Справа № 200/5296/23
Суддя: Молочна І.С.
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Донецький окружний адміністративний суд
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2023 року Справа№200/5296/23

Донецький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Молочної І. С., розглянувши в порядку спрощеного провадження (в письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом адвоката Звонарьова Валентина Вадимовича в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

встановив:

22 вересня 2023 року адвокат Звонарьов Валентин Вадимович в інтересах ОСОБА_1 , позивача, звернувся з позовом до Донецького окружного адміністративного суду з вимогами до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області:

- визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, що полягає у не зарахуванні під час розгляду заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 20 лютого 2022 року ОСОБА_1 до загального стажу періоду навчання у професійно-технічному училищі, а також періоду роботи на підприємстві ПРАТ «МК «Азовсталь» з 05 липня 1991 року по 31 серпня 1999 року (8 років 1 місяць 27 днів);

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 20 лютого 2022 року із зарахуванням до загального стажу періоду навчання у професійно-технічному училищі, а також періоду роботи на підприємстві ПРАТ «МК «Азовсталь» з 05 липня 1991 року по 31 серпня 1999 року (8 років 1 місяць 27 днів).

Ухвалою Донецького окружного адміністративного суду від 25 вересня 2023 року відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін та витребувано встановлені судом докази по справі.

29 вересня 2023 року відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, надав до суду докази по справі.

29 вересня 2023 року судом долучено до матеріалів справи докази, надані відповідачем.

12 жовтня 2023 року відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, надав до суду засобами електронного зв`язку через підсистему «Електронний суд» відзив на позовну заяву та докази по справі.

12 жовтня 2023 року суд долучив до матеріалів справи відзив на позовну заяву та докази по справі, надані відповідачем.

Ухвалою суду від 16 жовтня 2023 року у відповідача витребувано докази по справі.

20 жовтня 2023 року суд повторно витребував докази у відповідача.

20 жовтня 2023 року відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, надав до суду докази по справі.

23 жовтня 2023 року суд долучив до матеріалів справи докази по справі, надані відповідачем.

30 жовтня 2023 року суд витребував у позивача визначені судом докази по справі.

31 жовтня 2023 року представник позивача надав до суду докази по справі.

31 жовтня 2023 року долучено до матеріалів справи докази, надані представником позивача.

Інших клопотань від сторін до суду не надходило.

За правилами пункту 2 частини першої статті 263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Згідно з нормами частини третьої статті 263 КАС України у справах, визначених частиною першою цієї статті, заявами по суті справи є позов та відзив.

Відповідно до частини п`ятої статті 250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Відтак, відсутні перешкоди для розгляду справи по суті.

Так, позивач в обґрунтування позовних вимог зазначає, що адвокатом позивача на адресу відповідача направлено адвокатський запит №22 від 14 травня 2023 року, в якому просив повідомити про стан виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 02 травня 2023 року у справі №200/4353/22. Так, з наданих відповідачем 30 травня 2023 року документів вбачалось, що рішенням №24 від 24 травня 2023 року позивачу призначено пенсію за віком за рішенням суду з 27 січня 2022 року на підставі Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Наприкінці серпня 2023 року позивачем отримано пенсію за серпень поточного року та заборгованість за попередній період. Разом із цим, на думку позивача, під час розрахунку розміру пенсії відповідачем на виконання рішення суду враховано не всі періоди стажу позивача, що призвело до ухвалення рішення про призначення пенсії у розмірі, що є нижчим за необхідний.

Позивач вважає таку бездіяльність протиправною та такою, що порушує його конституційні права. Просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В установлений судом строк відповідач подав відзив на адміністративний позов, за змістом якого заперечив проти задоволення заявлених вимог в повному обсязі.

Свою позицію відповідач вмотивовував тим, що на зобов`язання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 січня 2023 року по справі №200/4353/22, яке набрало законної сили 16.05.2023, розглянуто заяву позивача від 20 лютого 2022 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах згідно статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». За результатами виконання рішення суду від 12 січня 2023 року по справі №200/4353/22 страховий стаж позивача становить 31 рік 03 місяці 22 дні, у тому числі пільговий стаж роботи за Списком №1 - 09 років 08 місяців 19 днів та прийнято рішення про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1 відповідно до статті 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 27 січня 2022 року. Разом із цим, відповідач зазначив, що до страхового стажу позивача не зараховано період навчання, період роботи на підприємстві ПРАТ «МК «Азовсталь» з 05 липня 1991 року по 31 серпня 1999 року, оскільки в ЕПС 424 не відображаються скановані копії долучених документів, а саме: диплом про навчання та трудова книжка. Відповідач звертає увагу суду, що заявниця/представник були повідомлені про необхідність долучення копій зазначених документів, але проігнорували дану обставину.

