Справа № 420/20117/23
Суддя: Катаєва Е.В.
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Катаєвої Е.В., розглянувши у письмовому провадженні справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

В С Т А Н О В И В:

До суду з адміністративним позовом (а.с.39-41) звернувся ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській област (далі ГУ ПФУ), у якому просить:

визнати протиправним та скасувати рішення відповідача від 25.08.2023 року №27 про відмову йому - ОСОБА_1 , у перерахунку пенсії щодо не включення до пільгового стажу за Списком № 1 періоду роботи з 10.04.1995 року по 09.09.1995 року на МП шахта «Кам`янка Шахтарська» за записом трудової книжки № НОМЕР_1 та з 01.07.2014 року по 29.05.2015 року на ТОВ «Східні Надра» та періоди роботи з 01.07.2005 по 31.12.2007, з 01.04.2008 по 31.01.2010 року, з 01.03.2010 по 30.06.2010 року;

зобов`язати відповідача: - зарахувати до пільгового стажу йому - ОСОБА_1 , за Списком № 1 період роботи з 10.04.1995 року по 09.09.1995 року на МП шахта «Кам`янка Шахтарська» за записом трудової книжки № НОМЕР_1 та період роботи з 01.07.2014 року по 29.05.2015 року на ТОВ «Східні Надра», та здійснити перерахунок та виплату пенсії з дати її призначення з урахуванням виплачених сум; - зарахувати до страхового стажу його - ОСОБА_1 , періоди роботи з 01.07.2005 по 31.12.2007, з 01.04.2008 по 31.01.2010 року, з 01.03.2010 по 30.06.2010 року, а також період підприємницької діяльності з вересня 2004 року по червень 2007 року та здійснити перерахунок та виплату пенсії з дати її призначення з урахуванням виплачених сум.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що він з 17.08.2017 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1. Вважаючи, що відповідачем протиправно не враховані до пільгового стажу періоди його трудової діяльності зі шкідливими умовами з 10.04.1995 по 09.09.1995 та з 01.07.2014 по 29.05.2015, він звертався до ГУ ПФУ із заявами про зарахування вказаних періодів, однак відповідач у їх зарахуванні відмовив з підстав необхідності подання наявних в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування відомостей про сплату страхових внесків.

Позивач вважає таку відмову відповідача протиправною, оскільки основним документом яким підтверджується стаж роботи є трудова книжка, і лише у разі відсутності у ній відповідних записів надаються додаткові документи. Тому позивач вважає, що вищезазначені періоди його діяльності на підземних роботах підлягають зарахуванню до пільгового стажу роботи.

Також позивач вважає, що ГУ ПФУ протиправно не зараховано до загального страхового стажу періоди роботи з 01.07.2005 по 31.12.2007, з 01.04.2008 по 31.01.2010 та з 01.03.2010 по 30.06.2010, оскільки вони відсутні у розрахунку його стажу форми РС-право.

Серед іншого позивач зазначив, що відповідач протиправно не зарахував до його стажу період його підприємницької діяльності з 2004 року по червень 2007 року. Відповідно до індивідуальних відомостей про застраховану особу за 2009 рік (форма ІНДАНІ), ним сплачувались страхові внески до ПФУ за 2009 рік, що відповідачем не враховано.

Позивач просив задовольнити позовні вимоги.

Ухвалами суду від 09.08.2023, 30.08.2023 позов залишено без руху, надано та продовжено строк на усунення недоліків позову (а.с.24-25, 33).

Ухвалою суду від 11.09.2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі. Вирішено, що справа буде розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами у строк не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження (а.с.58).

Представник відповідача надав до суду відзив на позов (а.с.64-68), у якому просив відмовити у задоволенні позову, зазначивши, що до документів, які підтверджують право на призначення пенсії на пільгових умовах відносяться: довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній; документи про проведення атестації робочих місць за умовами праці.

Позивач звернувся до Головного управління із заявою про перерахунок пенсії за віком, проте довідку про підтвердження пільгового стажу роботи за період з 10.04.1995 по 09.09.1995 у МП шахта «Калинка Шахтерская» не долучив до заяви. На цій підставі ГУ ПФУ прийнято рішення від 25.08.2023 №27 про відмовлу у перерахунку пенсії.

