Справа № 520/26875/23
Суддя: Білова О.В.
Дата ухвалення: 2023-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Харків

01 листопада 2023 року № 520/26875/23

Харківський окружний адміністративний суд у складі судді - Білової О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

До Харківського окружного адміністративного суду звернувся позивач ОСОБА_1 з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, в якому просить суд:

- визнати протиправним та скасувати Рішення №03 від 28.03.2023 року Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні пільгової пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на підставі ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування»;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, ідентифікаційний код юридичної особи: 14099344, місцезнаходження юридичної особи: Майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, вчинити дії по зарахуванню періодів роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , з 06.11.2008 року по 01.10.2009 року, з 30.06.2010 року по 11.03.2011 року, з 15.03.2011 року по 11.01.2013 року, з 15.01.2013 року по 10.11.2014 року до страхового стажу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, ідентифікаційний код юридичної особи: 14099344, місцезнаходження юридичної особи: Майдан Свободи, Держпром, 3 під`їзд, 2 поверх, м. Харків, вчинити дії по призначенню та виплаті з 22.08.2022 року пільгової пенсії за віком на підставі ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на підставі заяви ОСОБА_1 від 22.08.2022 року про призначення пільгової пенсії.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що Рішенням №03 від 28.03.2023 року Відділом призначення пенсій управління пенсійного забезпечення, надання страхових виплат, соціальних послуг, житлових субсидій та пільг Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області, прийнятого на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.01.2023 у справі №520/7919/22, повторно розглянуті документи ОСОБА_1 та відмовлено у призначенні пільгової пенсії за віком. Листом №2000-0202-8/2023 від 21.07.2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повідомило, що страховий стаж склав 24 роки 11 місяців 3 дні, в тому числі робота за Списком №2 - 16 років 9 місяців 23 дні. До страхового стажу не зараховано періоди роботи на території російської федерації з 06.11.2008 по 01.10.2009 року, з 30.06.2010 по 11.03.2011,3 15.03.2011 по 11.01.2013 відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_2 , та з 15.01.2013 по 10.11.2014 згідно з записами трудової книжки НОМЕР_3 у зв`язку з припиненням з 01.01.2023 росією участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року. Позивач не погодився з вказаним рішенням, з огляду на що звернувся до суду з даним позовом.

Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 03.10.2023 відкрито спрощене провадження у справі.

Відповідач не погодився з позовними вимогами та направив до суду відзив на адміністративний позов, в якому в обґрунтування заперечень зазначив, що на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.01.2023 по справі №520/7919/22 управлінням прийнято рішення про відмову в призначенні пенсії від 28.03.2023 №03. До страхового стажу не зараховано періоди роботи на території російської федерації з 06.11.2008 по 01.10.2009 року, з 30.06.2010 по 11.03.2011, з 15.03.2011 по 11.01.2013 відповідно до записів трудової книжки НОМЕР_2 та з 15.01.2013 по 10.11.2014 згідно з записами трудової книжки НОМЕР_3 у зв`язку з припиненням з 01.01.2023 росією участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року. Зарахування до страхового стажу періодів роботи з 01.01.2004 на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав та врахування заробітної плати за період роботи на території держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав здійснюється за умови підтвердження сплати страхових внесків до відповідних фондів держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав, на території яких провадилась трудова діяльність. З 01.01.2023 року російська федерація припинила участь у вищезазначеній Угоді.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі обставини.

ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 та ІНФОРМАЦІЯ_2 досяг віку 55 років.

22.08.2022 ОСОБА_1 звернувся до сервісного центру ПФУ із письмовою заявою про призначення йому пенсії за віком за Списком №2 у відповідності до вимог ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове пенсійне страхування".

Рішенням №03 від 30.08.2022 Відділу призначення пенсій управління пенсійного забезпечення Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області відмовлено позивачу у призначенні пільгової пенсії за віком.

Відповідно до вказаного рішення:

«За результатами розгляду документів, доданих до заяви, наявний стаж роботи за Списком №2 становить 11 років 01 місяць 02 дні.

До пільгового стажу за Списком №2 не зараховано період роботи з 08.04.1988 по 27.05.1988, оскільки довідка видана ліквідатором та потребує додаткової перевірки. Даний період буде зараховано після надходження акту перевірки.

