Справа № 560/15144/23
Суддя: Драновський Я.В.
Дата ухвалення: 2023-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

іменем України

01 листопада 2023 рокум. Хмельницький

Хмельницький окружний адміністративний суд в особі головуючого-судді Драновського Я.В. розглянувши адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 (військово-медичний клінічний центр Західного регіону) , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - військова частина НОМЕР_2 про визнання протиправною та скасування постанови, зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 (військово-медичний клінічний центр Західного регіону), в якому просить:

- визнати протиправною та скасувати постанову військово-лікарської комісії військової частини НОМЕР_1 , що оформлена довідкою ВЛК №1267/3 від 05.08.2023 щодо придатності позивача до військової служби;

- зобов`язати військово-лікарську комісію військової частини НОМЕР_1 провести альтернативну військово - лікарську експертизу стану здоров`я позивача з метою правильного визначення ступеня придатності до військової служби.

В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначає про те, що оскаржувана постанова відповідача щодо його здатності виконувати військову службу з висновком "придатний до військової служби" прийнята внаслідок неналежного медичного огляду, без застосування методу індивідуальної оцінки та з порушенням вимог Положення №402.

Ухвалою Хмельницький окружний адміністративний суд відкрив провадження в цій адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження.

Цією ухвалою суду також залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - військову частину НОМЕР_2 .

Від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, зі змісту якого відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування своєї позиції зазначив, що медичний огляд позивача проведений із дотриманням Положення про військово-лікарську експертизу та медичний огляд у Збройних Силах України, затвердженого наказом МОУ від 14.08.2008 року №402. Також зазначає, що рішення ВЛК про придатність позивача до військової служби є законним.

Від третьої особи до суду будь - які письмові пояснення не надійшли, про розгляд справи повідомлено належним чином.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд встановив таке.

Судом встановлено, що позивач 19.05.2022 зарахований до військової частини НОМЕР_2 , у складі якої перебуває станом на цей час.

05.08.2023 позивачу проведено медичний огляд військово - лікарською комісією та постановлено діагноз - наслідки мінно - вибухової травми (26.02.2023): закритої черепно - мозкової травми, струсу головного мозку у вигляді стійкого цефалгічного та астено-невратичного синдромів, помірно вираженим вестибуло-атоктичних порушень, судомним нападом (26.02.2023), дессомнією при незначному порушенні функції центральної нервової системи.

У довідці військово - лікарської комісії від 05.08.2023 №1267/3 зазначено, що травма позивача "Так" пов`язана із проходженням військової служби. Довідка про обставини травми відсутня. Згідно наказу МОЗ України від 04.07.2007 №370 травма кваліфікується як легка.

У вказаній довідці зазначено, що у позивача наявний дисоціативний коніверсійний розлад. Наслідки операції (16.03.2023): апендектомії з приводу гострого флегмонозного апендициту, у вигляді зміцнілих післяопераційних рубців, без порушення функції. Захворювання "Так" пов`язані із проходженням військової служби.

Також у вказаній довідці зазначено, що у позивача наявний ізольований міжхребцевий остеохондроз поперекового відділу хребта без порушення функцій. Захворювання "НІ" не пов`язане із проходженням військової служби.

В результаті зазначеного огляду позивача визнано придатним до військової служби.

Не погоджуючись із зазначеним висновком ВЛК, позивач звернувся із скаргами до Центральної військово - лікарської комісії та до Регіональної військово - лікарської комісії, однак будь - яких відповідей не отримав.

Зважаючи на викладене вище, позивач звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд звертає увагу на таке.

Правове регулювання щодо даних правовідносин передбачені Законом України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 №2232-XII (далі - Закон № 2232).

Відповідно до частини десятої статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністра оборони України від 14.08.2008 № 402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.

Відповідно до п. 1.1. Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців та військовозобов`язаних, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.

Згідно п. 1.2 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України військово-лікарська експертиза - це: медичний огляд допризовників, призовників; військовослужбовців та членів їхніх сімей (крім членів сімей військовослужбовців строкової військової служби); військовозобов`язаних, офіцерів запасу, які призиваються на військову службу за призовом осіб офіцерського складу, резервістів (кандидатів у резервісти); громадян, які приймаються на військову службу за контрактом; кандидатів на навчання у вищих військово-навчальних закладах та військових навчальних підрозділах вищих навчальних закладів Міністерства оборони України (далі - ВВНЗ), учнів військових ліцеїв; колишніх військовослужбовців; працівників Збройних Сил України, які працюють у шкідливих та небезпечних умовах праці та залучаються до роботи з джерелами іонізуючого випромінювання (далі - ДІВ), компонентами ракетного палива (далі - КРП), джерелами електромагнітних полів (далі - ЕМП), лазерного випромінювання (далі - ЛВ), мікроорганізмами I-II груп патогенності, особливо небезпечними інфекційними хворобами; працівників допоміжного флоту Військово-Морських Сил Збройних Сил України (далі - ВМС Збройних Сил України); визначення ступеня придатності до військової служби, навчання у ВВНЗ, роботи за фахом; установлення причинного зв`язку захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів.