Відповідач вважає, що рішення суду від 12 січня 2023 року по справі №200/4353/22 виконано в повному обсязі в межах функціональних повноважень і діючого законодавства. Крім того, відповідач наголошує, що ним вжиті всі заходи щодо надання кваліфікованого роз`яснення позивачу та її представнику, щодо порядку дій в їх ситуації. Протиправності в діях Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області не має, підстав розглядати заяву без доданих документів з зарахуванням до пільгового стажу періодів не має.

Суд, розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне.

Позивач, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянина України № НОМЕР_1 .

Позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Донецькій області, що підтверджується матеріалами справи.

Позивач є одержувачем пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 27 січня 2022 року, що підтверджується матеріалами справи та не оскаржується сторонами.

20 лютого 2022 року ОСОБА_1 через вебпортал Пенсійного фонду України звернулась із заявою №2395 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

До заяви було додано скан-копії документів: паспорт громадянина України; довідка про присвоєння ідентифікаційного номера; трудова книжка; свідоцтво про народження; свідоцтво про народження дитини; довідка про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 року; свідоцтво про шлюб; свідоцтво про розірвання шлюбу; диплом про навчання; довідка про зміну назви підприємства ПАТ «МК «Азовсталь»; довідки, що підтверджують виконання робіт, які дають право виходу на пенсію на пільгових умовах; витяг з Державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання; довідка про пільговий стаж; довідка про відкритий рахунок в банку; витяг з реєстру страхувальників.

20 червня 2022 року позивач звернулась через вебпортал Пенсійного фонду України щодо стану розгляду її заяви про призначення пенсії.

Листом від 19 липня 2022 року за вих.№16721-16524/Н-03/8-2800/22 Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області повідомило позивача про те, що за інформацією Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області 20.02.2022 позивач зверталась із заявою про призначення пенсії. 24.02.2022 в Україні було введено воєнний стан.

У зв`язку із введенням в Україні воєнного стану для мінімізації ризиків щодо розголошення інформації (персональних даних) пенсіонера, доступ до електронних пенсійних справ було обмежено.

21 серпня 2022 року представником позивача на адресу відповідача направлено адвокатський запит за вих.№14 щодо розгляду заяви ОСОБА_1 від 20 лютого 2022 року про призначення пенсії.

Листом від 24 серпня 2022 року за вих.№0500-1502-8/51512 відповідачем надано відповідь на адвокатський запит, в якому зазначено, що заява ОСОБА_1 від від 20 лютого 2022 року №2395 знаходиться в статусі «Відкладено у зв`язку з воєнними (бойовими) діями», оскільки не відображаються скановані копії долучених документів.

Зв`язатися з ОСОБА_1 не було можливості, оскільки заявниця не вказала номер телефону при заповненні заяви про призначення пенсії.

Для визначення права на призначення пенсії за віком та винесення органом, що призначає пенсію, відповідного рішення ОСОБА_1 необхідно повторно долучити до заяви від 20 лютого 2022 року №2395 скановані копії документів, перелік яких визначено п.2.1 Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1, попередньо отримавши консультацію щодо порядку долучення сканованих копій документів до за телефоном "Гарячої лінії" Головного управління (додаткові контакти: , , ).

Враховуючи зазначене, ОСОБА_1 звернулась з адміністративним позовом до Донецького окружного адміністративного суду.

Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 січня 2023 року по справі №200/4353/22, яке набрало законної сили 05 травня 2023 року, позов ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (код ЄДРПОУ: 1386610, місцезнаходження: площа Соборна, буд.3, м. Слов`янськ, Донецька область) про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено повністю.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області, що полягає у не розгляді та не винесенні рішення за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 20 лютого 2022 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 20 лютого 2022 року та прийняти відповідне рішення за результатами такого розгляду.

В зазначеному рішенні судом встановлено, зокрема, що ОСОБА_1 20 лютого 2022 року звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії та до заяви про призначення пенсії надані всі документи, що підтверджують таке право. Відповідачем прийняті всі документи до розгляду та внесені до електронної пенсійної справи.

Відповідно до частини четвертої статті 78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Встановлені рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 січня 2023 року по справі №200/4353/22, яке набрало законної сили 05 травня 2023 року, обставини, не потребують доказування.

14 травня 2023 року представник позивача звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області із адвокатським запитом вих.№22, в якому, зокрема, просив:

«1. Повідомити про стан виконання постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 02 травня 2023 року у справі №200/4353/22.

2. На підтвердження надати засвідчену належним чином копію рішення про призначення пенсії громадянці України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

3. Відповідь направити на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_2 ».

19 травня 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом вих.№0500-0202-8/42186 повідомило, що відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» розглянуло запит щодо надання правової допомоги ОСОБА_1 . За результатами розгляду повідомило наступне.

