Справа № 334/4378/23
Суддя: Ісаков Д. О.
Дата ухвалення: 2023-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Дата документу 02.11.2023
Справа № 334/4378/23
Провадження № 2-адр/334/3/23
02 листопада 2023 року Ленінський районний суд міста Запоріжжя
у складі: головуючого - судді Ісакова Д.О.,
за участі секретаря - Прийменко А.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Запоріжжі заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Вишнякова Дмитра Олександровича про ухвалення додаткового рішення,
Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя № 334/4378/23 від 11 вересня 2023 позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, інспектора капрала поліції 1 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Черкаській області Яковенка Олега Сергійовича задоволені, визнано протиправною та скасовано постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серія ЕАС №7065969 від 28.05.2023 відносно ОСОБА_1 за частиною 1 статті 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі закрити. Також, стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 536,80 гривень.

26 жовтня 2023 року адвокат Вишняков Д.О., який представляв інтереси ОСОБА_1 , надійшла до суду заява про ухвалення додаткового рішення по справі, оскільки не вирішено питання судових витрат на професійну правничу допомогу. Просив провести судове засідання з приводу слухання заяви у судовому засіданні без участі сторони позивача.

Сторони в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду заяви повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до наступних висновків.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС Українипри задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Згідно з частиною 7 статті 139 КАС Українирозмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до ч.1 ст.121 КАС України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

В обґрунтування клопотання про поновлення процесуального строку на подачу таких доказів адвокат посилається на те, що справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, рішення він отримав 09.11.2022 року.

Вирішуючи вказане клопотання суд бере до уваги, що справа розглядалась за правилами спрощеного провадження без виклику сторін по справі.

У позовній заяві зазначалося про попередній розмір витрат на професійну правничу допомогу у сумі 8000,00 гривень, яка складається з витрат на складання позовної заяви 4000,00 гривень, складання відповіді на відзив 2000,00 гривень, участь у судовому засіданні - 2000,00 гривень.

Представник позивача у поданій заяві від 11.09.2023 рокузазначив, що заява щодо стягнення з відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу та відповідні докази будуть ним подані відповідно до норм КАС України.

Водночас судове рішення від 11.09.2023 року позивач не отримував, адвокат подав заяву про ухвалення додаткового рішення разом із доказами, якими він обґрунтовує розмір витрат на правничу допомогу.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.252 Кодексу адміністративного судочинства України (КАСУ) суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може розглянути питання ухвалення додаткового судового рішення в судовому засіданні з повідомленням учасників справи (ч.3 ст.252 КАСУ).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 132 КАС Українисудові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Статтею 59 Конституції Українизакріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. 2ст. 16 КАС Українипредставництво в суді, як вид правничої допомоги, здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Правові засади організації і діяльності адвокатури та здійснення адвокатської діяльності в Україні визначеноЗаконом України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року № 5076-VI (далі Закон № 5076-VI).

Згідно з положеннями ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності є, зокрема, надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом.

Частинами 2 та 3 ст. 134 КАС Українипередбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно ізст. 30 Закону № 5076-VI гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Відповідно до ч. 4 ст. 134 КАС Українидля визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 5 ст. 134 КАС Українирозмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6ст. 134 КАС України).

Водночас в силу вимог ч. 7 ст. 134 КАС Україниобов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 7, 9 ст. 139 КАС Українирозмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.

Системний аналіз вказаних законодавчих положень дозволяє суду дійти висновку, що стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень підлягають компенсації документально підтверджені судові витрати, до складу яких входять, у тому числі, витрати пов`язані з оплатою правової допомоги. Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі: сторона, яка бажає компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона має право подати заперечення щодо не співмірності розміру таких витрат. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги та інші документи, що свідчать про витрати сторони, пов`язані із наданням правової допомоги.

При цьому покладення обов`язку довести неспівмірність витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, не можуть нівелювати положеньстатті 139 КАС Українищодо обставин, які враховує суд при вирішенні питання про розподіл судових, зокрема обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат.

Згідно частини 9 статті 139 КАС України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:

1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;

2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;

3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;

4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз наведених положень законодавства, дає підстави суду для висновку, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Крім цього, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на правничу допомогу, суди досліджують на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченого адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціни позову та (або) значенню справи.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду від 17.09.2019 у справі №810/3806/18, від 10.12.2019 у справі № 10.12.2019.

Суд звертає увагу на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені, договором на правову допомогу, актами приймання - передачі наданих послуг, платіжними документи про оплату таких послуг та розрахунком таких витрат.

Відповідно до ч.1 ст. 90 КАС Українисуд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

На підтвердження понесеного позивачем розміру витрат на послуги адвоката надано копію договору про надання правової допомоги від 11.08.2023 року, укладеного між адвокатом Вишнковим Д.О. та Стрижак Г.В., відповідно до п. 3.1 якого сторони визначили, що за правову допомогу, передбачену в п.п. 1.2 договору замовник сплачує винагороду у наступному розмірі складання позовної заяви та заяв по суті спору 4000,00 грн., представництво інтересів у судових засіданнях 2000,00 грн./судодень. За результатами надання правничої допомоги складається акт, у якому вказується обсяг наданої допомоги та загальна сума винагороди.

Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 23.10.2023 до договору про надання правової допомоги від 11.08.2022 року, згідно якого характер правової допомоги підготовка та подання до суду позовної заяви, вартість 4000,00 гривень.

На підтвердження здійснення відповідних витрат представником позивача надано складену ним довідку про отримання грошових коштів за цим договором у сумі 4000,00 гривень.

Згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 16.04.2020 (справа №727/4597/19), відповідно до положеньстатті 14 ПК Україниадвокати здійснюють незалежну професійну діяльність. У свою чергу,Закон України від 05 липня 2012 року №5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"не наводить форму та вимоги до документа, що підтверджує оплату гонорару (винагороди) адвокату.Закон України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" від 06.07.1995 №265/95-ВР, Положення про форму та зміст розрахункових документів затверджененаказом Міністерства фінансів України від 21.01.2016 №13, а також Положення про ведення касових операцій у національній валюті в Україні, затвердженеПостановою Правління Національного банку України від 29.12.2017 №148, не визначають порядок здійснення розрахунків адвокатом зі своїм клієнтом за готівку, оскільки не поширюються на осіб, що здійснюють незалежну професійну діяльність.

Тобто, аналіз спеціального законодавства щодо діяльності адвоката дає підстави для висновку, що законодавством України не встановлено відповідних вимог до розрахункового документа який повинен надати адвокат при сплаті клієнтом послуг, а також не встановлено форму такого документа.

Разом з цим,статтею 134 КАС Українине визначено конкретної форми документу, що надається до суду для підтвердження здійснення оплати витрат на оплату послуг адвоката.

З урахуванням наведеного Верховний Суд вказав, що адвокат може видати клієнту на його вимогу складений в довільній формі документ (квитанція, довідка, тощо) який буде підтверджувати факт отримання коштів від клієнта.

Зважаючи на викладене, суд вважає, що довідка про отримання грошових коштів від 10.11.2022 року, видана адвокатом Вишняковим Д.О. є належним доказом щодо здійснення позивачем оплати витрат на оплату послуг адвоката.

Вирішуючи питання про стягнення понесених витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з того, що компенсація таких витрат здійснюється у випадку доведення здійснення витрат пов`язаних з розглядом саме цієї справи та враховуючи принцип співмірності здійснених витрат.

У частині шостійстатті 134 КАС Українивстановлено, що у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд враховує те, що при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, слід керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Суд також зазначає, що Касаційний адміністративний суд у складі Верховного Суду за результатами розгляду справи №200/14113/18-а ухвалив постанову від 26.06.2019, в якій сформував правову позицію, згідно з якою, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої було ухвалено рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенством права, встановить, що розмір витрат, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору.

Вказаний висновок Верховного Суду у відповідності до приписів частини п`ятоїстатті 242 КАС Українита частини шостої статті 13 Закону УкраїниПро судоустрій і статус суддівсуд враховує під час вирішення такого питання.

У постанові Верховного Суду від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц міститься висновок про те, що розглядаючи питання стягнення витрат на правничу допомогу адвоката, суд має право самостійно визначати розмір таких витрат, виходячи з критерію розумної необхідності та співмірності, враховуючи характер виконуваної адвокатом роботи/послуг, складність виконуваної роботи / послуг, їх значимості, складності категорії справи тощо.

При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставіст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод1950 року, зокрема, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268).

Вказаний правовий висновок викладено в постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №755/9215/15-ц.

У постанові Верховного суду від 04.02.2020 у справі №280/1765/19, адміністративне провадження №К/9901/607/20) міститься правовий висновок про те, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, повинен бути співрозмірним з ціною позову, тобто не має бути явно завищеним порівняно з ціною позову. Також судом мають бути враховані критерії об`єктивного визначення розміру суми послуг адвоката. У зв`язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи.

У постанові Верховного Суду від 15.04.2021 у справі № 160/6899/20 містяться правові висновки: «Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та її адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо».

Враховуючи незначну складність категорії справи, у якій складалась позовна заява, виходячи з усталеної правової позиції у таких справах, суд вважає, що заявлені до стягнення витрати за підготовку і подання такого адміністративного позовуне відповідають критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), співмірності послуги категоріям складності справи, ціни позову та її значення.

Враховуючи вищенаведене, оцінивши складність та обсяг виконаних адвокатом робіт, приймаючи до уваги предмет спорута значення справи для сторони, а також приймаючи до уваги наведені заперечення сторони відповідача щодо розміру заявлених до відшкодування витрат на правничу допомогу, суд вважає, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу є неспівмірними зі складністю даної справи, явно завищеним порівняно з ціною позову і завищеним щодо іншої сторони спору, а тому з урахуванням конкретних обставин цієї справи вважає за необхідне обмежити розмір витрат за складання позовної заяви, які підлягають компенсації, до 2000,00 гривень, з огляду на розумну необхідність таких судових витрат для даної справи.

Керуючись статтями: 132, 134, 139, 242, 252 КАС України,

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Вишнякова Дмитра Олександровича про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.

Ухвалити додаткове рішення у адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, інспектора капрала поліції 1 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Черкаській області Яковенка Олега Сергійовича.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 понесені ним судові витрати на правничу (правову) допомогу у розмірі 2000,00 гривень.

Додаткове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, у разі якщо її не було подано. У разі подання апеляційної скарги додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного перегляду справи.

Додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня його складання.

Інформація про учасників справи відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 246 КАС України.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1

Відповідач: Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції, , адреса: м. Черкаси, вулиця Лесі Українки, буд. 21.

Відповідач: інспектор капрал поліції 1 батальйону 6 роти Управління патрульної поліції в Черкаській області Яковенко Олег Сергійович, адреса: м. Черкаси, вулиця Лесі Українки, буд. 21.

Суддя Ісаков Д.О.