Справа № 400/8392/23
Суддя: Величко А.В.
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2023 р. № 400/8392/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Величка А.В., розглянув у порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 ,
до відповідача:Головного управління Національної поліції в Миколаївській області, вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001,
про:визнання відмови протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:

До Миколаївського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 (надалі позивач) до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (надалі відповідач) про:

- визнання протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Миколаївській області у зарахуванні пільгової вислуги 02 роки 05 місяців 10 днів майору поліції ОСОБА_1 до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції;

- визнання протиправною відмову (ігнорування) Головного управління Національної поліції в Миколаївській області у зарахуванні служби у внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України до стажу служби в поліції та зарахувати військову службу у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, у календарному та пільговому обчисленні, що загалом (з урахуванням календарної) становить 2 роки, 2 місяці, 11 днів майору поліції ОСОБА_1 до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції;

- зобов`язання Головного управління Національної поліції в Миколаївській області здійснити перерахунок та зарахувати майору поліції ОСОБА_1 відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди: з 28.11.2003 по 16.05.2005 у загальній кількості 02 роки, 02 місяці, 11 днів, в календарному та пільговому обчисленні; з 01.09.2005 по 01.04.2006 та з 01.04.2006 по 01.01.2013 у загальній кількості (без урахування календарної) 02 роки, 05 місяців, 10 днів в пільговому обчисленні.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що згідно з положеннями Порядку № 393 ОСОБА_1 має право на зарахування до вислуги років для призначення пенсії в пільговому обчисленні періодів з 28.11.2003 по 16.05.2005, з 01.09.2005 по 01.04.2006 та з 01.04.2006 по 01.01.2013 за час проходження служби. Крім цього, станом на дату отримання довідки від 31.05.2023 року календарна вислуга років позивача становить 17 років 08 місяців 28 днів. Позивач звернувся до ГУНП в Миколаївській області з рапортом про зарахування до його календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні. Листом від 27.06.2023 року відповідач відмовив позивачу у зарахуванні пільгової вислуги. Відмова мотивована тим, що обчислення вислуги у пільговому обчисленні можливе лише при призначенні пенсії за наявності необхідної календарної вислуги років. Тобто, як вказує позивач, ГУ НП розмежовує поняття «календарна вислуга років» та «пільгова вислуга років», з чим позивач не погоджується, що у свою чергу і стало підставою для звернення позивача до суду з відповідним позовом.

Ухвалою від 11.07.2023 року Миколаївський окружний адміністративний суд відкрив провадження у справі № 400/8392/23 та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) відповідно до ст. 262 КАС України.

До канцелярії Миколаївського окружного адміністративного суду від Головного управління Національної поліції в Миколаївській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Заперечуючи проти позову, відповідач послався на те, що відповідно до п. «а» ч.1 ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж», «з» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби: з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше. До календарної вислуги років зараховується також період, зазначений у частині другій статті 17 цього Закону. Законодавець у ст. 17 Закону №2262 використовує формулювання: види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років «для призначення пенсії». Однак саме календарна вислуга років є визначальною для набуття права на призначення такої пенсії. Позивач такої вислуги у мінімально-визначеному законодавством розмірі не має, а тому права на призначення пенсії за вислугу років не здобув.

Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.

ОСОБА_1 з 01.09.2005 року по 06.11.2015 року проходив службу в органах внутрішніх справ (міліції), а з 07.11.2015 року по теперішній час проходить службу Національній поліції України, а саме:

- 01.09.2005 - 01.04.2006 -міліціонер 2-ї роти окремого батальйону патрульно-постової

служби міліції ММУ УМВС України в Миколаївській області;

- 01.04.2006 - 01.01.2013 - інспектор патрульної служби 2-ї роти батальйону патрульної служби ММУ УМВС України в Миколаївській області;

- 01.01.2013 - 18.02.2013 - помічник слідчого слідчого відділення Ленінського районного відділу Миколаївського міського управління УМВС України в Миколаївській області;

- 18.02.2013 - 22.06.2015 - слідчий слідчого відділення Ленінського районного відділу Миколаївського міського управління УМВС України в Миколаївській області;

- 01.07.2015 - 06.11.2015 - старший слідчий відділення розслідування злочинів по лінії карного розшуку слідчого відділення Ленінського районного відділу Миколаївського міського управління УМВС України в Миколаївській області;

- 07.11.2015 - 11.04.2016 - старший слідчий Ленінського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області;

- 11.04.2016 - 01.07.2016 - слідчий Ленінського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області;

- 01.07.2016 - 17.11.2016 - старший слідчий відділення розслідування злочинів, скоєних проти життя та здоров`я особи слідчого відділу Інгульського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області;

