Справа № 607/10578/23
Суддя: Герчаківська О. Я.
Дата ухвалення: 2023-10-16 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.10.2023 Справа №607/10578/23

місто Тернопіль

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Герчаківської О. Я.,

за участі секретаря судового засідання Крук А. В.,

представника позивача, адвоката Гриба О. В.,

представника відповідача Климчук О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 218882 від 29 грудня 2022 року,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції (далі УПП в Тернопільській області ДПП) про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 218882 від 29 грудня 2022 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що постановою інспектора взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції старшого лейтенанта поліції Зелепецького Миколи Богдановича серія БАВ 218882 від 29 грудня 2022 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , було притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП) та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340 грн., за те, що 29 грудня 2022 року близько 01 год. 10 хв. в м. Тернополі по вул. Острозького, керував транспортним засобом на якому в темну пору доби не працювали задні габаритні вогні, чим порушив п. 31.4.3, 31.6.(б) ПДР України.

Позивач вважає, що постанова про притягнення його до адміністративної відповідальності за вказане порушення є незаконною з наступних підстав.

Автомобіль «Audi А4», реєстраційний номер НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_1 коли був зупинений інспектором поліції ОСОБА_2 , був придбаний волонтерами, пофарбований у зелений колір та переданий на фронт, для цілей та задач ЗСУ. Даний транспортний засіб зараз є закріплений за військовою частиною, зокрема 81ою бригадою. Оскільки даний автомобіль перебуває на передовій де ведуться бойові дії, з метою світломаскування габаритні вогні у ньому були затоновані.

Позивач не може нести відповідальності за інкриміноване йому правопорушення за ч. 1 ст. 121 КУпАП так як не є власником автомобіля, не є балансоутримувачем автомобіля, а тому не вправі змінювати світлові чи інші елементи автомобіля.

Відтак, ОСОБА_1 не погоджується із рішенням інспектора УПП в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, старшого лейтенанта поліції Зелепецького М. Б. про притягнення його до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП, оскільки вважає себе не винним, а постанову серія БАВ 218882 від 29 грудня 2022 року необґрунтованою, та такою, що підлягає скасуванню у зв`язку з неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи, невідповідністю висновків інспектора фактичним обставинам справи, порушення норм матеріально та процесуального права.

З огляду на вказане, позивач просив скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху зафіксоване не в автоматичному режимі серія БАВ № 218882 від 29 грудня 2022 року, винесену інспектором взводу №1 роти №3 батальйону УПП в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції старший лейтенантом поліції Зелепецьким М. Б. щодо притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Ухвалою судді від 22 червня 2023 року відкрито провадження в адміністративній справі № 607/10578/23. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи.

05 липня 2023 року судом зареєстровано відзив на позовну заяву від УПП в Тернопільській області ДПП, у якому представник відповідача просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі. Посилається на те, що на відеозаписах, які було здійснено на нагрудну камеру інспектора, зафіксовано хід розгляду справи про адміністративне правопорушення, винесення оскаржуваної постанови та факт адміністративного правопорушення, а саме непрацюючі задні габаритні вогні.

Крім того, в адміністративному позові позивач сам підтверджує факт скоєння ним адміністративного правопорушення та долучає фото транспортного засобу, яким він керував та в якому не працювали задні габаритні вогні. Враховуючи викладене, позивач не надав жодних підстав для скасування оскаржуваної постанови, в той час, як докази, надані відповідачем є беззаперечними та допустимими.

Представник позивача, адвокат Гриб О. В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, наведених у позові, просив їх задовольнити.

Представник відповідача УПП в Тернопільській області ДПП Климчук О. І. у судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог заперечила з підстав, наведених у відзиві на позовну заяву.

Судом встановлено, що постановою про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 218882 від 29 грудня 2022 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 121 КУпАП за те, що він 29 грудня 2022 року о 01 год. 10 хв. в м. Тернополі на вул. Острозького, керував транспортним засобом Audi А4, р.н. НОМЕР_1 , на якому в темну пору доби не працювали задні габаритні вогні, чим порушив вимоги п.п. 31.4.3, 31.6 (б) ПДР України, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 121 КУпАП. Працівником поліції застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн.

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач оскаржив постанову до суду та просить її скасувати.

Частиною 1 ст. 5 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

За змістом ч. 1 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі КУпАП), адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.