Також представник відповідача зазначив, що ОСОБА_1 з 14.09.2004 року перебував на обліку як фізична особа-підприємець. Однак згідно даних ОК-5 індивідуальних відомостей про застраховану особу з 01.07.2014 по 31.05.2015 відсутні дані про сплату страхових внесків, що зумовлює відсутність підстав для зарахування періоду здійснення підприємницької діяльності до страхового стажу позивача.

Крім того, відповідач вважає, що позивачем пропущено строк звернення до суду з цим позовом.

Позивач подав до суду відповідь на відзив (а.с.69-72), у якій зазначив про безпідставність доводів відповідача, оскільки ним строк звернення до суду з цим позовом щодо оскарження рішення від 25.08.2023 №27 не пропущено.

Позивач вважає, що записами його трудової книжки підтверджуються періоди роботи до пільгового стажу, а саме: з 10.04.1995 по 09.09.1995 на МП шахта «Кам`янка Шахтарська» та з 01.07.2014 по 29.05.2015 на ТОВ «Східні Надра».

Водночас, зазначив, що за весь період здійснення ним підприємницької діяльності він сплачував єдиний внесок, тому період з вересня 2004 року по червень 2007 року підлягає зарахуванню до загального трудового стажу.

Справа розглянута у письмовому провадженні.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 18.08.2017 року перебуває на обліку в ГУ ПФУ та отримує пенсію за віком на пільгових умовах за Списком №1 (а.с.20). Позивач є внутрішньо переміщеною особою з 23.04.2019 року, що підтверджується довідкою №5136- (а.с. 12).

Позивач звертався до відповідача із заявами про зарахування до пільгового стажу періодів роботи з 10.04.1995 по 09.09.1995 підземним електрослюсарем 5 розряду з повним робочим днем в шахті на МП шахта «Кам`янка Шахтарська» та з 01.07.2014 по 29.05.2015 заступником директора з виробництва, пов`язаний з підземними роботами на ТОВ «Східні Надра». Вказані обставини не заперечуються сторонами.

Згідно листа ГУ ПФУ від 07.06.2023 року №14761-14470/М-02/8-1500/23 позивача повідомлено, що до його пільгового стажу зараховані періоди роботи за Списком №1, окрім періоду з 01.07.2014 по 29.05.2015 на ТОВ «Східні Надра», оскільки згідно даних персоніфікованого обліку відсутні відомості щодо сплати страхових внесків (а.с.21-23).

Також ГУ ПФУ в Одеській області листом від 13.07.2023 №1500-0222-8/93705 повідомило позивача, що Управлінням отримано від ГУ ПФУ в Луганській області відповідь від 06.07.2023 №1200-0704-9/13290 щодо приведення у відповідність періодів сплати страхових внесків за періоди з 01.07.2005 по 31.12.2007, з 01.04.2008 по 31.01.2010 та з 01.03.2010 пo 30.06.2010.

Згідно відповіді, до страхового стажу зараховано періоди липень - грудень 2005 року, січень - грудень 2006 року, січень - серпень 2007 року, січень - червень 2010 року.

Водночас, зарахувати до стажу періоди з вересня по грудень 2007 року, з квітня по грудень 2008 року та з січня по грудень 2009 року можливо лише за умови надання страхувальником підтверджуючих документів про сплату єдиного податку (платіжні документи, або довідка надана органами податкової служби України, тощо). Заявнику рекомендовано звернутись до ГУ ДПС у Луганській області, яке тимчасово знаходиться за адресою: м. Київ, Проспект Володимира Івасюка, 58, або за офіційною електронною адресою () (а.с.15).

17.08.2023 року позивач звернувся до ГУ ПФУ із заявою про перерахунок пенсії, у якій просив здійснити перерахунок пенсії з урахуванням пільгового стажу та періоду підприємницької діяльності (а.с.43).

За результатом розгляду заяви відповідачем прийнято рішення №27 від 25.08.2023, яким відмовлено у перерахунку пенсії, оскільки до заяви додано копію довідки №43 від 16.03.2015 року, яка вже наявна в матеріалах пенсійної справи. Згідно трудової книжки заявника у період з 10.04.1995 по 09.09.1995 він працював на МП шахта «Кам`янка Шахтарська», однак документів на підтвердження пільгового стажу роботи не надано.