«Рішенням Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/4353/22 від 12 січня 2023 року (далі - Рішення) зобов`язано Головне управління розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 20 лютого 2022 року та прийняти відповідне рішення за результатами такого розгляду…

…Головним управлінням 19.01.2023 була надіслана апеляційна скарга №0500-0907-7/6949 на Рішення.

16.05.2023 до Головного управління надійшла постанова Першого апеляційного адміністративного суду від 02.05.2023 у справі №200/4343/22 (далі - Постанова), якою апеляційну скаргу №0500-0907-7/6949 залишено без задоволення. Рішення залишити без змін.

На даний момент постанова знаходиться на відпрацюванні. Про результати відпрацювання постанови буде проінформовано окремим листом.»

Відповідно до протокольного рішення №24 від 24 травня 2023 року про призначення пенсії ОСОБА_1 призначено пенсію за віком з 27 січня 2022 року довічно. Страховий стаж склав 31 рік 03 місяці 22 дні, у тому числі пільговий стаж роботи за Списком №1 - 09 років 08 місяців 19 днів.

30 травня 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом вих.№6465/02-16 в доповнення до листа від 19 травня 2023 року №0500-0202-8/42186 повідомило наступне.

«На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/4353/22 від 12 січня 2023 року (далі - Рішення), яке набрало законної сили 02 травня 2023 року, ОСОБА_1 призначено пенсію за віком відповідно до покладених зобов`язань з 27 січня 2022 року.

Виплата поточної пенсії у розмірі 6937,33 грн. запланована на виплатний період червня 2023 року разом з боргом на виконання Рішення за період з 27 січня 2022 року по 31 травня 2023 року у сумі 110800,08 грн. Протокол про призначення пенсії за віком та протокол про проведений перерахунок пенсії з 01 березня 2023 року додаються (додаток 1, додаток 2 відповідно).

Додатки: 1. Протокол про призначення, всього на 2 арк. в 1 прим.

2. Протокол про перерахунок з 01.03.2023, всього на 2 арк. в 1 прим.».

30 травня 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом вих.№0500-0202-8/46123 повідомило, що відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» розглянуло запит щодо надання правової допомоги ОСОБА_1 . За результатами розгляду надало відповідь у зашифрованому вигляді з використанням електронного підпису, оскільки статтею 24 Закону України «Про захист персональних даних» визначено, що володільці, розпорядники персональних даних та треті особи зобов`язані забезпечити захист цих даних від випадкових втрати або знищення, від незаконної обробки, у тому числі незаконного знищення чи доступу до персональних даних. Додаток: Відповідь з додатками, всього на 6 арк. в 1 прим.

07 липня 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом вих.№12805-12897/Н-02/8-0500/23 щодо звернень позивача від 28.06.2023 №ВЕБ-05001-Ф-С-23-144735 та №ВЕБ-05001-Ф-С-23-144952, які розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області відповідно до Закону України від 02.10.1996 №393/96 «Про звернення громадян», повідомило наступне.

«На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду у справі №200/4353/22 від 12 січня 2023 року, яке набрало законної сили 02 травня 2023 року, Вам призначено пенсію за віком відповідно до Закону України від 09 липня 2003 року №1058-

IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058) з 27 січня 2022 року.

Згідно зі статтею 47 Закону №1058 пенсія виплачується щомісяця, у строк не пізніше 25 числа місяця, за який виплачується пенсія, виключно в грошовій формі за зазначеним у заяві фактичним місцем проживання пенсіонера у межах України, незалежно від задекларованого або зареєстрованого місця проживання пенсіонера, організаціями, що здійснюють виплату і доставку пенсій, або через установи банків у порядку, передбаченому Кабінетом Міністрів України.

Виплата Вашої пенсії здійснюється щомісяця відповідно до вимог статті 47 Закону №1058 (дата виплати 24 число).

За матеріалами електронної пенсійної справи виплата пенсії проводиться на банківський рахунок НОМЕР_3 , відкритий в АТ «ПУМБ». Дані реквізити співпадають із вказаними у Вашій заяві від 20 лютого 2022 року №2395.

У червні 2023 року на картковий рахунок, відкритий у АТ "ПУМБ" було перераховано пенсію за поточний місяць і борг за період з 27 січня 2022 року по 31 травня 2023 року. 24 червня 2023 року кошти повернуті банком до Пенсійного фонду України.

Для уточнення даних рекомендуємо особисто звернутися до територіального органу Пенсійного фонду України та надати документи: паспорт, облікову картку платника податку та заяву про перерахування пенсії через рахунок у банку.

Згідно з пунктом 1.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25 листопада 2005 року №22-1 заява про виплату пенсії шляхом зарахування на поточний рахунок пенсіонера в банку подається заявником згідно з Порядком виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1990 року № 1596.

