюються у вигляді:

а) державної пенсії;

б) додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, яка призначається після виникнення права на державну пенсію.

Після 1 січня 2015 року додаткова пенсія за шкоду, заподіяну здоров`ю, особам, віднесеним до категорії 4, не встановлюється.

Згідно з пунктом 7 пункту 2.1 розділу ІІ Порядку №22-1 документи, які підтверджують право на призначення пенсії за віком зі зменшенням пенсійного віку:

учасникам ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС:

довідка про період (періоди) участі в ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС за формою, затвердженою постановою Державного Комітету СРСР по праці та соціальних питаннях від 09 березня 1988 року № 122, або довідка військової частини, у складі якої особа брала участь у ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, або довідка архівної установи, або інші первинні документи, в яких зазначено період роботи, населений пункт чи об`єкт, де особою виконувались роботи у зоні відчуження;

посвідчення учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС;

потерпілим від Чорнобильської катастрофи:

документи про період (періоди) проживання (роботи) на територіях радіоактивного забруднення, видані органами місцевого самоврядування (підприємствами, установами, організаціями), або довідка про евакуацію із зони відчуження у 1986 році, видана Волинською, Житомирською, Київською, Рівненською або Чернігівською облдержадміністраціями;

посвідчення потерпілого від Чорнобильської катастрофи (для осіб, які належать до категорії 4 постраждалих внаслідок Чорнобильської катастрофи - за наявності) (при призначенні пенсії згідно зі статтею 55 Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи).

Як видно з матеріалів справи, позивач звернулася до відповідача із заявою від 02.03.2023, в якій просила надати роз`яснення щодо призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування та призначити таку пенсію, а також призначити їй як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи як державну пенсію, так і додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Натомість відповідач не розглянув по суті заяву від 02.03.2023 через невідповідність такої формі, передбаченій Порядком № 22-1.

Суд критично оцінює таку позицію відповідача, адже зміст зазначеної заяви очевидно дає змогу оцінити намір заявника. Крім того, важливим є те, що до заяви позивачем долучено ряд документів (відповідачем не заперечується), які подаються саме при призначенні пенсії.

Відмовивши позивачу в розгляді її заяви по суті, відповідач допустив надмірний формалізм, наслідком чого стало порушення прав та інтересів позивача, як пенсіонера (верстви населення, яка навпаки потребує особливої уваги з боку держави в частині дотримання конституційних гарантій).

Суд при розгляді справи враховує висновки Верховного Суду щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладені у постанові від 27.11.2019 у справі №748/696/17.

Зважаючи на викладене, суд дійшов висновку про протиправну бездіяльність відповідача щодо розгляду по суті заяви позивача від 02.03.2023.

Поряд з цим, враховуючи те, що заява позивача про призначення пенсії від 02.03.2023 по суті не розглянута, то суд вважає, що позовна вимога про зобов`язання відповідача надати позивачу, як особі, що працювала і проживала на території радіоактивного забруднення, пенсію із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування та про зобов`язання відповідача призначити/перерахувати позивачу, як особі, що постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи як державну пенсію, так і додаткову пенсію за шкоду, заподіяну здоров`ю не підлягає до задоволення.

Відтак з метою ефективного захисту прав позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача повторно розглянути заяву позивача від 02.03.2023 про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування та про призначення відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи державної пенсії і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за результатами якої прийняти відповідне рішення.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України та частини третьої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами статті 78 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову.

Відповідно до статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити частково.

Відповідно до статті 139 КАС України з відповідача за рахунок його бюджетних асигнувань необхідно стягнути судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

адміністративний позов задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області щодо розгляду по суті заяви ОСОБА_1 від 02.03.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 02.03.2023 про призначення пенсії із зменшенням пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування та про призначення відповідно до Закону України Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи державної пенсії і додаткової пенсії за шкоду, заподіяну здоров`ю, за результатами якої прийняти відповідне рішення.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (, місцезнаходження: 79016, м. Львів, вул.Митрополита Андрея, 10) за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1073 (одна тисяча сімдесят три) грн 60 коп.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Мричко Н.І.