Відповідно до витягу з ЄРС ОСОБА_1 з 14.09.2004 зареєстрований фізичною особою-підприємнем. Однак згідно форми ОК-5 індивідуальних відомостей про застраховану особу з 01.07.2014 по 31.05.2015 відсутня сплата страхових внесків. Стаж зараховано по 30.06.2014 року. Відповідно до наданих документів усі періоди роботи зараховані до стажу роботи, тому відсуті підстави для перерахунку пенсій (а.с.44).

Позивач не погоджується з рішенням №27 від 25.08.2023 про відмову у перерахунку пенсії, незарахуванні до пільгового стажу періодів роботи з 10.04.1995 по 09.09.1995 на МП шахта «Кам`янка Шахтарська» та з 01.07.2014 по 29.05.2015 на ТОВ «Східні Надра», а також до загального стажу періодів з 01.07.2005 по 31.12.2007, з 01.04.2008 по 31.01.2010, з 01.03.2010 по 30.06.2010 та підприємницької діяльності, у зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню. При цьому суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян регулюються Законом України «Про пенсійне забезпечення» та Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» №1058-ІV від 09.07.2003 (далі Закон №1058-ІV) за рахунок коштів Пенсійного фонду України в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності внаслідок загального захворювання (у тому числі каліцтва, не пов`язаного з роботою, інвалідності з дитинства); пенсія у зв`язку з втратою годувальника.

Згідно ст.7 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ «Про пенсійне забезпечення» (далі Закон №1788-ХІІ), звернення за призначенням пенсії може здійснюватися у будь-який час після виникнення права на пенсію. При цьому пенсії за віком і по інвалідності призначаються незалежно від того, припинено роботу на час звернення за пенсією чи вона продовжується. Пенсії за вислугу років призначаються при залишенні роботи, яка дає право на цю пенсію.

Постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2016 року №461 затверджено, зокрема, Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких повний робочий день дає право на пенсію за віком на пільгових умовах (далі Список №1).

Списком №1 встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах поширюється, зокрема, на працівників, які зайняті повний робочий день на підземних роботах.

Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно з копією трудової книжки позивача серії НОМЕР_2 - вона містить, зокрема, наступні записи трудової діяльності позивача: прийняття 10.04.1995 року підземним електрослюсарем 5 розряду з повним робочим днем в шахті на МП шахта «Кам`янка Шахтарська»; 09.09.1995 року звільнення з посади за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України; 01.02.2013 року прийняття заступником директора з виробництва, який пов`язаний з підземними роботами на ТОВ «Східні Надра». За результатми атестації робочих місць підтверджено право пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1; 29.05.2015 звільнення з роботи на підставі ст.38 КЗпП України за власним бажанням (а.с. 49-55).

Відповідач, розглянувши заяву позивача від 17.08.2023 про перерахунок пенсії з урахуванням пільгового стажу та періоду підприємницької діяльності, прийняв рішення від 25.08.2023 року №27, яким відмовив у зарахуванні до пільгового стажу лише періоду роботи з 10.04.1995 по 09.09.1995 з підстав ненадання уточнюючої довідки.

Водночас, рішення не містить висновків щодо зарахування/незарахування періоду роботи з 01.07.2014 по 29.05.2015, лише у відзиві на позов відповідач повідомив про незарахування вказаного періоду до пільгового стажу з підстав ненадання уточнюючих документів.

Приписами ч.5 ст.242 КАС України встановлено, що при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Верховний Суд в постанові від 21.02.2018 року по справі №687/975/17 зазначив, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення».

Відповідно до п. 1-2 Порядку №637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Згідно п.20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка.

У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. Додатково в довідці наводяться такі відомості: зокрема стосовно трактористів-машиністів підприємств сільського господарства (в тому числі колгоспів) про безпосередню зайнятість у виробництві сільськогосподарської продукції.

Таким чином, основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Проте, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Такі правові висновки зазначені в постановах Верховного Суду від 25 квітня 2019 року по справі №497/472/17 (провадження № К/9901/45490/18, К/9901/45487/18), від 04 червня 2019 року по справі №497/198/17 (провадження № К/9901/43392/18) та відповідно враховуються при вирішенні спірних правовідносин в даній справі у відповідності до ч.5 ст.242 КАС України.