До страхового стажу не зараховані періоди з 06.11.2008 по 01.10.2009. з 30.06.2010 по 11.03.2011. з 15.03.2011 по 11.01.2013, з 15.01.2013 по 10.11.2014, оскільки він не підтверджений компетентними органами Російської Федерації відповідно до Угоди про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав в галузі пенсійного забезпечення від 13 березня 1992 року.

Також до страхового стажу не зараховані періоди роботи з 01.01.2007 по 30.04.2007. оскільки відсутня сплата страхових внесків в індивідуальних відомостях про застраховану особу (довідка Форми ОК-5)».

Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 10.01.2023 у справі № 520/7919/22 адміністративний позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено частково. Визнано протиправним та скасовано Рішення №03 від 30.09.2022 року Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про відмову у призначенні пільгової пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на підставі ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області повторно розглянути питання щодо призначення пенсії ОСОБА_1 на пільгових умовах на підставі ст. 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", із зарахуванням до пільгового стажу ОСОБА_1 наступних періодів роботи з 08.04.1988 року по 27.05.1988 року, з 06.11.2008 року по 01.10.2009 року; з 30.06.2010 року по 11.03.2011 року; з 15.03.2011 року по 11.01.2013 року; з 15.01.2013 року по 10.11.2014 року; з 01.01.2007 року по 30.04.2007 року, з урахуванням висновків суду. У задоволенні адміністративного позову в іншій частині позовних вимог відмовлено.

На виконання вказаного рішення відповідачем прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії від 28.03.2023 №03.

У вказаному рішенні зазначено:

«Необхідний вік становить 55 років. Вік заявника 55 років. Згідно зі ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», право на пенсію за віком на пільгових умовах мають працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

На підставі наданих документів, даних індивідуальних відомостей про застраховану особу та з урахуванням висновків суду загальний страховий стаж ОСОБА_1 склав 24 роки 11 місяців 4 дні.

Пільговий стаж за списком № 2 склав 16 років 9 місяців 23 дні.

Враховуючи зазначене, вирішено: відмовити в призначенні пенсії за віком ОСОБА_2 відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу, передбаченого статтею 114 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Як вбачається з розрахунку стажу до спірного рішення, до страхового стажу позивача зараховано 24 роки 11 місяців 4 дні; періоди роботи з 06.11.2008 року по 01.10.2009 року; з 30.06.2010 року по 11.03.2011 року; з 15.03.2011 року по 11.01.2013 року; з 15.01.2013 року по 10.11.2014 року, які є спірними у даній справі, до загального страхового стажу позивача не враховані. Одночасно відповідач врахував ці періоди до пільгового стажу позивача за списком № 2, який за підрахунком пенсійного органу склав 16 років 9 місяців 23 дні.

Надаючи оцінку обґрунтованості прийнятого відповідачем рішення, суд виходить з таких приписів діючого законодавства.

Частиною першою статті 114 Закону №1058-IV встановлено, що право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.

Відповідно до пункту 2 частини другої цієї статті на пільгових умовах пенсія та віком призначається працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах.

Зі змісту наведених норм слідує, що умовами для призначення пенсії за віком на пільгових умовах з підстави, визначеної пунктом 2 частини другої статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», є:

1) зайнятість повний робочий день на роботах зі шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та проведення атестації робочих місць:

2) досягнення 55 років;

3) наявність страхового стажу, а саме: не менше 30 років у чоловіків, у тому числі на роботі із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників не менше 12 років 6 місяців.

Отже, у даній справі є спірним питання про наявність у позивача страхового стажу 30 років.

Як вбачається з розрахунку стажу до спірного рішення, прийнятого на виконання рішення Харківського окружного адміністративного суду від 10.01.2023 у справі № 520/7919/22, до страхового стажу позивача зараховано 24 роки 11 місяців 4 дні; до пільгового стажу за списком №2 зараховано 16 років 9 місяців 25 днів.

До страхового стажу позивача не зараховано, зокрема, періоди роботи позивача з 06.11.2008 року по 01.10.2009 року; з 30.06.2010 року по 11.03.2011 року; з 15.03.2011 року по 11.01.2013 року; з 15.01.2013 року по 10.11.2014 року.