Вказаною постановою, зі змінами від 27 березня 2022 року, визначено, що заява про виплату пенсії подається одержувачем особисто до органу Пенсійного фонду України за зазначеним у заяві місцем фактичного проживання одержувача за умови пред`явлення паспорта громадянина України або іншого документа, що посвідчує особу та підтверджує її вік, і визначеного законодавством документа, необхідного для з`ясування місця її проживання, та реєструється в установленому порядку.

Заяву про виплату пенсії через поточний рахунок у банку можна подавати до територіального органу Пенсійного фонду України в електронній формі через вебпортал електронних послуг Пенсійного фонду України за допомогою кваліфікованого електронного підпису.

Можливість формування такої заяви передбачено в особистому електронному кабінеті пенсіонера, зареєстрованого на вебпорталі електронних послуг Пенсійного фонду України, у розділі «Щодо пенсійного забезпечення» - «Внесення змін до пенсійної справи», до якої долучаються скановані копії заяви з банківської установи із зазначеним поточним рахунком, на який перераховуватиметься пенсія, паспорту та довідки про реєстраційний номер облікової картки платника податків.

Для надання заяви про виплату пенсії через банківську установу через вебпортал необхідно:

увійти на вебпортал (https://portal.pfu.gov.ua) за допомогою електронного кваліфікованого підпису;

обрати розділ «Щодо пенсійного забезпечення», «Внесення змін до пенсійної справи», заповнити атрибути заяви (персональні дані, адресні дані, дані документів, що посвідчують особу, контактні дані);

прикріпити скановані копії документів (документ, що посвідчує особу, документ, що підтверджує реєстраційний номер облікової картки платника податків, заява про виплату пенсії або грошової допомоги за формою, наведеною в Додатку 1 Порядку №1596) з урахуванням вимог п.1.1 Порядку №22-1 (скановані копії документів мають відповідати оригіналам документів та бути придатні для сприйняття їх змісту, містити чітке зображення повного складу тексту документа та його реквізитів), натиснувши кнопку «Додати файл»;

сформувати заяву;

підписати заяву кваліфікованим електронним підписом та відправити до органу, що призначає пенсію, натиснувши кнопку «Відправити в ПФУ».

Рішення за результатами розгляду заяви та поданих документів приймається органом, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після надходження заяви відповідно до п. 4.3 Порядку № 22-1.

У разі незгоди з відповіддю органів Пенсійного фонду України Ви маєте право оскаржити їх дії або бездіяльність до вищого органу або у судовому порядку.».

17 липня 2023 року позивач звернулась через вебпортал Пенсійного фонду України із заявою №2395 про зміну виплатних реквізитів.

06 серпня 2023 року Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області листом вих.№14959-14780/Н-02/8-0500/23 щодо звернення позивача №ВЕБ-05001-Ф-С-23-168707 від 25.07.2023, яке зареєстровано за вх.№14780/Н-0500-23 та розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Донецькій області відповідно до Закону України «Про звернення громадян», повідомило наступне.

«В травні 2023 року, враховуючи рішення Донецького окружного адміністративного суду від 12 січня 2023 року по справі №200/4353/22, Вам призначено з 27 січня 2022 року пенсію за віком на пільгових умовах.

Дата виплати пенсії -24 число.

На виплатний період червня та липня 2023 року Головним управлінням на картковий рахунок АТ «ПУМБ» було перераховано Вашу поточну пенсію та борг з 27 січня 2022 року.

Виплата пенсії не здійснена. Від банківської установи надійшла інформація, що кошти не зараховані, у зв`язку з невірно зазначеним рахунком отримувача.

17 липня 2023 року засобами вебпорталу електронних послуг Пенсійного фонду України Ви надали заяву про виплату пенсії та долучили реквізити карткового рахунку АТ «ПУМБ».

Заява опрацьована. На виплатний період серпня 2023 року на зазначений у заяві від 17 липня 2023 року картковий рахунок Вам нарахована поточна пенсія та борг з 27 січня 2022 року.

У разі незгоди з відповіддю органів Пенсійного фонду України Ви маєте право оскаржити їх дії або бездіяльність до вищого органу або у судовому порядку.».

Позивач, не погодившись з такими діями відповідача, звернувся з даним позовом до суду.

Судом встановлено, що відповідно до записів №1-4 копії трудової книжки серії НОМЕР_4 , на ім`я ОСОБА_1 , позивач:

- з 01 вересня 1988 року по 26 червня 1991 року - навчалась в Професійно-технічному училищі №3 м. Маріуполь, Донецької області;

- з 05 липня 1991 року - прийнято в конвертерний цех машиністом крана металургійного виробництва г/п 15/15 ТН №69 на шихтовому дворі 4 розряду в Державний металургійний комбінат «Азовсталь»;

- 01 серпня 1996 року - переведено в конвертерному цеху машиністом крана металургійного виробництва г/п 15/15 ТН №5 на шихтовому дворі 4 розряду в Орендному підприємстві «Металургійний комбінат «Азовсталь»;

- 27 лютого 2012 року - переведено в конвертерному цеху машиністом крана металургійного виробництва 4 розряду, зайнятий на гарячих роботах, кран №47, 48, 49 г/п 46т транспортно-оздоблювального відділення в ПАТ «МК «Азовсталь».