Таким чином, аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, який підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників мають бути надані лише у разі, якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, для підтвердження спеціального трудового стажу.

Досліджуючи надані копії трудової книжки позивача, судом встановлено, що записами підтвержується безпосередня зайнятість позивача на підземних роботах. Трудова книжка позивача серії НОМЕР_2 , в яку внесені записи його трудової діяльності, що не містить будь-яких виправлень, суперечностей із датами призначення, звільнення робітника, що виключає необхідність подання уточнюючих довідок.

Таким чином, твердження відповідача, що відсутні підстави для зарахування періоду роботи позивача до пільгового стажу роботи з 10.04.1995 по 09.09.1995 (5 місяців) та з 01.07.2014 по 29.05.2015 (10 місяців 29 днів) є необгрунтованими .

Відповідно до пункту 20 Порядку №637, у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, правління Пенсійного фонду України затвердило Порядок підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії, який затверджено постановою КМУ 10.11.2006 року №18-1 (далі Порядок №18-1).

Таким чином у разі неможливості представлення довідок про пільговий характер роботи у зв`язку з ліквідацією підприємства без визначення правонаступника законодавець надає можливість підтвердження періодів роботи, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах на Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, що регулюється Порядком №18-1.

Порядок №18-1 визначає процедуру підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу роботи для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлену для окремої категорії працівників, у разі ліквідації підприємства, установи, організації без визначення правонаступника та до 01 січня 2004 року, якщо в трудовій книжці є записи з виправленнями або недостовірні чи неточні записи про періоди роботи на підприємствах, в установах, організаціях (їх правонаступниках), розташованих на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі (далі - підприємства, які розташовані на тимчасово окупованій території).

З увахуванням наданих документів, а також відсутності в трудовій книжці позивача записів з виправленнями, неточних записів про період роботи позивача на підприємстві, що ліквідовано, суд дійшов висновку про наявність підстав для зарахування періодів роботи позивача з 10.04.1995 по 09.09.1995 та з 01.07.2014 по 29.05.2015 до пільгового стажу роботи та вважає неспроможними доводи відповідача щодо необхідності звернення позивача з іншими документами для зарахування спірних періодів.

Суд дійшов до висновку, що відповідач, приймаючи оскаржуване рішення, діяв необґрунтовано, тобто без урахування усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, у зв`язку з чим наявні підстави для визнання рішення від 25.08.2023 року №27 протиправним та таким, що підлягає скасуванню.

Щодо правомірності відмови у зарахуванні до загального страхового стажу позивача періодів роботи з 01.07.2005 по 31.12.2007, з 01.04.2008 по 31.01.2010 та 01.03.2010 по 30.06.2010 та підприємницької діяльності, суд дійшов наступного висновку.

ГУ ПФУ листом від 13.07.2023 №1500-0222-8/93705 повідомило позивача, що Управлінням отримано відповідь ГУ ПФУ в Луганській області від 06.07.2023 №1200-0704-9/13290 щодо приведення у відповідність періодів сплати страхових внесків за періоди з 01.07.2005 по 31.12.2007, з 01.04.2008 по 31.01.2010 та з 01.03.2010 пo 30.06.2010. Згідно відповіді, до страхового стажу зараховано періоди липень - грудень 2005 року, січень - грудень 2006 року, січень - серпень 2007 року, січень - червень 2010 року. Зарахувати до стажу періоди з вересня по грудень 2007 року, з квітня по грудень 2008 року та з січня по грудень 2009 року можливо лише за умови надання страхувальником підтверджуючих документів про сплату єдиного податку (платіжні документи, або довідка надана органами податкової служби України, тощо) (а.с.13).

Згідно наявного в матеріалах справи розрахунку стажу ОСОБА_1 (форма РС-право) загальний страховий стаж позивача складає 25 років 1 місяць 14 днів. В межах спірних періодів роботи до стажу зараховано, в тому числі, періоди: з 01.07.2006 по 16.07.2006 (16 днів) та з 01.07.2007 по 30.04.2010 (2 роки 10 місяців) (а.с.20), що виключає можливість їх повторного зарахування до страхового стажу.

