Справа № 520/25356/23
Суддя: Тітов О.М.
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Харківський окружний адміністративний суд
УХВАЛА

про передачу справи до іншого суду

30 жовтня 2023 року справа № 520/25356/23

Суддя Харківського окружного адміністративного суду Тітов О.М., розглянувши матеріали адміністративного позову Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський ковальсько-механічний завод" про стягнення заборгованості, -

ВСТАНОВИВ:

Головне управління Пенсійного фонду України в Харківській області (майдан Свободи, буд. 5, Держпром, під. 3, пов. 2,м. Харків,61022, код 14099344) звернулося до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський ковальсько-механічний завод" (вул. Свободи, буд. 24,м.Лозова,Лозівський район, Харківська область,64602, ) в якому, просить суд: Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Лозівський ковальсько-механічний завод» на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області заборгованість по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до пунктів «а», «б» ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" та пунктів 2-8 частини 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з січня по червень 2023 року в сумі 399626,17 грн. на р/р № НОМЕР_1 , код 14099344, МФО 351823 відкритий в Харківському обласному управлінні АТ «Ощадбанк» та видати відповідний виконавчий лист.

Ухвалою суду від 27.01.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. На виконання ст.262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суд вирішив здійснювати розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.

Від представника позивача та арбітражного керуючого Бови Дарії Володимирівни надійшли клопотання про передачу справи до господарського суду Харківської області, на розгляді якого перебуває справа №922/2167/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський ковальсько-механічний завод".

Оцінивши доводи, наведених клопотань, суд дійшов висновку, що останні підлягають задоволенню, з огляду на таке.

Суд встановив, що на розгляді Господарського суду Харківської області перебуває справа №922/2167/23 про визнання банкрутом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський ковальсько-механічний завод".

Ухвалою Господарського суду Харківської області від 19.07.2023 у справі 922/2167/23 Товариство з обмеженою відповідальністю «Лозівський ковальсько- механічний завод» (64602, Харківська обл., м. Лозова, вул. Свободи 24 ) відкрито провадження у справі про банкрутство, введено мораторій на задоволення вимог кредиторів, введено процедуру розпорядження майном. Розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Бову Дарію Володимирівну (свідоцтво про право здійснення діяльності № 1859 від 02.02.2018 року.

Пунктом 4 Прикінцеві та перехідні положення Кодексу України з процедур банкрутства (далі - КУзПБ) встановлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом. Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Відповідно до частини 1 статті 7 КУзПБ спори, стороною в яких є боржник, розглядаються господарським судом за правилами, передбаченими Господарським процесуальним кодексом України, з урахуванням особливостей, визначених цією статтею.

Згідно з абзацом 1 частини 2 статті 7 КУзПБ господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує: всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

У разі якщо відповідачем у такому спорі є суб`єкт владних повноважень, суд керується принципом офіційного з`ясування всіх обставин у справі та вживає визначених законом заходів, необхідних для з`ясування всіх обставин у справі, у тому числі щодо виявлення та витребування доказів, з власної ініціативи (абзац 4 частини 2 статті 7 КУзПБ).

Відповідно до частини 3 статті 7 КУзПБ матеріали справи, в якій стороною є боржник, щодо майнових спорів з вимогами до боржника та його майна, провадження в якій відкрито до відкриття провадження у справі про банкрутство, надсилаються до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство, який розглядає спір по суті в межах цієї справи.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року у справі №905/2030/19 зазначила, що статтею 7 КУзПБ виокремлено категорію спорів, які розглядаються в межах справи про банкрутство господарським судом, а саме: майновий спір, стороною в якій є боржник, тобто не залежно від того, чи є боржник у справі про банкрутство позивачем або відповідачем у іншому майновому спорі.

Вимога особи, щодо якої порушено справу про банкрутство, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення як майновий спір боржника, підлягає розгляду в межах провадження у справі про банкрутство із визначенням юрисдикційності розгляду такого спору господарському суду.

Також, Велика Палата Верховного Суду у вказаній постанові дійшла висновку, що спір за позовом боржника про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення є майновим за своєю правовою природою, оскільки за наслідком його розгляду в податкового органу може виникнути право на стягнення з боржника певної грошової суми (майнове право), яка в розумінні статті 190 Цивільного кодексу України є майном боржника. Таким чинои матеріали справи, в якій стороною є боржник та під час дії спеціальної норми статті 7 КУзПБ - належить надіслати (передати) до господарського суду, в провадженні якого перебуває справа про банкрутство.