Крім того, судом встановлено, що відповідно до розрахунку страхового стажу форми РС-право зарахуванням до страхового стажу ОСОБА_1 не зараховано періоди з 01 вересня 1988 року по 26 червня 1991 року та з 05 липня 1991 року по 31 серпня 1999 року, що відповідачем не заперечується.

Отже, спірним питанням у справі є правомірність дій органу пенсійного фонду щодо не зарахування, під час розгляду заяви позивача про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 20 лютого 2022 року, до загального стажу періоду навчання у професійно-технічному училищі, а також періоду роботи на підприємстві ПрАТ «МК «Азовсталь» з 05 липня 1991 року по 31 серпня 1999 року.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд виходить з наступного.

Згідно із статтею 1 Конституції України Україна є соціальною та правовою державою.

Відповідно до частини другої статті 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Статтею 46 Конституції України визначено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Водночас у пункті 5 рішення № 8-рп/2005 від 11 жовтня 2005 року Конституційний Суд України зазначив, що право на пенсійне забезпечення є складовою конституційного права на соціальний захист.

Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України.

Відповідно до пунктів 1, 2, 3 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 червня 2014 року №280 Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики, що реалізує державну політику з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню.

Основними завданнями Пенсійного фонду України є: реалізація державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення обліку осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню; внесення пропозицій Міністрові соціальної політики щодо забезпечення формування державної політики із зазначених питань; виконання інших завдань, визначених законом.

Отже, відповідач має діяти в межах та у спосіб, встановлених законодавчих норм.

Правовідносини, що виникають у сфері пенсійного забезпечення громадян, регулюються Законом України від 05.11.1991 №1788-XII «Про пенсійне забезпечення» (далі - Закон №1788-XII) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі - Закон №1058-ІV), іншими законами і нормативно-правовими актами та міжнародними договорами (угодами), що регулюють відносини у сфері пенсійного забезпечення.

Згідно із частиною першою статті 44 Закону №1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.

Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.

Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію. На такі перевірки не поширюється дія положень законодавства про здійснення державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності (частина третя статті 44 Закону №1058-IV).

Приписами статті 56 Закону №1788-XII визначено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Згідно з частиною другою статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до статті 62 Закону №1788-XII основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Також, згідно зі статтею 48 Кодексу законів про працю України трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (зі змінами) (далі - Порядок № 637).

Положеннями статті 62 Закону №1788-XII та пункту 1 Порядку №637 визначено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

В силу вимог абзацу 1 пункту 3 Порядку №637 за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.

За приписами пункту 1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої спільним наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України від 29.07.1993 №58 (далі - Інструкція №58), зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17.08.1993 за №110, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника.

При цьому, як передбачено пунктом 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27.04.1993 №301 «Про трудові книжки працівників», заповнення трудової книжки вперше провадиться адміністрацією підприємства, установи, організації в присутності працівника, а відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації.

Пунктом 1.2 Інструкції № 58 передбачено, що трудові книжки раніше встановленого зразка обміну не підлягають.

Відповідно до пункту 2.4 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше тижневого строку, а в разі звільнення - у день звільнення і повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.

Згідно з пунктом 2.6 Інструкції №58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції №58 у разі звільнення працівника всі записи про роботу і нагороди, що внесені у трудову книжку за час роботи на цьому підприємстві, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженою ним особою та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Отже, обов`язок щодо внесення достовірних та правильних записів до трудової книжки працівника покладається саме на власника або уповноважений ним орган, тобто на роботодавця.

Аналіз наведених норм свідчить про те, що основним документом, що підтверджує стаж роботи є трудова книжка. Необхідність підтверджувати періоди роботи для визначення стажу роботи виникає у разі відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній. Так, у разі якщо у трудовій книжці не зазначені відомості про умови праці та характер виконуваної роботи, то для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 22.05.2018 у справі №439/1148/17.

Як передбачено частиною п`ятою статті 242 КАС України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, зміст наведених норм дає підстави стверджувати, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. У тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються інші документи.

За загальним правилом відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, тому недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, якій ця трудова книжка належить, а отже, й не може впливати на її особисті права.

Водночас, працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства, тому вказані обставини не можуть бути підставою для позбавлення позивача конституційного права на соціальний захист в частині перерахунку пенсії.