Частиною другою ст. 279 КУпАП передбачено, що посадова особа, що розглядає справу, оголошує, яка справа підлягає розгляду, хто притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснює особам, які беруть участь у розгляді справи, їх права і обов`язки.

Згідно із ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

За змістом спірної постанови позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за порушення вимоги ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Частиною першою ст. 121 КУпАП передбачено відповідальність за керування водієм транспортним засобом, що має несправності зовнішніх світлових приладів (темної пори доби).

За змістом п. 31.6 б) Правил дорожнього руху забороняється подальший рух транспортних засобів, у яких у темну пору доби або в умовах недостатньої видимості не горять лампи фар чи задніх габаритних ліхтарів.

Відповідно до п. 31.4.3 ґ) Правил дорожнього руху забороняється експлуатація транспортних засобів, якщо на розсіювачах світлових приладів нанесено тонування або покриття, що зменшує їх прозорість чи світлопропускання.

За правилами ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будьякі фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, безпеки на автомобільному транспорті та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Таким чином, вирішуючи питання про притягнення позивача до адміністративної відповідальності відповідачем слід було довести протиправність правопорушення (проступку), зокрема об`єктивну сторону інкримінованого йому правопорушення.

Крім цього, у відповідності до ст. 72 КАС України, доказами в адміністративному судочинстві є будьякі дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справ.

За змістом ст. 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

З останньої норми вбачається, що законодавець встановлює презумпцію вини суб`єкта владних повноважень, рішення, дії чи бездіяльність якого оскаржується повідомлені позивачем обставини справи про рішення, дії чи бездіяльність відповідача суб`єкта владних повноважень відповідають дійсності, доки відповідач не спростує їх. Крім того, у зв`язку з тим, що більшість доказів адміністративної справи, як правило, утворюється та зберігається у суб`єкта владних повноважень, ч. 4 ст. 70 КАС України, зобов`язує відповідача подати до суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.

У постанові від 26 квітня 2018 року по справі № 338/1/17 Верховний Суд висловив позицію про вірність висновків суду першої інстанції, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксовано у встановленому законом порядку. Для підтвердження порушення позивачем Правил дорожнього руху України відповідач, відповідно до ст. 251 КУпАП мав би надати, зокрема відеозапис події, фотокартки. Саме по собі описання адміністративного правопорушення не може бути належним доказом вчинення особою такого правопорушення.

У постанові по справі № 357/10134/17 від 23 жовтня 2019 року Верховний Суд звернув увагу на приписи ст. 251 КУпАП, в якій обумовлено, що орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи на підставі доказів, тобто будьяких фактичних даних, які встановлюються, зокрема, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, а також іншими документами. Відсутність в матеріалах справи будьякого доказу, якто наприклад відеозапис з нагрудного реєстратора інспекторів патрульної поліції, який би підтвердив факт порушення позивачем правил дорожнього руху, свідчить про недоведеність суб`єктом владних повноважень правомірності прийнятої ним постанови.

Оглядом матеріалів диску, наданого суду представником відповідача встановлено наявність двох відеозаписів:

IMG_8365 із відеореєстратора автомобіля патрульних поліцейських, на якому вбачається, що у темну пору доби останні слідують за транспортним засобом із р.н. НОМЕР_1 , який здійснює рух та у якого не горять задні габаритні ліхтарі;

exporttgh35 із нагрудної відеокамери патрульного поліцейського, що містить спілкування поліцейських та ОСОБА_1 . Відеозапис починається із моменту, коли поліцейські стоять біля транспортного засобу із р.н. НОМЕР_1 та повідомляють водію, який вже вийшов із автомобіля, причину зупинки, а саме те, що у транспортному засобі, яким він керував не горять задні габаритні ліхтарі. ОСОБА_1 пояснює, що він військовий та тонування ліхтарів здійснено задля маскування. В ході спілкування із ОСОБА_1 працівником поліції було виявлено у останнього ознаки алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, поведінка, що не відповідає обстановці, відтак, ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу із допомогою технічного приладу газоаналізатора Drager Alcotest, на що він погодився. Після проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, результат огляду становив 2,73 ‰, з вказаним результатом ОСОБА_1 погодився та у медичний заклад, для проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, їхати відмовився. ОСОБА_1 роз`яснені його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП, однак за наслідками такого роз`яснення ОСОБА_1 не заявляв жодних клопотань. Надалі, відносно ОСОБА_1 були оформлені адміністративні матеріали та останньому була надана копія постанови по справі про адміністративне правопорушення та роз`яснено способи оплати накладеного адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Отож, надані суду відеозаписи є достатнім, належним та допустимим доказом того, що водій ОСОБА_1 у час та дату, яка вказана у спірній постанові, керував транспортним засобом на якому в темну пору доби не горіли задні габаритні ліхтарі, оскільки на розсіювачах світлових приладів нанесено покриття, що зменшує їх світлопропускання, чим порушив вимоги п.п. 31.4.3ґ), 31.6 (б) ПДР України.

