Справа № 500/5792/23
Суддя: Осташ Андрій Васильович
Дата ухвалення: 2023-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 500/5792/23

01 листопада 2023 рокум.Тернопіль
Тернопільський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Осташа А. В. розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до Тернопільського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі - відповідач1), Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (далі - відповідач2) в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Івано-Франківській області №07 від 08.08.2023.2023 про відмову ОСОБА_1 в призначенні пенсії по інвалідності;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області зарахувати до страхового стажу ОСОБА_1 періоди роботи в колгоспі "Ленінським шляхом", колгоспі "Надзбруччя", селянській спілці "Надзбруччя" з листопада 1991 по серпень 1994, період роботи у Суходільському міжгосподарському тепличному комбінаті з серпня 1994 по жовтень 1998 та призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності відповідно до статті 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 01.08.2023 року.

В обґрунтування заявлених вимог зазначено те, що позивачка звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності відповідно до статті 32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".

Однак, рішенням №07 від 08.08.2023 відмовлено у призначенні даної пенсії, у зв`язку із недостатнім страховим стажем. Відмова аргументована тим, що до страхового стажу не зараховано період роботи згідно згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 18.01.1993, оскільки не внесено дату народження заявниці на титульній сторінці, чим порушено п. 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162. Крім того, до страхового стажу не враховано періоди роботи згідно наданих заявницею довідок про стаж та заробіток, витягів з наказів, в яких відсутні повні дані імені та по батькові

Позивачка не погоджується із прийнятим рішенням відповідача, вказує на те, що вона не несе відповідальності за заповнення внутрішньої документації підприємств, а також зазначає, що коли у ПФУ є сумніви щодо некоректних записів у документах то орган пенсійного фонду мав би самостійно провести перевірку дійсності таких записів в таких довідках.

З огляду на викладене, вважає, що відповідач порушив його право на призначення такої пенсії відповідно до вимог ст.32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Тому, позовні вимоги просить задовольнити.

Ухвалою суду від 15.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач 2 подав до суду 09.10.2023 відзив на позов, в якому наведені заперечення проти позовних вимог, згідно яких зазначено, що загальний страховий стаж позивача є не достатнім для призначення пенсії по інвалідності відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Зокрема, зазначено, що у зв`язку з наявністю неточностей в самій трудовій книжці, питання встановлення факту належності Позивачу правовстановлюючого документу трудової книжки підлягає вирішенню в цивільному судочинстві.

Відповідач 1 подав до суду 18.10.2023 відзив на позов, у якому позицію відповідача 2 підтримав, просив відмовити у задоволенні позовних вимог зсилаючись на те, що страховий стаж позивачки становить 8 років 11 місяців 26 днів, при необхідних 12 роках, таким чином їй відмовлено в призначенні пенсії по інвалідності.

Враховуючи наведене, у відповідачів відсутні підстави для призначення пенсії по інвалідності.

Суд, повно та всебічно розглянувши матеріали справи, проаналізувавши подані докази, встановив наступні факти.

Позивачці відповідно до довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААГ 131269 від 08.06.2023 призначено третю групу інвалідності загального захворювання довічно.

У зв`язку з цим, ОСОБА_1 01.08.2023 звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області із заявою про призначення пенсії по інвалідності.

Органи Пенсійного фонду України з 01.04.2021 застосовують принцип екстериторіальності при опрацюванні заяв про призначення/перерахунки пенсій бек-офісами територіальних органів Фонду в порядку черговості надходження таких заяв незалежно від того, де прийнято заяву та де проживає пенсіонер.

Територіальний орган фонду, який опрацьовував заяву про призначення пенсії відповідно до екстериторіальності розподілу єдиної черги завдань, визначено Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області.

За результатом розгляду заяви позивача Головним управлінням Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області прийнято рішення №07 від 08.08.2023 про відмову в призначенні пенсії по інвалідності згідно статті 32 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», оскільки у позивачки недостатньо страхового стажу.

Зокрема зазначено, що страховий стаж позивачки становить - 8 років 11 місяців 26 днів та до страхового стажу не зараховано період роботи згідно записів трудової книжки НОМЕР_1 від 18.01.1993, оскільки не внесено дату народження заявниці на титульній сторінці, чим порушено п. 2.10 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях, яка затверджена постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 № 162.

Також, до страхового стажу не враховано періоди роботи згідно наданих заявницею довідок про стаж та заробіток, витягів з наказів, в яких відсутні повні дані імені та по батькові.

Не погоджуючись з такою відмовою відповідача у призначенні пенсії за віком, позивач звернулася до суду із даним позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення, створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Європейська соціальна хартія (переглянута) від 03.05.1996, ратифікована Законом України від 14.09.2006 №137-V, яка набрала чинності з 01.02.2007 (далі - Хартія), визначає, що кожна особа похилого віку має право на соціальний захист (пункт 23 частини І). Ратифікувавши Хартію, Україна взяла на себе міжнародне зобов`язання запроваджувати усіма відповідними засобами досягнення умов, за яких можуть ефективно здійснюватися права та принципи, що закріплені у частині І Хартії.