Як встановлено судом вище, відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_4 позивача:

- з 01 вересня 1988 року по 26 червня 1991 року - навчалась в Професійно-технічному училищі №3 м. Маріуполь, Донецької області;

- з 05 липня 1991 року - прийнято в конвертерний цех машиністом крана металургійного виробництва г/п 15/15 ТН №69 на шихтовому дворі 4 розряду в Державний металургійний комбінат «Азовсталь»;

- 01 серпня 1996 року - переведено в конвертерному цеху машиністом крана металургійного виробництва г/п 15/15 ТН №5 на шихтовому дворі 4 розряду в Орендному підприємстві «Металургійний комбінат «Азовсталь»;

- 27 лютого 2012 року - переведено в конвертерному цеху машиністом крана металургійного виробництва 4 розряду, зайнятий на гарячих роботах, кран №47, 48, 49 г/п 46т транспортно-оздоблювального відділення в ПАТ «МК «Азовсталь».

Крім того, суд зауважує, що зазначений трудовий стаж позивача є безперервним.

Записи у трудовій книжці позивача виконані без перекреслень, виправлень, чітким правописом, у чіткій послідовності та відповідності дати, номеру запису з посиланням на відповідний наказ, на підставі якого внесено відповідний запис, і завірені печаткою роботодавця, тобто, здійснені відповідно до Інструкції №58.

Водночас, рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 січня 2023 року по справі №200/4353/22 встановлено, що до заяви від 20 лютого 2022 року №2395 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачем було додано скан-копії документів: паспорт громадянина України; довідка про присвоєння ідентифікаційного номера; трудова книжка; свідоцтво про народження; свідоцтво про народження дитини; довідка про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 року; свідоцтво про шлюб; свідоцтво про розірвання шлюбу; диплом про навчання; довідка про зміну назви підприємства ПАТ «МК «Азовсталь»; довідки, що підтверджують виконання робіт, які дають право виходу на пенсію на пільгових умовах; витяг з Державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання; довідка про пільговий стаж; довідка про відкритий рахунок в банку; витяг з реєстру страхувальників.

Крім того, в зазначеному рішенні судом встановлено, зокрема, що ОСОБА_1 20 лютого 2022 року звернулась до відповідача з заявою про призначення пенсії та до заяви про призначення пенсії надані всі документи, що підтверджують таке право. Відповідачем прийняті всі документи до розгляду та внесені до електронної пенсійної справи.

Так, відповідно до протокольного рішення №24 від 24 травня 2023 року про призначення пенсії ОСОБА_1 призначено пенсію за віком з 27 січня 2022 року довічно. Страховий стаж склав 31 рік 03 місяці 22 дні, у тому числі пільговий стаж роботи за Списком №1 - 09 років 08 місяців 19 днів.

Проте, відповідачем не зараховано період навчання позивача з 01 вересня 1988 року по 26 червня 1991 року та період роботи з 05 липня 1991 року по 31 серпня 1999 року до його страхового стажу, оскільки в ЕПС 424 не відображаються скановані копії долучених документів, а саме: диплом про навчання та трудова книжка.

На підставі пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України №22-1 від 25 листопада 2005 року (зі змінами) (далі - Порядок № 22-1) при прийманні документів працівник структурного підрозділу, який здійснює прийом та обслуговування осіб:

ідентифікує заявника (його представника);

надає інформацію щодо умов та порядку призначення (перерахунку) пенсії;

реєструє заяву, перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів, відповідність викладених у них відомостей про особу даним паспорта;

уточнює інформацію про факт роботи (навчання, служби, підприємницької діяльності) і про інші періоди діяльності до 01 січня 2004 року, що можуть бути зараховані до страхового стажу. У разі необхідності роз`яснює порядок підтвердження страхового стажу, повідомляє про право особи на здійснення доплати до мінімального страхового внеску відповідно до частини третьої статті 24 Закону, та/або на добровільну участь у системі загальнообов`язкового пенсійного страхування;

проводить опитування свідків для підтвердження стажу відповідно до пунктів 17-19 Порядку підтвердження наявного трудового стажу. Опитування свідків проводиться згідно із пунктом 12 Порядку підтвердження періодів роботи, що зараховуються до стажу для призначення пенсії;

з`ясовує наявніcть у заявника особливого (особливих) статусу (статусів), особливих заслуг, інших обставин, які можуть бути підставою для встановлення підвищень, надбавок, доплат;

повідомляє про необхідність дооформлення документів або надання додаткових документів у тримісячний строк з дня подання заяви про призначення пенсії, у разі неналежного оформлення поданих документів або відсутності необхідних документів;

сканує документи. На створені електронні копії накладає кваліфікований електронний підпис;

надсилає запити про отримання необхідних відомостей з відповідних державних електронних інформаційних реєстрів, систем або баз даних згідно з пунктом 2.28 розділу II цього Порядку;

повідомляє про можливості подавати заяви через вебпортал або засобами Порталу Дія;

видає особі або посадовій особі розписку із зазначенням дати прийняття заяви, переліку одержаних і відсутніх документів, строку подання додаткових документів для призначення пенсії та пам`ятку пенсіонеру (додаток 7). Скановані розписка та пам`ятка пенсіонеру зберігаються в електронній пенсійній справі;

повідомляє особу, у вибраний нею спосіб, про відсутність відомостей або/та наявність розбіжностей у відповідних інформаційних реєстрах, системах або базах даних та строки подання необхідних документів для призначення пенсії, не пізніше двох робочих днів після отримання відповідної інформації.

