Справа № 400/10582/23
Суддя: Величко А.В.
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2023 р. № 400/10582/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Величка А.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020,
про:визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі - позивач) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (надалі - відповідач) про:

- визнання протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_2 , недоотриманої пенсії померлого батька ОСОБА_3 в розмірі 188 100,50 гривень;

- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 , недоотриманої пенсії померлого батька ОСОБА_3 в розмірі 188 100,50 гривень.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що його батько, ОСОБА_3 , отримував пенсію відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених військової служби, та деяких інших осіб» та за його життя відповідачем була нарахована на виконання рішення суду від 04.11.2021 року у справі № 400/8830/21 пенсія в сумі 154100,50 грн. Крім того, відповідачем була нарахована на виконання рішення суду від 29.03.2023 року у справі № 400/2025/23 пенсія в сумі 34000 грн., однак станом на день його смерті не були виплачені. Відповідач протиправно не виплатив позивачу ці суми недотриманої померлим батьком пенсії, хоча він належить до осіб, що проживали разом з пенсіонером на день смерті та ним у встановлений Законом строк було подано відповідну заяву, у зв`язку із чим звернувся до суду з вказаним позовом.

Єдиною судовою інформаційно-телекомунікаційною системою, згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, 22.08.2023 року справа №400/10582/23 була розподілена судді Миколаївського окружного адміністративного суду Фульзі А.П.

Ухвалою від 22.08.2023 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/10582/23 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що рішення суду є актом індивідуальної дії та підлягає виконанню в межах покладених судом зобов`язань, то відсутні підстави для виплати позивачу коштів, нарахованих ОСОБА_3 на виконання рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.11.2021 року у справі № 400/8830/21 та від 29.03.2023 року у справі №400/2025/23.

Відповідно до наказу голови суду від 07.09.2023 року №91-к суддю ОСОБА_4 відраховано зі штату Миколаївського окружного адміністративного суду у зв`язку із звільненням її у відставку.

Відповідно до розпорядження в.о. керівника апарату суду від 15.09.2023 року № 284/02-10 про призначення повторного автоматизованого розподілу справи № 400/10582/23 та протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15.09.2023 року, справу № 400/10575/23 передано на розгляд судді Величку А.В.

Ухвалою від 20.09.2023 року Миколаївський окружний адміністративний суд прийняв до свого провадження адміністративну справу № 400/10582/21 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії та продовжив розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

Померлий батько позивача, ОСОБА_3 перебував на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Миколаївській області та отримував пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 04.11.2021 року у справі № 400/8830/21 позов ОСОБА_3 задоволено, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови у здійсненні перерахунку та виплати ОСОБА_3 пенсії на підставі довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України від 04.08.2021 № 22/6-4167, починаючи з 01.12.2019 року та зобов`язатино Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_3 на підставі довідки Департаменту персоналу Міністерства внутрішніх справ України від 04.08.2021 № 22/6-4167, з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання вказаного рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провело з 01.12.2019 року перерахунок пенсії ОСОБА_3 . Розмір доплати до пенсії, на виконання рішення суду склав 154100,50 грн.

Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 29.03.2023 року у справі № 400/2025/23 позов ОСОБА_3 задоволено, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови ОСОБА_3 у нарахуванні та виплати з 01.01.2022 року доплати до пенсії згідно постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб» та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області нарахувати та виплатити ОСОБА_3 з 01.01.2022 щомісячну доплату відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб», з урахуванням раніше виплачених сум.

На виконання вказаного рішення суду Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області провело нарахування ОСОБА_3 з 01.01.2022 щомісячної доплати відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 14.07.2021 року №713 «Про додатковий соціальних захист окремих категорій осіб». Розмір доплати до пенсії, на виконання рішення суду склав 34000 грн.

З липня 2023 року виплату пенсії ОСОБА_3 припинено у зв`язку з його смертю, згідно свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 .

17.07.2023 року позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області із заявою про виплату недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера, у якій просив виплатити недоотриману пенсію свого батька ОСОБА_3 .

Листом від 31.07.2023 року №14767-14329/П-02/8-1400/23 відповідач відмовив позивачу у виплаті недоотриманої пенсії в разі смерті пенсіонера. Підставою відмови стало те, що рішення суду є актом індивідуальної дії, яке підлягає виконанню в межах покладених судом повноважень. Статтею 1219 Цивільного кодексу України передбачено, що особисті немайнові права та права на пенсію, допомогу або інші виплати, встановлені законом не входять до складу спадщини.