- 17.11.2016 - 22.07.2020 - заступник начальника слідчого відділу Інгульського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області;

- 22.07.2020 - 03.02.2021 - заступник начальника слідчого відділення Інгульського відділу поліції ГУНП в Миколаївській області;

- 03.02.2021 - 09.08.2021 - заступник начальника слідчого відділення Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області;

- 09.08.2021 - 01.09.2021 - начальник відділення розслідування злочинів загальнокримінальної спрямованості слідчого відділу Миколаївського районного управління поліції ГУНП в Миколаївській області;

- 01.09.2021 - 24.04.2023 - інспектор відділу службових розслідувань управління головної інспекції ГУНП в Миколаївській області;

- 24.04.2023 - дотепер заступник начальника відділу правового забезпечення ГУНП в Миколаївській області.

Окрім того, позивач проходив військову службу у внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України у період з 28.11.2003 по 16.05.2005, зокрема: 28.11.2003 призваний на службу (направлений до військової частини НОМЕР_1 ); 30.11-2003 23.12.2003 стрілець (військова частина НОМЕР_1 ); 23.12.2003 09.04.2004 стрілець курсант (військова частина НОМЕР_2 ); 09.04.2004 30.04.2004 стрілець, старший стрілець (військова частина НОМЕР_1 ); 30.04.2004 25.06.2004 старший стрілець (військова частина НОМЕР_3 ); 25.06.2004 16.05.2005 командир відділення (військова частина НОМЕР_1 ).

22.06.2023 року позивач звернувся до начальника ГУ НП в Миколаївській області з рапортом про зарахування до його календарної вислуги років, що дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, яка становить 02 роки 05 місяців 10 днів посилаючись на пункт 3 Порядку обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їх сімей, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 та період моєї службу в армії, що становить 1 рік 5 місяців та 18 днів.

Листом від 27.06.2023 року за вих. №3192/05/14-2023 позивачу надано відповідь, у якій роз`яснено, що згідно до Постанови № 393 пільгова вислуга не зараховується до вислуги років для призначення пенсії. Також, у вказаній відповіді було проігноровано вимогу позивача щодо зарахування до його календарної вислуги років період проходження служби в армії, а саме військової служби у внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України, яку ОСОБА_1 проходив в період з 28.11.2003 по 16.05.2005, що становить 1 рік 5 місяців та 18 днів.

Не погодившись з такими діями Головного управління НП в Миколаївській області, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.

Вирішуючи даний публічно-правовий спір, що виник між сторонами, суд виходить з наступного.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно із статтею 46 Конституції України, громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних приватних закладів для догляду непрацездатними.

Правовідносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі, та деяких інших осіб, врегульовані Законом України від 09.04.1992 року №2262-ХІІ "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (надалі - Закон №2262-ХІІ).

Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 року № 580-VIII (надалі - Закон № 580-VIII) визначає правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України.

Відповідно до частин першої, другої статті 59 Закону № 580-VIII, служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень. Час проходження служби в поліції зараховується до страхового стажу, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Приписи статті 78 Закону № 580-VIII передбачають, що стаж служби в поліції дає право на встановлення поліцейському надбавки за вислугу років, надання додаткової оплачуваної відпустки.

Частина друга статті 78 Закону № 580-VIII визначає, що до стажу служби в поліції зараховуються:

1) служба в поліції на посадах, що заміщуються поліцейськими, з дня призначення на відповідну посаду;

2) військова служба в Збройних Силах України, Державній прикордонній службі України, Національній гвардії України, Управлінні державної охорони, Цивільній обороні України, внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України та інших військових формуваннях, утворених відповідно до закону, Службі безпеки України, Службі зовнішньої розвідки, Державній спеціальній службі транспорту;

3) служба в органах внутрішніх справ України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду;

4) час роботи у Верховній Раді України, місцевих радах, центральних і місцевих органах виконавчої влади із залишенням на військовій службі, на службі в органах внутрішніх справ України або на службі в поліції;

5) час роботи в органах прокуратури і суді осіб, які працювали на посадах суддів, прокурорів, слідчих, а також служба у Службі судової охорони;

6) дійсна військова служба в Радянській Армії та Військово-Морському Флоті, прикордонних, внутрішніх, залізничних військах, в органах державної безпеки та інших військових формуваннях колишнього СРСР, а також служба в органах внутрішніх справ колишнього СРСР.

Статтею 12 ч. 1 п. "а" Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, передбачено, що пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д", "ж" статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2020 року або після цієї дати і на день звільнення мають вислугу 25 календарних років і більше.

