Справа № 160/19457/23
Суддя: Врона Олена Віталіївна
Дата ухвалення: 2023-10-09 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого судді Врони О. В.
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у письмовому провадженні у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Лівобережного управління соціального захисту Дніпровської міської ради про визнання протиправним і скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-
ОСОБА_1 звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду із позовом до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради, в якому просить:
зобов`язати Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради призначити громадянину ОСОБА_1 допомогу на проживання відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332, на підставі заяви від 03.07.2023 року.
Відповідно до ч.6 ст.12, ч.1, 2 ст. 257, ч.1 ст.260 Кодексу адміністративного судочинства України зазначена справа є справою незначної складності та розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження.
Згідно з ч. 5 ст. 262 Кодексу адміністративного судочинства України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.
У відзиві на позовну заяву в спростування доводів позивача Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради зазначає наступне.
20.03.2022 Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №332 «Деякі питання виплати допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам», якою затверджено Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, та з прийняттям якої постанова Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505 «Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг», втратила чинність.
Відповідно до абз. 6 п. 3 Порядку №332 допомога на проживання призначається автоматично без подання додаткового звернення внутрішньо переміщеним особам, які станом на 01.03.2022 отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 01.10.2014 №505.
Згідно Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, ОСОБА_1 перебував на обліку як внутрішньо переміщена особа в Управлінні соціального захисту населення Краматорської міської ради Донецької області з 23.03.2018, знятий з обліку 17.02.2022 , у зв`язку з вибуттям до м. Дніпро.
Згідно абз. 7 п. 3 Порядку №332 допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022, крім осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, та осіб, які повторно перемістилися з тимчасово окупованої російською федерацією території України, територій, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих російською федерацією, після 24 лютого 2022 року.
Повторного переміщення позивача з тимчасово окупованої російською федерацією території України, території на якій ведуться бойові дії або тимчасово окупованої, не відбулося. Станом на 24.02.2022 позивач не отримував щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг за новим місцем проживання, яка виплачувалася відповідно до положень постанови КМУ №505 від 01.10.2014.
Позивачем через систему «Електронний суд» подано до суду відповідь на відзив, в якій він наполягає на своїй правовій позиції та зазначає, що станом на 24.02.2022 не отримував щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №505, хоча мав на неї право.
З 2015 позивач був військовослужбовцем та приймав участь в антитерористичній операції (підтверджується довідкою №15-630 вих 20 від 10.09.2020), що відповідно до положення абз. 2 п. 6 Порядку №505 (щодо наявності житла) не поширюється на сім`ї, до складу яких входять військовослужбовці з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь у заходах із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації (крім осіб, які набули право власності на зазначене житлове приміщення, придбане за рахунок державних коштів, після початку проведення антитерористичної операції або здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації у Донецькій та Луганській областях).
Дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи в їх сукупності, проаналізувавши норми чинного законодавства України, суд встановив наступні обставини.
В подальшому у зв"язку з вибуттям до м. Дніпро, позивач був знятий з обліку.
Вказано фактичне місце проживання/перебування: АДРЕСА_2 .
03.07.2023 позивач звернувся до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради із заявою №1824 про призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.
Рішенням (повідомленням) Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради №21353 від 06.07.2023 позивачу відмовлено у призначенні допомоги, посилаючись на те, що відповідно до п. 3 постанови КМУ від 20.03.2022 №332 (заявник облікований як внутрішньо переміщена особа до 24 лютого 2022 року та не отримував щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття виплат на проживання).

Вважаючи прийняте рішення по відношенню до нього протиправним, позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

При вирішені спору, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави .

Гарантії дотримання прав, свобод та законних інтересів внутрішньо переміщених осіб встановлені Законом України від 20 .10. 2014 № 1706-VII «Про забезпечення прав і свобод внутрішньо переміщених осіб» (Закон № 1706-VII).

За визначеннями, наведеними у ч. 1, ч. 2 ст. 1 Закону внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, іноземець або особа без громадянства, яка перебуває на території України на законних підставах та має право на постійне проживання в Україні, яку змусили залишити або покинути своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру;

адресою покинутого місця проживання внутрішньо переміщеної особи в розумінні цього Закону визнається адреса місця проживання особи на момент виникнення обставин, зазначених у частині першій цієї статті.