Тобто, в межах заявлених позивачем періодів, незарахованими до загального страхового стажу залишаються періоди з 01.07.2005 по 30.06.2006, з 17.07.2006 по 30.06.2006 та з 01.05.2010 по 30.06.2010.

Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 позивач не працював найманим робітником у 2005-2006 роках та у період з 01.05.2010 по 30.06.2010 (записи трудової діяльності відсутні).

В матеріалах справи наявна копія свідоцтва про державну реєстрацію фізичної особи-підприємця серії В00 №070225, згідно якої 14.09.2004 року проведено державну реєстрацію фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (а.с.14).

01.01.2012 року позивач обрав спрощену систему оподаткування (єдиний податок), у зв`язку з чим 30.05.2012 року йому видано свідоцтво платника єдиного податку серії Б №406472 (а.с.15).

19.04.2018 року позивач подав заяву про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця за її рішенням (а.с.44).

Відповідно до відомостей, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 23.04.2018 року проведено державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності ОСОБА_1 .

Таким чином, у 2005-2006 роках та у період з 01.05.2010 по 30.06.2010, які не зараховані до загального страхового стажу позивача, останній був зареєстрований як фізична особа підприємець.

Законом України від 03.10.2017 №2148-VIII розділ XV Прикінцеві положення Закону №1058-ІV доповнено пунктом 3-1, яким передбачено, що до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: 1) ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).

Також постановою Кабінету Міністрів України від 03.10.2018 №793 доповнено пункт 4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637, новим абзацом, зокрема: періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, в тому числі із застосуванням фіксованого податку, з 1 січня 1998 року по 31 грудня 2003 року зараховуються до трудового стажу фізичних осіб - підприємців на підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької діяльності, а з січня 2004 року по 31 грудня 2017 року за бажанням особи - за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів.

Отже, вказаними нормативно-правовими актами були визначені умови щодо зарахування до страхового стажу періодів ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування.

Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року №22-1 (далі Порядок №22-1).

Згідно пп.2 п.2.1 Порядку №21-1 до заяви про призначення пенсії за віком додаються документи про стаж, що визначені Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року №637 (далі Порядок підтвердження наявного трудового стажу).

За період роботи, починаючи з 01.01.2004 року, орган, що призначає пенсію, додає довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 №10-1, а у разі необхідності - за формою згідно з додатком 3 до Положення.

Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01.07.2000 підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01.01.2004 підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01.01.2004 - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Для визначення права на призначення пенсії за віком згідно зі статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за період ведення підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку з 01.01.1998 по 30.06.2000 включно надається довідка про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності.

Отже, з 01.01.2004 по 31.12.2017 періоди провадження підприємницької діяльності із застосуванням спрощеної системи оподаткування зараховуються до страхового стажу за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від суми сплачених коштів, що підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку (за формою 5-ОК).

Оформлення такої довідки за формою згідно з додатком 4 до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18.06.2014 №10-1, є обов`язковим відповідно до пункту 2.1. розділу П Порядку №22-1.

Відомості такої довідки містять інформацію про сплату страхових внесків, єдиного внеску з 01.07.2000, з часу запровадження персоніфікованого обліку. Такі відомості будуть повними за умови, що підприємець був своєчасно зареєстрований у відповідному територіальному управлінні Пенсійного фонду і своєчасно сплачував страхові внески (в подальшому єдиний внесок).

Відповідно до ч.1-2 ст.21 Закону №1058-IV персоніфікований облік у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування здійснюється з метою обліку застрахованих осіб, учасників накопичувальної системи пенсійного страхування та їх ідентифікації, а також накопичення, зберігання та автоматизованої обробки інформації про облік застрахованих осіб і реалізацію ними права на страхові виплати у солідарній системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування та накопичувальній системі пенсійного страхування. На кожну застраховану особу відкривається персональна електронна облікова картка, якій присвоюється унікальний номер електронної облікової картки.