Також, із фотокопії, яка долучена позивачем до позовної заяви, убачається, що на задні габаритні ліхтарі транспортному засобі із р.н. НОМЕР_1 , нанесено покриття, що зменшує їх світлопропускання.

Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, вказує на те, що транспортний засіб, яким він керував 29 грудня 2022 року, закріплений за військовою частиною, був придбаний волонтерами, пофарбований у зелений колір та переданий на фронт для цілей та задач Збройних Сил України. Оскільки автомобіль перебуває у зоні ведення бойових дій, з метою світломаскування, габаритні вогні на даному транспортному засобі були затоновані.

Проте, жодних доказів на підтвердження того, що дійсно транспортний засіб із р.н. НОМЕР_1 , переданий військовому формуванню та взятий на облік в установленому порядку у відповідній військовій частині (підрозділі), установі чи організації військових формувань, позивачем суду не надано.

Так, пунктом 6 Положення «Про військовотранспортний обов`язок» (далі Положення) передбачено, що військовотранспортний обов`язок є складовою частиною мобілізаційної підготовки і мобілізації в державі та включає в себе проведення заходів, пов`язаних з військовим обліком, завчасною підготовкою, перевіркою готовності до передачі та передачею в особливий період транспортних засобів і техніки військовим формуванням.

Залучення під час мобілізації транспортних засобів і техніки оформляється відповідним актом прийманняпередачі за формою згідно з додатками 4 і 5. Акт прийманняпередачі складається у трьох примірниках і підписується керівником підприємства, установи та організації або його уповноваженим представником, керівником територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його уповноваженим представником та командиром (начальником) військової частини (підрозділу), установи та організації військового формування або його уповноваженим представником, якому передається транспортний засіб або техніка, і скріплюється печатками. Після взяття на облік в установленому порядку у відповідній військовій частині (підрозділі), установі та організації військових формувань прийнятих транспортних засобів і техніки проводиться їх відомча реєстрація із здійсненням обов`язкового технічного контролю (у разі відсутності документів, що підтверджують його здійснення) (пункти 27, 29 Положення).

Відтак, суд відхиляє доводи адвоката Гриба О. В. про те, що автомобіль Audi А4, RJA 29240, є військовим транспортним засобом.

Надаючи оцінку доказам, наданим сторонами у їх сукупності, судом встановлено, що в діях позивача наявний склад адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 121 КУпАП.

Постанова серії БАВ № 218882 від 29 грудня 2022 року обґрунтована, винесена на підставі та в межах повноважень наданих уповноваженій посадовій особі поліції, за наявністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, а отже є законною.

За наведених вище обставин, суд доходить до переконання, що у задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 218882 від 29 грудня 2022 року, слід відмовити.

Згідно із ч. 1 ст. 140 КАС України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються із позивача, крім випадків, коли позивач звільнений від сплати судових витрат.

На підставі ст.ст. 9, 121, 245, 247, 251, 258, 268, 279, 280, 288, 289 КУпАП, та керуючись ст.ст. 5, 9, 19, 20, 70, 7277, 122, 242, 244246, 257, 271, 286 КАС України, ст.ст. 62, 63 Конституції України, Правилами дорожнього руху України, суд,

У Х В А Л И В :

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови про накладення адміністративного стягнення у справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії БАВ № 218882 від 29 грудня 2022 року відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Управління патрульної поліції в Тернопільській області Департаменту патрульної поліції, , адреса місцезнаходження: вул. Котляревського, буд. 24, м. Тернопіль, 46003.

Головуючий суддя О.Герчаківська