Жодних обґрунтувань в частині недостатності стажу, а також підстав незарахування до страхового стажу спірних періодів роботи рішення пенсійного органу не містить.

Доводи відповідача, викладені у відзиві та листі ГУ ПФУ в Харківській області на адресу позивача, про припинення з 01.01.2023 росією участі в Угоді про гарантії прав громадян держав-учасниць Співдружності Незалежних Держав у галузі пенсійного забезпечення від 13.03.1992 року, судом не беруться до уваги, як з огляду на те, що вказані доводи не покладені в основу спірного рішення, так і з огляду на те, що станом на день звернення позивача із заявою про призначення пенсії від 22.08.2022, вказана Угода не припинила дію ані для України, ані для російської федерації.

Відтак, рішення ГУ ПФУ в Харківській області від 28.03.2023 №03 є необґрунтованим та порушує права позивача, що є достатньою та належною підставою для його скасування.

Стосовно зарахування спірних періодів до страхового стажу позивача та вимоги позову про призначення пенсії, суд зазначає наступне.

Рішенням суду від 10.01.2023 у справі № 520/7919/22 за участі тих саме сторін, яке набрало законної сили, встановлена наявність підстав для врахування періодів роботи позивача з 06.11.2008 року по 01.10.2009 року; з 30.06.2010 року по 11.03.2011 року; з 15.03.2011 року по 11.01.2013 року; з 15.01.2013 року по 10.11.2014 року до пільгового стажу за Списком № 2.

Відповідно до ч. 4 ст. 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до приписів частини 2 статті 114 Закону №1058-IV стаж роботи на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, розуміється як частина загального страхового стажу особи.

Проте відповідачем при прийнятті спірного рішення здійснено зарахування спірних періодів до пільгового стажу без зарахування такого стажу до загального страхового стажу.

Отже, з урахуванням зарахування періодів роботи позивача з 06.11.2008 по 01.10.2009; з 30.06.2010 по 11.03.2011; з 15.03.2011 по 11.01.2013; з 15.01.2013 по 10.11.2014 до пільгового стажу за списком № 2, вказані періоди мали бути зараховані відповідачем до загального страхового стажу позивача.

З розрахунку стажу позивача до спірного рішення судом встановлено, що відповідачем до загального страхового стажу зараховано 24 роки 11 місяців 4 дні.

Відтак, частина стажу, якої не вистачає до 30 років загального страхового стажу, передбаченого для призначення пенсії на пільгових умовах, складає 5 років 26 днів.

З наданого до відзиву пенсійним органом додатку «Стаж для розрахунку права» до спірного рішення вбачається, що загальний стаж за спірними у даній справі періодами (з 06.11.2008 по 01.10.2009; з 30.06.2010 по 11.03.2011; з 15.03.2011 по 11.01.2013; з 15.01.2013 по 10.11.2014) перевищує 5 років 2 місяці, а відтак, після зарахування до страхового стажу спірних періодів загальний страховий стаж позивача перевищить 30 років, що за наявності необхідного пільгового стажу, свідчить про дотримання всіх умов призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах за списком №2 з моменту його звернення із заявою від 22.08.2022.

Абзац 10 пункту 9 Рішення Конституційного Суду України від 30 січня 2003 року №3- рп/2003 визначає, що правосуддя за своєю суттю визнається таким лише за умови, що воно відповідає вимогам справедливості і забезпечує ефективне поновлення в правах.

Також, ст. 8 Загальної декларації прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом. Зазначене право на ефективний засіб захисту закріплено також у ст. 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права та в ст. 13 Конвенції про захист прав людини та основних свобод.

Частина 1 ст. 2 КАС України вказує на те, що метою адміністративного судочинства є ефективний захист прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до ч. 2 ст. 5 КАСУ судовий захист може здійснюватися судом і в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Більше того, ч. 4 ст. 245 КАСУ прямо вказує, що суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.