Після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

Як встановлено судом вище, матеріали справи не містять доказів пропозиції суб`єкта владних повноважень позивачу надати додаткові документи після прийняття його заяви від 20 лютого 2022 року №2395.

Згідно норм пункту 4.7 Порядку №22-1 право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію.

Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

Враховуючи вищезазначене, суд зауважує, що трудова книжка позивача містить всі необхідні записи про навчання та роботу позивача у спірні періоди, а саме: відомості про період навчання, відомості про підприємство, дату прийняття позивача на роботу, дані про реквізити наказів про прийняття на роботу, ці записи є належним та допустимим доказом підтвердження страхового стажу позивача.

Таким чином, позивачем, на підтвердження наявності страхового стажу за спірні періоди, було надано достатні та необхідні документи, які підтверджують страховий стаж за ці періоди.

Отже, суд дійшов висновку, що період навчання з 01 вересня 1988 року по 26 червня 1991 року та період роботи з 05 липня 1991 року по 31 серпня 1999 року підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача.

Крім того, враховуючи, що рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 12 січня 2023 року по справі №200/4353/22 встановлено, що до заяви від 20 лютого 2022 року №2395 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах позивачем, зокрема, було додано скан-копії документів трудової книжки, спірні періоди підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача саме з 20 лютого 2022 року.

Решта доводів та заперечень сторін висновків суду по суті заявлених позовних вимог не спростовують. Слід зазначити, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до пункту 58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.

Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «РуїсТоріха проти Іспанії» від 9 грудня 1994 року, серія A, N 303-A, п.29).

Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Відповідно до частини другої статті 2 КАС України, у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Згідно з частиною другою статті 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Стаття 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (право на ефективний засіб юридичного захисту) гарантує, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

Під ефективним засобом (способом) необхідно розуміти такий, що призводить до потрібних результатів, наслідків, дає найбільший ефект. Тобто ефективний спосіб захисту повинен забезпечити поновлення порушеного права, бути адекватним наявним обставинам.

Отже, обираючи спосіб захисту порушеного права, слід зважати й на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Оскільки суд наділений повноваженнями щодо зобов`язання відповідача, в той час як спосіб відновлення порушеного права має бути ефективним та таким, який виключає подальші протиправні рішення, дії чи бездіяльність суб`єкта владних повноважень, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01 вересня 1988 року по 26 червня 1991 року та період роботи з 05 липня 1991 року по 31 серпня 1999 року, зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 20 лютого 2022 року з урахуванням періоду навчання з 01 вересня 1988 року по 26 червня 1991 року, періоду роботи з 05 липня 1991 року по 31 серпня 1999 року, та з урахуванням раніше виплачених сум.

При цьому, суд вважає, вищевказаний спосіб захисту достатнім, враховуючи обставини по справі.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

Частиною другою статті 77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Підсумовуючи, суд приходить висновку, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню частково.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.

Питання, що стосуються витрат на професійну правничу допомогу, регулюються статтею 134 КАС України. Відповідно до частини 2 цієї статті за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

За приписами частини 3 цієї статті для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.

Як вбачається з матеріалів справи, між адвокатом Звонарьовим Валентином Вадимовичем та ОСОБА_1 укладено договір від 18 вересня 2023 року про надання правничої допомоги, який підписано електронно-цифровими підписами сторін.

Згідно з пунктом 8 даного договору договір є відплатним. Ціна визначається за домовленістю сторін та може бути сплачена в інтересах довірителя іншою особою. Матеріальні витрати, що необхідні для виконання адвокатом доручення здійснюються довірителем додатково.

Відповідно до пункту 2 додаткового договору від 18 вересня 2023 року до договору про надання правничої допомоги від 18 вересня 2023 року гонорар адвоката за правовий супровід справи до та під час провадження в суді першої інстанції, а також на стадії виконання судового рішення становить 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Згідно із частиною сьомою статті 139 КАС України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Позивач зазначив, що поніс витрати на правничу допомогу в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп., яку йому надавав адвокат Звонарьов В. В.