Відповідно до п. 2.1 Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України для проведення військово-лікарської експертизи створюються військово-лікарські комісії (далі - ВЛК), штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі).

Штатні та позаштатні (постійно і тимчасово діючі) ВЛК (лікарсько-льотні комісії (далі - ЛЛК)) приймають постанови. Постанови ВЛК (ЛЛК) оформлюються свідоцтвом про хворобу, довідкою військово-лікарської комісії, протоколом засідання військово-лікарської комісії з визначення причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв у колишнього військовослужбовця. Постанови штатних та позаштатних ВЛК обов`язкові до виконання.

Тобто, лише вказані органи мають повноваження на визначення ступеня захворювання особи. У свою чергу, суд не може підміняти орган у виконані його дискреційних повноважень.

Зазначене відповідає правовій позиції викладеній у постанові Верховного Суду від 18 квітня 2022 року по справі № 815/5707/16.

Так, відповідно, п.п. 2.3.3 п. 2.3 розділу І Положення №402 встановлено, що на Центральну військово-лікарську комісію покладається організація військово-лікарської експертизи у Збройних Силах України, а також: розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи; прийняття та перегляд постанов ВЛК про ступінь придатності колишніх військовослужбовців на період їх фактичного звільнення із Збройних Сил України.

Згідно з п.п. 2.3.4 п. 2.3 розділу І Положення №402 Центральна військово-лікарська комісія має право, зокрема, розглядати, переглядати, скасовувати, затверджувати, не затверджувати, контролювати згідно з цим Положенням постанови будь-якої ВЛК Збройних Сил України.

Відповідно до п.п. 2.4.4 п. 2.4 розділу І Положення №402 на ВЛК регіону покладаються, зокрема: організація військово-лікарської експертизи, контроль за організацією та проведенням медичного огляду осіб, визначених у пункті 1.2 розділу I Положення, розгляд заяв, пропозицій, скарг та прийом відвідувачів з питань військово-лікарської експертизи.

Суд звертає увагу на те, що у позовній заяві позивач зазначає про те, що звертався із скаргами до Центральної військово - лікарської комісії та до Регіональної військово - лікарської комісії, однак будь - яких відповідей не отримав.

Разом з тим, доказів направлення вказаних скарг матеріали справи не містять.

Згідно правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 12.02.2021 у справі № 820/5570/16, при розгляді по суті спору у справах, у яких оспорюються висновки за результатами медичного огляду, суд не може здійснювати власну оцінку підставності прийняття певного висновку, оскільки суди не є спеціалізованими установами в медичній сфері і тому оцінка підставності такого висновку виходить за межі необхідного дослідження в контексті застосування норм матеріального права. Суди вправі перевіряти законність висновку щодо стану здоров`я лише в межах дотримання процедури прийняття цього висновку, зокрема на підставі Положення №402.

Отже, суд не може самостійно на власний розсуд надавати оцінку діагнозу позивача, оскільки означені питання є дискреційними повноваженнями військово - лікарської комісії.

Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог.

Оцінюючи правомірність дій та рішень відповідача, суд керується критеріями, закріпленими у ч. 3 ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури, яких повинні дотримуватися суб`єкти владних повноважень при реалізації дискреційних повноважень.

Стаття 19 Конституції України визначає, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до положення ст. 9 КАС України розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Як зазначено ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Під час судового розгляду справи відповідач, як суб`єкт владних повноважень, довів належними засобами доказування правомірність своїх дій, тому позовні вимоги не підлягають до задоволення.

Підстави для розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись статтями 6, 72-77, 139, 244, 246, 250, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

в задоволенні адміністративного позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач:ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 )
Відповідач:Військово-лікарська комісія військової частини НОМЕР_1 (військово-медичний клінічний центр Західного регіону) (м. Львів - 10, 79010 , код ЄДРПОУ - 24983094)
Третя особа:військова частина НОМЕР_2 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ - НОМЕР_4 )

Головуючий суддя Я.В. Драновський