Пунктом 1 частини другої статті 22 Закону №1058-IV передбачено, що відомості, що містяться в системі персоніфікованого обліку, використовуються виконавчими органами Пенсійного фонду для підтвердження участі застрахованої особи в системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, обчислення страхових внесків, визначення права застрахованої особи або членів її сім`ї на отримання пенсійних виплат згідно з цим Законом, визначення розміру, перерахунку та індексації пенсійних виплат, передбачених цим Законом.

Абзацом п`ятим частини першої статті 40 Закону №1058-IV визначено, що заробітна плата (дохід) за період страхового стажу до 01.07.2000 враховується для обчислення пенсії на підставі документів про нараховану заробітну плату (дохід), виданих у порядку, встановленому законодавством, за умови підтвердження довідки про заробітну плату первинними документами, а за період страхового стажу починаючи з 01.07.2000 - за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку.

В силу приписів ч.5 ст.242 КАС України суд враховує висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 26.10.2018 у справі №643/20104/15-а, що належними доказами, якими підприємець може підтвердити свій стаж можуть бути документи про сплату страхових внесків, а саме до 01 липня 2000 року - довідка Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків, після 01 липня 2000 року - довідка із бази даних реєстру зарахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.

З урахуванням вже зарахованих до загального страхового стажу періодів з 01.07.2006 по 16.07.2006 та з 01.07.2007 по 30.04.2010, незарахованими залишились періоди з 01.07.2005 по 30.06.2006, з 17.07.2006 по 30.06.2006 та з 01.05.2010 по 30.06.2010, за якими відсутні належні докази встановлені закнодавством щодо їх зарахування загального страхового стажу.

Позивачем не надано належних доказів підтвердження сплати единого внеску за вказани періоди. Крімс того, суд вважає неспроможним твердження позивача, що таким доказом є надана ним копія індивідуальних відомостей про застраховану особу до системи персоніфікованого обліку ПФУ форми «ІНДАНІ» за 2009 рік, яка підписана особисто позивачем (а.с.48)

Всупереч пункту 2.1. розділу П Порядку №22-1 позивачем не надано до пенсійного органу довідки із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку на підтвердження зарахування до державного бюджету внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування або єдиного соціального внеску щомісячно за спірні періоди. Такі докази також не надані до суду.

Суд дійшов висновку, що періоди підприємницької діяльності з 01.07.2005 по 30.06.2006, з 17.07.2006 по 30.06.2006 та з 01.05.2010 по 30.06.2010 не підлягають зарахуванню до загального страхового стажу, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

При цьому, суд не приймає доводи відповідача щодо пропуску позивачем шестимісячного строку звернення до суду з цим позовом, оскільки згідно ч.2 ст.46 Закону №1058-IV нараховані суми пенсії, не отримані з вини органу, що призначає і виплачує пенсію, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком.

Суд дійшов висновку суду щодо часткового задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування рішення ГУ ПФУ від 25.08.2023 року №27 року та зобов`язання ГУ ПФУ здійснити позивачу перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 18.08.2017 року (дня призначення), зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи з 10.04.1995 по 09.09.1995 та з 01.07.2014 по 29.05.2015.

Згідно ч. 2 ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 1 ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Частиною 3 ст. 139 КАС України визначено, що при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Згідно з матеріалами справи та підтверджується квитанцією №171613520 від 04.08.2023 року, позивач за подання адміністративного позову сплатив 1073,60 грн судового збору (а.с.10).

Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, на користь позивача слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 500 грн за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ГУ ПФУ.

Керуючись статтями 2, 3, 6, 7, 8, 9, 12, 139, 241-246 КАС України, суд,

В И Р І Ш И В :

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (вул. Канатна, 83, м. Одеса, 65012, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, частково задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області від 25.08.2023 року №27 року про відмову ОСОБА_1 у перерахунку пенсії за віком на пільгових умовах.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити ОСОБА_1 перерахунок пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 з 18.08.2017 року, зарахувавши до пільгового стажу періоди роботи з 10.04.1995 по 09.09.1995 та з 01.07.2014 по 29.05.2015.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області судові витрати за сплату судового збору в розмірі 500,00 грн.

Рішення набирає законної сили у порядку ст. 255 КАС України.

Рішення може бути оскаржене у порядку та строки встановлені ст. 295-297 КАС України.

Суддя Е.В. Катаєва