Отже, право особи на отримання пенсії як складова частина права на соціальний захист є її конституційним правом, яке гарантується міжнародними зобов`язаннями України.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій визначені Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" № 1058-IV (далі - Закон №1058).

Частиною 1 ст. 24 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 № 1058 (далі Закон № 1058) встановлено, що страховий стаж - період (строк) протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону, за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом (частина 2 ст. 24 Закону № 1058).

Відповідно до статті 32 Закону № 1058, особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від груші інвалідності, за наявності такого страхового стажу па час настання інвалідності або на день звернення за пенсією: для осіб з інвалідністю III групи від 49 років до досягнення особою 5 1 року включно - 12 років.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачу 08.06.2023 встановлено третю групу інвалідності, загальне захворювання, довічно, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальної експертної комісії.

Згідно п.1.7 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 року № 22-1 (далі - Порядок №22-1), днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.

Як встановлено судом, і не заперечувалось сторонами, позивач звернувся за призначенням пенсії 08.03.2023.

Згідно п.4.2 Порядку №22-1, при прийманні документів орган, що призначає пенсію: 1) перевіряє правильність оформлення заяви, відповідність викладених у ній відомостей про особу даним паспорта та документам про стаж; 2) перевіряє зміст і належне оформлення наданих документів; 3) перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності).

Відповідно до п.4.7 Порядку №22-1, право особи на одержання пенсії установлюється на підставі всебічного, повного і об`єктивного розгляду всіх поданих документів органом, що призначає пенсію. Орган, що призначає пенсію, не пізніше 10 днів після винесення рішення видає або направляє адміністрації підприємства, установи, організації або особі повідомлення про призначення, відмову в призначенні, перерахунку, переведенні з одного виду пенсії на інший із зазначенням причин відмови та порядку його оскарження.

При цьому, згідно п.п.3) п.4.2 Порядку №22-1 при прийманні документів орган, що призначає пенсію перевіряє копії відповідних документів, фіксує й засвідчує виявлені розбіжності (невідповідності). Орган, що призначає пенсію, має право вимагати від підприємств, установ та організацій, фізичних осіб до оформлення у тримісячний строк з дня подання заяви прийнятих і подання додаткових документів, передбачених законодавством, а також перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Статтею 62 Закону України "Про пенсійне забезпечення" визначено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Згідно п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637 (далі - Порядок), основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Відповідно до п.3 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки, а також у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження трудового стажу приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які, містять відомості про періоди роботи.

Суд зазначає, що під час вирішення питання щодо призначення позивачу пенсії по інвалідності Пенсійним фондом при прийнятті рішення про відмову в призначенні пенсії від 08.08.2023 до страхового стажу не враховано :

1) період роботи в колгоспі "Ленінським шляхом", колгоспі "Надзбруччя", селянській спілці "Надзбруччя" з 15.11.1991 по 01.08.1994;

2) період роботи у Суходільському міжгосподарському тепличному комбінаті з 01.08.1994 по 30.10.1998 , а тому загальний страховий стаж становить 08 років 11 місяців 26 днів, що є недостатнім для призначення пенсії по інвалідності.

Таку ж позицію викладено і у відзиві на позов.

Суд не погоджується з такою позицією відповідача виходячи з наступних доводів.

Зокрема, спірним періодом щодо не зарахування відповідачем її роботи, є робота в колгоспі «Ленінським шляхом», колгоспі «Надзбруччя», селянській спілці «Надзбруччя» с.Суходіл Гусятинського району з 15.11.1991 по 01.08.1994 та у Суходільському міжгосподарському тепличному комбінаті з 01.08.1994 по 30.10.1998.

Зокрема, щодо даного періоду, то суд зазначає, що у трудовій книжці позивачки НОМЕР_1 міститься запис про її прийняття, переведення та звільнення з роботи.

Зокрема, суд зазначає, що підставами для не зарахування даних періодів стало те, що на титульній сторінці трудової книжки позивачки відсутня дата її народження, а у архівних довідках № 499 від 6.07.23 р., № 03-04/318 від 14.07.2023 р. та в архівних витягах від 14.07.2023 р. за №№ 03-04/314, 03-04/315, 03-04/316, 03-04/317 допущено розбіжності у написанні мого прізвища, імені та по-батькові , що не відповідає паспортним даним.

У довідці № 499 від 6.07.23 р. позивачка зазначена як ОСОБА_2 замість ОСОБА_3 , у довідці № 03-04/318 від 14.07.2023- як ОСОБА_2 , Стус ОСОБА_4 , ОСОБА_5 і в цій довідці не зазначено по батькові позивачки - ОСОБА_3 , у архівному витягу від 14.07.2023 за №03-04/314 пишеться Стус ОСОБА_6 , без по-батькові ОСОБА_3 , в архівному витягу від 14.07.2023 за №03-04/316 також зазначено ОСОБА_2 ,замість ОСОБА_7 , в архівному витягу від 14.07.2023 за №03-04/317 позивачка зазначена як ОСОБА_2 (Стус), замість ОСОБА_1 .