Факт внутрішнього переміщення підтверджується довідкою про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, що діє безстроково, крім випадків, передбачених статтею 12 цього Закону. Підставою для взяття на облік внутрішньо переміщеної особи є проживання на території, де виникли обставини, зазначені в статті 1 цього Закону, на момент їх виникнення (частини 1, 2 ст. 4 Закону №1706-VII).

Частиною 1 ст. 5 Закону №1706-VII визначено, що довідка про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи засвідчує місце проживання внутрішньо переміщеної особи на період наявності підстав, зазначених у статті 1 цього Закону.

Відповідно до ст. 2 Закону №1706-VII Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, створення умов для добровільного повернення таких осіб до покинутого місця проживання або інтеграції за новим місцем проживання в Україні.

При цьому, частинами 2 і 3 ст. 7 Закону №1706-VII встановлено, що Україна вживає всіх можливих заходів, спрямованих на розв`язання проблем, пов`язаних із соціальним захистом, зокрема відновленням усіх соціальних виплат внутрішньо переміщеним особам.

Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина з інвалідністю та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

За приписами ч. 1 ст. 9 Закону №1706-VII внутрішньо переміщена особа має право, зокрема, на створення належних умов для її постійного чи тимчасового проживання.

До 20.03.2022 механізм надання щомісячної адресної допомоги особам, які переміщуються з тимчасово окупованої території України та районів проведення антитерористичної операції, для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг визначався Порядком № 505, пунктом 2 якого було передбачено, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованих територій у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації, їх дітям, які народилися після дати початку проведення антитерористичної операції, тимчасової окупації або заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації та взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 р. № 332 затверджено Порядок надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, який визначає механізм надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам (далі - допомога).

Постанова Кабінету Міністрів України №505 втратила чинність.

На час виникнення спірних правовідносин п. 2 Порядку №332 встановлено, що допомога надається особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території Російською Федерацією території України, а також території адміністративно-територіальних одиниць, де проводяться бойові дії та що визначені в переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми єПідтримка, затвердженому розпорядженням Кабінету Міністрів України від 6 березня 2022 р. № 204.

За п.3 Порядку № 332 допомога надається щомісячно з місяця звернення до квітня 2022 року включно на кожну внутрішньо переміщену особу, відомості про яку включено до Єдиної інформаційної бази даних про внутрішньо переміщених осіб, у таких розмірах:

для осіб з інвалідністю та дітей - 3000 гривень;

для інших осіб - 2000 гривень.

Допомога виплачується за повний місяць незалежно від дати звернення за її наданням.

Допомога на проживання призначається автоматично без подання додаткового звернення внутрішньо переміщеним особам, які станом на 1 березня 2022 р. отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 1 жовтня 2014 р. № 505 Про надання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, в тому числі на оплату житлово-комунальних послуг (Офіційний вісник України, 2014 р., № 80, ст. 2271). Виплата допомоги внутрішньо переміщеним особам за місяці, у яких вони отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, не здійснюється.

Допомога не надається внутрішньо переміщеним особам, які були обліковані як внутрішньо переміщені особи до 24 лютого 2022 р., крім осіб, які отримували щомісячну адресну допомогу внутрішньо переміщеним особам для покриття витрат на проживання, у тому числі на оплату житлово-комунальних послуг, та осіб, які повторно перемістилися з тимчасово окупованої Російською Федерацією території України, територій, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, після 24 лютого 2022 року (абз. 7 п. 3 Порядку №332).

Відповідно до абз. 9 п. 3 Порядку №332 інформація про території, на яких ведуться бойові дії або тимчасово окуповані Російською Федерацією, є складовою частиною переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Мінреінтеграції (далі - перелік).

Пунктом 2 Порядку №505 (станом на взяття позивача на облік внутрішньо переміщеної особи за довідкою від 23.03.2018) передбачалось, що грошова допомога надається внутрішньо переміщеним особам, які перемістилися з тимчасово окупованої території України, населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населених пунктів, розташованих на лінії зіткнення, а також внутрішньо переміщеним особам, житло яких зруйновано або стало непридатним для проживання внаслідок проведення антитерористичної операції та які взяті на облік у структурних підрозділах з питань соціального захисту населення районних, районних у м. Києві держадміністрацій, виконавчих органах з питань соціального захисту населення міських, районних у містах (у разі утворення) рад (далі - уповноважені органи), з дня звернення за її призначенням по місяць зняття з такого обліку включно, але не більше ніж на шість місяців.

Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 7 листопада 2014 р. № 1085-р затверджено перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та перелік населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення (зі змінами)

Відповідно до Переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження (станом на взяття позивача на облік внутрішньо переміщеної особи за довідкою від 23.03.2018) до нього входить і м. Донецьк з якого перемістився позивач).

Щодо посилання відповідача на п. 6 Порядку №505, яким було визначено умови, за яких грошова допомога не призначається, то суд звертає увагу на те, що в цій же нормі встановлено і виключення для певного кола осіб, які могли отримати таку допомогу.

Так, відповідно до вказаного пункту грошова допомога не призначається у разі, коли:

будь-хто із членів сім`ї (крім сімей, до складу яких входять ,ї) має у власності житлове приміщення/частину житлового приміщення, що розташоване в інших регіонах, ніж тимчасово окупована територія України, населені пункти, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та населені пункти, що розташовані на лінії зіткнення, крім житлових приміщень, які непридатні для проживання, що підтверджується відповідним актом технічного стану.

Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_1 від 23.10.2015 позивач є учасником бойових дій.

Відповідно до копії посвідчення серії НОМЕР_2 від 25.08.2020 є ветераном війни особою з інвалідністю внаслідок війни.

В матеріалах справи міститься також копія довідки Військової прокуратури об`єднаних сил №15-630вих20 від 10.09.2020, видана полковнику юстиції ОСОБА_1 про те, що він дійсно з 08.06.2015 по 30.04.2018 безпосередньо приймав участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення відповідно на посадах: заступника прокурора Донецького гарнізону та заступника начальника відділу військової прокуратури сил антитерористичної операції. З 01.05.2018 по 10.09.2020 ОСОБА_1 на посаді начальника відділу військової прокуратури об`єднаних сил, приймав участь в операції об`єднаних сил, здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення.

Тобто, за змістом вищенаведених норм і за наявності підтверджуючих документів, що позивач є військовослужбовцем з числа внутрішньо переміщених осіб, які захищають незалежність, суверенітет і територіальну цілісність України та беруть безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції, ОСОБА_1 мав право на отримання щомісячної адресної допомоги внутрішньо переміщеній особі, хоча і не отримував таку.

Абзацом 24 п. 6 Порядку №332 передбачено, що у разі коли внутрішньо переміщена особа змінювала своє місце обліку та не отримала допомогу, на яку вона мала право, допомога призначається за останнім місцем обліку.

Позивач підпадає також під умови п. 2 Порядку №332 , оскільки є особою, що перемістилась з території (м. Донецьк і весь Донецький район), що належить до Переліку тимчасово окупованих Російською Федерацією територій України, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22 грудня 2022 року № 309 (зі змінами).

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 №204 (у первинній редакції і на час виникнення спірних правовідносин), Донецька область входить до Переліку адміністративно-територіальних одиниць, на території яких платникам єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, які перебувають на обліку на відповідній території, може надаватися допомога в рамках Програми єПідтримка.

Враховуючи викладене, суд не може погодитись із доводами відповідача про правомірність відмови у наданні позивачу допомоги на проживання відповідно до Порядку №332.

Відповідно до ч. 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

За ч. 2 ст.77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Оскільки позивач відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» як учасник бойових дій звільнений від сплати судового збору, розподіл судових витрат судом не здійснюється.

Керуючись статтями 139, 241, 243, 244-246, 250, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради (пр. Петра Калнишевського, буд. 55, м. Дніпро, 49051, ) про визнання протиправним і скасування рішення, зов`язання вчинити певні дії.

Визнати протиправним та скасувати рішення Лівобережного управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради від 06.07.2023 №21353 про відмову громадянину ОСОБА_1 у призначення допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам.

Зобов`язати Лівобережне управління соціального захисту населення Дніпровської міської ради(пр. Петра Калнишевського, буд. 55, м. Дніпро, 49051, ) призначити громадянину ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) допомогу на проживання відповідно до Порядку надання допомоги на проживання внутрішньо переміщеним особам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 20.03.2022 №332, на підставі заяви від 03.07.2023 року.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.В. Врона