Не погодившись з такими діями Головного управління ПФУ в Миколаївській області, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Пенсії, інші види соціальних виплат для догляду, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

За загальним правилом, встановленим ч. 1 ст. 52 Закону № 1058, сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали.

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну.

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 61 Закону № 2262 суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (ч. 3 ст. 61 Закону № 2262).

У постанові Верховного Суду від 30.01.2020 року у справі № 200/10269/19-а, сформульовано висновок про те, що у разі переходу до членів сім`ї спадкодавця належних останньому соціальних виплат, відповідні відносини не є спадковими, у зв`язку з чим не застосовуються норми спадкового права. У цьому випадку право вимоги у зазначених осіб виникає не внаслідок спадкового правонаступництва, а через інший юридичний склад. Фактично законом встановлено переважне право членів сім`ї померлого перед спадкоємцями останнього на отримання соціальних виплат, що належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя.

Такий висновок Верховного Суду стосується випадків, коли члени сім`ї пенсіонера або особа, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, реалізувала своє право на неодержану пенсію, в порядку, встановленому ч. 1 ст. 52 Закону № 1058 та ч. 1 ст. 61 Закону №2262, шляхом звернення до територіального органу Пенсійного фонду не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера (ч. 2 ст. 52 Закону №1058), проте не отримала таку виплату й оскаржує прийняте суб`єктом владних повноважень рішення з цього питання.

Виходячи з викладеного, ч. 1 ст. 61 Закону № 2262 запроваджено спеціальне правило, в силу якого недоодержані за життя суми пенсії пенсіонера з числа військовослужбовців не включається до складу спадщини і виплачуються:

1) членам сім`ї померлого пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника;

2) батькам померлого пенсіонера, дружині (чоловіку) померлого пенсіонера та членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, навіть якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

Згідно ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 30.01.2007 року № 3-1 затверджено Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі - Порядок № 3-1).

Згідно п. 4 Порядку № 3-1 (в редакції, чинній на момент звернення позивача до ГУ ПФУ), заява про виплату недоодержаної пенсії у зв`язку зі смертю пенсіонера подається членом його сім`ї до органів, що призначають пенсію, за місцем перебування на обліку померлого пенсіонера.

Статтею 1227 Цивільного кодексу України установлено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Отже, згідно з наведеним, суми недоодержаної пенсії виплачуються членам сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, а батьки і дружина (чоловік) мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Таке саме право мають також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті.

З матеріалів справи вбачається, що позивач є сином померлого ОСОБА_3 , звернувсь до відповідача за виплатою недоодержаної пенсії до закінчення шестимісячного строку з дня смерті пенсіонера.

Таким чином, позивач дотримався умов, які визначені ст. 61 Закону № 2262 та Порядком № 3-1.

Отже позивач має право на одержання сум пенсії, що підлягали виплаті його батькові згідно судових рішень від 04.11.2021 року у справі № 400/8830/21 та від 29.03.2023 року у справі №400/2025/23, і які залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю.

Натомість відповідач, відмовляючи позивачу у виплаті суми недоодержаної пенсії, діяв протиправно та усупереч приписам вищенаведених норм законодавства.

Стаття 61 Закону № 2262 прямо зобов`язує відповідача виплатити недоодержану пенсіонером пенсію у зв`язку з його смертю, особам, які належать до кола осіб, визначених цією ж статтею та які звернулись за такою виплатою не пізніше 6 місяців з дня смерті пенсіонера. Те, що недоодержана пенсія нарахована на виконання судового рішення, не змінює її правову природу.

Таким чином, позовні вимоги належать до задоволення.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст.2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Частиною 1 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст.77 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

З огляду на наведене, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо відмови у нарахуванні та виплаті ОСОБА_2 , недоотриманої пенсії померлого батька ОСОБА_3 в розмірі 188 100,50 гривень.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області здійснити нарахування та виплату ОСОБА_1 , недоотриманої пенсії померлого батька ОСОБА_3 в розмірі 188 100,50 гривень.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області (вул. Морехідна, 1, м. Миколаїв, 54020, ідентифікаційний код 13844159) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) судові витрати в розмірі 1073,60 грн.

5. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Величко