Касаційним адміністративним судом у складі Верховного Суду у постановах від 22 вересня 2021 року у справі №810/881/17, від 26.04.2021 у справі №820/3520/16, від 29.01.2021 у справі №646/6177/17, від 05.05.2021 у справі №826/6103/16 зроблено висновок, що спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, а у випадку невиконання або неналежного виконання рішення не виникало необхідності повторного звернення до суду, а здійснювалося б примусове виконання рішення.

В даному випадку доцільно врахувати позицію Європейського Суду з прав людини, викладену ним у Рішенні по справі «Пономаренко проти України» від 14.06.2007 р., відповідно до якого «право на суд», включає не тільки право ініціювати провадження, але також і право домогтися «вирішення» спору судом. Крім того, Європейський Суд з прав людини у справах: «Волохи проти України» (Рішення від 02.11.2006), «Свято-Михайлівська Парафія проти України» (Рішення від 14.06.2007) визначив, що рішення, ухвалені з порушенням принципів ефективного захисту прав і свобод громадян, визнаються такими, що порушують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод.

З аналізу вищевикладених норм КАС України, постанов Верховного Суду та Практики Європейського Суду з прав людини вбачається, що суд повинен відновити порушене право шляхом, який виключає необхідність повторного звернення до суду.

В даному випадку, коли ГУ ПФУ в Харківській області було відмовлено позивачу в призначенні пенсії без належних підстав, враховуючи обставини справи, повторність розгляду заяви позивача за результатами судового оскарження, встановлення судом на підставі обрахунків саме пенсійного органу відповідача наявність необхідного страхового стажу позивача, за відсутності інших спірних питань, єдиним правомірним та ефективним способом відновлення порушеного права на соціальний захист в установленому порядку, є саме зобов`язання Головного Управління Пенсійного фонду України в Харківській області призначити позивачу пенсію відповідно до ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

При цьому вказаний спосіб суд не вважає втручанням у дискреційні повноваження відповідача, з огляду на таке.

Згідно з Рекомендаціями Комітету Міністрів Ради Європи № R(80)2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Міністрів 11.03.1980 на 316-й нараді, під дискреційними повноваженнями слід розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Постановою Верховного Суду від 18.10.2018 у справі №806/1316/18 також визначено, що дискреційними є повноваженнями суб`єкта владних повноважень обирати у конкретній ситуації між альтернативами, кожна з яких є правомірною.

З викладеного вбачається, що «власний розсуд» органів державної влади та місцевого самоврядування або осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування це вибір між двома або більше альтернативами рішеннями, коли кожне відповідне рішення є законним, або юридично допустимим (правомірним). З цього випливає, що у разі якщо відсутня законна альтернатива прийняття правомірного рішення, не може йтися про прийняття рішення органом державної влади та місцевого самоврядування або особами, уповноваженими на виконання функцій держави або місцевого самоврядування «на власний розсуд».

В даному випадку відповідач не мав можливості прийняти будь-яке інше законне альтернативне рішення, яке було б відмінним від рішення про призначення позивачу пенсії, у зв`язку з відсутністю будь-яких законних підстав для прийняття такого іншого рішення.

Згідно з ч. 3 ст. 245 КАС України, у разі скасування індивідуального акта суд може зобов`язати суб`єкта владних повноважень вчинити необхідні дії з метою відновлення прав, свобод чи інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

З огляду на вищенаведене, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Судові витрати підлягають розподілу відповідно ч. 1 ст. 139 КАС України.

Керуючись ст.ст. 19, 241-247, 255, 293, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати протиправним та скасувати Рішення №03 від 28.03.2023 року Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про відмову у призначенні пільгової пенсії за віком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на підставі ст. 114 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області, призначити та виплатити з 22.08.2022 ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , пільгову пенсію за віком, зарахувавши до загального страхового стажу періоди роботи з 06.11.2008 року по 01.10.2009 року, з 30.06.2010 року по 11.03.2011 року, з 15.03.2011 року по 11.01.2013 року, з 15.01.2013 року по 10.11.2014 року.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2, м. Харків, 61022, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , код ЄДРПОУ НОМЕР_1 ) за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору в сумі 1073,60 грн (одна тисяча сімдесят три гривні 60 копійок).

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Другого апеляційного адміністративного суду.

Зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення складено 01.11.2023.

Суддя Білова О.В.