Згідно пунктів "а"-"в" ст. 17 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби і військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах "б"-"д" статті 1-2 цього Закону, які мають право на пенсію за цим Законом, до вислуги років для призначення пенсії зараховуються: військова служба; служба в органах внутрішніх справ, поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції, Державній кримінально-виконавчій службі України на посадах начальницького і рядового складу з дня призначення на відповідну посаду; час роботи в органах державної влади, органах місцевого самоврядування або сформованих ними органах, на підприємствах, в установах, організаціях і у вищих навчальних закладах із залишенням на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, Національній поліції, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України.

За змістом ст. 17-1 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

На виконання зазначених вимог затверджено постанову Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 р. № 393 "Про Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей".

У постанові від 03.03.2021 р. у справі № 805/3923/18-а Верховний Суд дійшов висновку: "... основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-XII. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку...".

У справі № 480/4241/18 Верховний Суд дійшов висновку про те, що передбачена постановою Кабінету Міністрів України "Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей" від 17 липня 1992 р. № 393 можливість пільгового зарахування окремих видів служби спрямована на реалізацію Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" і положенням цього закону не суперечить.

В цій же справі Верховний Суд зробив наступні правові висновки:

"2. Для призначення пенсій за вислугу років за Законом України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" календарна вислуга років може бути зарахована на пільгових умовах відповідно до Порядку № 393.

З метою забезпечення єдності та сталості судової практики Верховний Суд в складі Судової палати Касаційного адміністративного суду відступає від висновків щодо застосування норм права у постановах Верховного Суду від 22.11.2018 р. у справі № 161/4876/17, від 15.08.2019 р. у справі 281/459/17, від 27.03.2020 р. у справі № 569/727/17 та інших, у яких Верховний Суд дійшов висновку про неможливість пільгового обчислення вислуги років та невідповідності в цій частині Порядку № 393 Закону №2262-ХІІ".

В подальшому, зазначений правовий висновок був відображений у постановах Верховного Суду від 13.05.2021 року у справі № 140/1753/19, від 04.06.2021 року у справі № 755/2575/17, від 04.06.2021 року у справі № 761/8515/17, від 08.06.2021 року у справі № 360/3326/18, від 04.08.2021 року у справі № 360/3121/18, від 07.09.2021 року у справі № 761/28991/17, від 08.08.2021 року у справі № 320/4635/20, від 20.10.2021 року у справі № 200/1882/20-а, від 01.11.2021 року у справі № 620/1837/20, та інших.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 6 ст.1 3 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Таким чином, відповідач безпідставно відмовив позивачу у перерахунку та зарахуванні позивачу до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, чим порушив його права та законні інтереси.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 6 ст.13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до основних засад адміністративного судочинства, вимог законодавства України, що регулює спірні правовідносини, суд вважає, що позивач навів законні й обґрунтовані підстави для зарахування пільгової вислуги років майору поліції ОСОБА_1 до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції, а тому наявні правові підстави для задоволення позову.

Відповідно до ч.1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Керуючись статтями 2, 9, 72, 76, 77, 78, 80, 120, 139, 241-246, 255, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) до Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 10108735) про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити.

2. Визнати протиправною відмову Головного управління Національної поліції в Миколаївській області у зарахуванні пільгової вислуги 02 роки 05 місяців 10 днів майору поліції ОСОБА_1 до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції.

3. Визнати протиправною відмову (ігнорування) Головного управління Національної поліції в Миколаївській області у зарахуванні служби у внутрішніх військах Міністерства внутрішніх справ України до стажу служби в поліції та зарахувати військову службу у військових частинах і підрозділах внутрішніх військ Міністерства внутрішніх справ, у календарному та пільговому обчисленні, що загалом (з урахуванням календарної) становить 2 роки, 2 місяці, 11 днів майору поліції ОСОБА_1 до його календарної вислуги років та до стажу служби в поліції.

3. Зобов`язати Головне управління Національної поліції в Миколаївській області здійснити перерахунок та зарахувати майору поліції ОСОБА_1 відповідно до статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» та пункту 3 постанови Кабінету Міністрів України від 17.07.1992 № 393 «Про порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, поліцейським та членам їхніх сімей» до календарної вислуги років, яка дає право на призначення пенсії, вислугу в пільговому обчисленні, сформовану за періоди: з 28.11.2003 по 16.05.2005 у загальній кількості 02 роки, 02 місяці, 11 днів, в календарному та пільговому обчисленні; з 01.09.2005 по 01.04.2006 та з 01.04.2006 по 01.01.2013 у загальній кількості (без урахування календарної) 02 роки, 05 місяців, 10 днів в пільговому обчисленні.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Національної поліції в Миколаївській області (вул. Декабристів, 5, м. Миколаїв, 54001, ідентифікаційний код 10108735) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 ) судові витрати в розмірі 1073,60 гривень.

5. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя А.В. Величко