На підставі наведеного, цей спір підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Оскільки предметом спору у справі №520/25356/23 є правомірність стягнення з відповідача заборгованості по відшкодуванню витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, яке збільшує майнові зобов`язання ТОВ "Лозівський ковальсько-механічний завод", з огляду на підстави статті 7 КУзПБ суд вважає за доцільне справу № 520/25356/23 надіслати до Господарського суду Харківської області для розгляду спору в межах справи № 922/2167/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський ковальсько-механічний завод".

При цьому, суд зазначає, що КАС України не встановлено порядку передачі адміністративних справ господарському суду у зв`язку з набранням чинності 21.04.2019 Кодексом України з процедур банкрутства.

Між тим, висновок суду про необхідність передачі справи на розгляд господарському суду ґрунтується на наступному.

Згідно зі статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

У рішенні Європейського суду з прав людини у справіСокуренко і Стригун проти України (заяви № 29458/04 та № 29465/04) від 20 липня 2006 року зазначено, що відповідно до прецедентної практики цього Суду термінвстановленим законому статті 6 Конвенції спрямований на гарантування того,що судова гілка влади у демократичному суспільстві не залежить від органів виконавчої влади, але керується законом, що приймається парламентом (див. рішення у справі Занд проти Австрії (Zand v. Austria), заява № 7360/76). У країнах з кодифікованим правом організація судової системи також не може бути віддана на розсуд судових органів, хоча це не означає, що суди не мають певної свободи для тлумачення відповідного національного законодавства. Фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність. У своїх оцінках Суд дійшов висновку, що не може вважатися судом, встановленим законом, національний суд, який не мав юрисдикції судити деяких заявників, керуючись практикою, що не мала регулювання законом.

Отже, висловлювання судом, встановленим законом зводиться не лише до правової основи самого існування суду, але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність, тобто охоплює всю організаційну структуру судів, включно з питаннями, що належать до юрисдикції певних категорій судів.

Конституційний Суд України у п. 3 мотивувальної частини рішення від 03.10.1997 року №4-зп (справа про набуття чинності Конституцією України) зазначив, що конкретна сфера суспільних відносин не може бути водночас врегульована однопредметними нормативними правовими актами однакової сили, які за змістом суперечать один одному. Звичайною є практика, коли наступний у часі акт містить пряме застереження щодо повного або часткового скасування попереднього. Загальновизнаним є й те, що з прийняттям нового акта, якщо інше не передбачено самим цим актом, автоматично скасовується однопредметний акт, який діяв у часі раніше.

Кодекс України з процедур банкрутства набрав чинності пізніше Кодексу адміністративного судочинства та по новому визначив підсудність справ, в яких стороною є боржник у справі про банкрутство.

Системний аналіз положень Кодексу України з процедур банкрутства дає підстави для висновку, що з моменту порушення стосовно боржника справи про банкрутство він перебуває в особливому правовому режимі, який змінює весь комплекс юридичних правовідносин боржника, і спеціальні норми Кодексу України з процедур банкрутства мають пріоритет у застосуванні при розгляді справ про банкрутство щодо інших законодавчих актів України.

Норми Кодексу України з процедур банкрутства передбачають концентрацію всіх спорів у межах справи про банкрутство задля судового контролю у даному провадженні за діяльністю боржника, залучення всього майна боржника до ліквідаційної маси та проведення інших заходів, метою яких є повне або часткове задоволення вимог кредиторів.

Положеннями КАС України не передбачено порядку вчинення суддею процесуальних дій у разі, якщо справа належить до предметної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Відповідно до ч.6 ст.7 КАС України у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Тому для ефективного захисту прав, свобод, інтересів позивача наявні підстави застосувати за аналогією закону п.3 ч.1 ст.29 КАС України, яка передбачає, що суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо після відкриття провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Згідно з ч.8 ст.29 КАС України, передача адміністративної справи з одного суду до іншого на підставі відповідної ухвали, яка підлягає оскарженню, здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

На підставі ч.6 ст.29 КАС України питання про передачу адміністративної справи, крім випадку, визначеного пунктами 4 - 6 ч.1 цієї статті, суд вирішує ухвалою. Ухвалу про передачу адміністративної справи з одного адміністративного суду до іншого може бути оскаржено

Керуючись ст.ст.19, 27, 29, 30, 248, 256, 295 КАС України, суд, -

У Х В А Л И В:

Адміністративну справу №520/25356/23 за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський ковальсько-механічний завод" про стягнення заборгованості передати на розгляд до Господарського суду Харківської області на розгляді якого перебуває справа №922/2167/23 про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Лозівський ковальсько-механічний завод".

Роз`яснити учасникам справи, що передача справи з одного суду до іншого здійснюється не пізніше наступного дня після закінчення строку на оскарження такої ухвали, а в разі подання апеляційної скарги - після залишення її без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.М.Тітов