Відповідно до довідки від 18 вересня 2023 року адвокатом Звонарьовим Валентином Вадимовичем (свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю ДН №5448, видане 27 березня 2019 року Радою адвокатів Донецької області на підставі рішення №5) отримано від довірителя ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків за даними Державного реєстру фізичних осіб НОМЕР_2 , за надання правничої допомоги справі щодо оскарження бездіяльності Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області під час розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 20 лютого 2022 року за договором про надання правничої допомоги та додатковим договором від 18 вересня 2023 року грошові кошти у розмірі 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень. Довідка видана для пред`явлення до суду на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу.

Статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05 липня 2012 року №5076-VI встановлено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Також, відповідно до статті 28 Правил адвокатської етики затверджених Національною асоціацією адвокатів України від 09 червня 2017 року гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання), розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю.

З позиції суду розмір витрат на правову допомогу має бути співмірним зі складністю спору та виконаним адвокатом обсягом робіт, витраченим часом, ціною позову, значенням справи для сторони, в тому числі впливом на репутацію позивача, публічним інтересом до справи.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського суду з справ людини, як джерело права.

Частиною другою статті 6 КАС України передбачено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

У справі «Est/West Alliance Limited» проти України» (заява № 19336/04; остаточне рішення 02 червня 2014 року) Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10% від суми справедливої сатисфакції виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.

Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 05 червня 2018 року у справі №904/8308/17, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.

Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно із практикою Європейського суду з прав людини заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише, якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява №19336/04).

З огляду на правову позицію Верховного Суду, наведену у додатковій постанові від 05 вересня 2019 року у справі №826/841/17 (провадження №К/9901/5157/19), суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої постановлено рішення, всі її витрати на правничу допомогу, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовленого документа, витрачений адвокатом час тощо, є неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

Як зазначено вище, в спірному випадку, позивачем укладено договір від 18 вересня 2023 року про надання правничої допомоги з адвокатом Звонарьовим В. В.

Пунктом 2 додаткового договору від 18 вересня 2023 року до договору про надання правничої допомоги від 18 вересня 2023 року визначено, що гонорар адвоката за правовий супровід справи до та під час провадження в суді першої інстанції, а також на стадії виконання судового рішення становить 15 000 (п`ятнадцять тисяч) гривень.

Аналіз наведених вище норм статті 134 КАС України в їх сукупності дає підстави для висновку, що розмір суми витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу та вартості виконаних робіт, витрати на проведення яких понесені в межах розгляду конкретної судової справи. При цьому розмір витрат має бути співмірним із складністю виконаних адвокатом конкретних робіт та часом, витраченим на виконання цих робіт.

Суд вважає, що посилання в додатковому договорі від 18 вересня 2023 року до договору про надання правничої допомоги від 18 вересня 2023 року на фіксований розмір гонорару, який не залежить від обсягу та витраченого адвокатом часу, порушує вимоги статті 134 КАС України, відповідно до яких розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним з часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Разом з тим, суд вважає, що розмір правничої допомоги у розмірі 15000,00 грн. є завищеним, з огляду на незначну складність цієї справи, сформовану з цього питання сталу судову практику.

Суд вважає, що відшкодуванню підлягають судові витрати позивача на професійну правничу допомогу у розмірі 4000,00 грн., оскільки такий розмір витрат є цілком обґрунтованим, підпадає під критерій розумності, а також співмірний з виконаними адвокатом роботами (наданими послугами), часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Відповідно до платіжної інструкції №0.0..1 від 21 вересня 2023 року позивачем сплачено судовий збір в сумі 858,88 грн.

Згідно із частиною першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, зважаючи на те, що позивачем сплачено суму судового збору та позовні вимоги задоволено, суд приходить висновку про необхідність стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача суму судового збору на користь позивача.

Керуючись статтями 2, 6, 8-9, 19-20, 22, 25-26, 72-78, 90, 139, 241-246, 255, 262, 263, 295-297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

вирішив:

Адміністративний позов адвоката Звонарьова Валентина Вадимовича в інтересах ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 ; рнокпп: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області (місцезнаходження: пл. Соборна, буд. 3, м. Слов`янськ, Донецька область, 84122, ) про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задовольнити частково.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 період навчання з 01 вересня 1988 року по 26 червня 1991 року та період роботи з 05 липня 1991 року по 31 серпня 1999 року.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Донецькій області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з 20 лютого 2022 року з урахуванням періоду навчання з 01 вересня 1988 року по 26 червня 1991 року, періоду роботи з 05 липня 1991 року по 31 серпня 1999 року, та з урахуванням раніше виплачених сум.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 (чотири тисячі) грн. 00 коп.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 858 (вісімсот п`ятдесят вісім) грн. 88 коп.

Рішення складено у повному обсязі та підписано 31 жовтня 2023 року.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга подається безпосередньо до Першого апеляційного адміністративного суду у паперовому вигляді або через електронний кабінет (https://id.court.gov.ua/) у підсистемі «Електронний суд».

У разі застосування судом частини третьої статті 243 КАС України строк на апеляційне оскарження обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.С. Молочна