Відповідно до свідоцтва про одруження, 29.11.1995 позивачка одружилась із ОСОБА_8 і змінила дівоче прізвище з « ОСОБА_9 » на « ОСОБА_10 ».

Отже, даний факт є встановлений та додатковому підтвердженню не підлягає.

Також варто зауважити, що позивачці вже частково зараховано стаж, згідно трудової книжки НОМЕР_1 , що дає підстави суду стверджувати, що питання правильності та дійсності її трудової книжки не підлягає сумніву.

При цьому, суд зазначає, що працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, а неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації здійснено з вини адміністрації підприємства, що не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист та вирішення питань надання пенсії по віку на загальних підставах.

Суд звертає увагу, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки чи довідках.

Також суд зазначає й про те, що згідно правової позиції Верховного Суду, яка висвітлена у постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 687/975/17, при розгляді аналогічного спору, зазначено "на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пільгової пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком на пільгових умовах відповідно до ст. 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" .

Крім того, відповідачу слід врахувати, що у випадку якщо поданих позивачем документів про призначення пенсії було не достатньо, то орган пенсійного фонду мав усі правові підстави для того, щоб самостійно витребувати документи, необхідні для перевірки трудового стажу позивача, провести перевірку, зустрічну перевірку для з`ясування спірних обставини, запропонувати позивачеві надати інформації щодо двох свідків, які б знали заявника по спільній з ним роботі на одному підприємстві, в установі, організації або в одній системі і мали документи про свою роботу за час, стосовно якого вони підтверджують роботу заявника.

Така позиція суду узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 21.02.2018 (справа №687/975/17), відповідно до яких на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Також суд наголошує, що згідно із частиною першою статті 101 Закону №1788-XII органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі.

Перевірка достовірності виданих документів покладається на пенсійний орган, а сумніви останнього щодо обґрунтованості їх видачі, самі по собі не можуть бути підставою для відмови у призначенні пенсії.

Відповідно до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України 25.11.2005 №22-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за №1566/11846 (далі - Порядок №22-1) органом, що приймає рішення щодо призначення, перерахунку, переведення з одного виду пенсії на інший, поновлення раніше призначеної пенсії є відповідні управління Пенсійного фонду України у районі, місті, районі у місті, а також у місті та районі.

Порядком №22-1 установлено, що орган, який призначає пенсію, надає допомогу особам, щодо одержання відсутніх документів для призначення пенсії шляхом: доведення до відому заявника переліку відсутніх документів які йому слід подати; або шляхом витребування від підприємств, установ та організацій в тому рахунку і від (архівних установ, контролюючих органів) подання додаткових документів, яких не вистачає.

Такий підхід узгоджується із частиною першою статті 3 Конституції України, відповідно до якої саме людина, визнається в Україні найвищою соціальною цінністю. Відповідно до цієї Конституційної норми, діяльність органів державної влади, зокрема Пенсійного фонду України, повинна бути спрямована на сприяння у реалізації прав людини, а не на обмеження таких прав із формальних підстав.

А тому, період роботи позивача у в колгоспі, слід враховувати повністю незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв чи виконання встановленого мінімуму трудової участі.

За таких обставин, суд доходить висновку, що позивачу безпідставно не зараховано до стажу спірні періоди роботи.

При вирішенні даного спору суд також враховує, що відповідно до пункту 4.2 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 27.12.2005 за № 1566/11846 (зі змінами; далі - Порядок №22-1), після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу.

З урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про те, що ГУ ПФУ в Івано-Франківській області безпідставно відмовив у зарахуванні до страхового стажу позивача період її роботи в колгоспі «Ленінським шляхом», колгоспі «Надзбруччя», селянській спілці «Надзбруччя» с.Суходіл Гусятинського району з 15.11.1991 по 01.08.1994 та у Суходільському міжгосподарському тепличному комбінаті з 01.08.1994 по 30.10.1998, що підтверджується записами в трудовій книжці НОМЕР_1 , з якої відображені факти пов`язані з прийняттям, зарахуванням, переведенням на роботу, а також архівними довідками № 499 від 6.07.23 р., № 03-04/318 від 14.07.2023 р. та в архівними витягами від 14.07.2023 р. за №№ 03-04/314, 03-04/315, 03-04/316, 03-04/317.

Враховуючи, зазначене, суд приходить до висновку, що дії відповідача щодо відмови у призначенні пенсії позивачці є протиправними та підлягає до скасування.

Враховуючи наявність у позивача умов для призначення пенсії по інвалідності, з метою повного та ефективного захисту порушених прав позивача, необхідно зобов`язати відповідача ГУ ПФУ у Тернопільській області здійснити призначення та виплату позивачу пенсії по інвалідності, зарахувавши до його страхового стажу періоди роботи: з 15.11.1991 по 01.08.1994, з 01.08.1994 по 30.10.1998.

Щодо вимоги позивача про зобов`язання відповідача призначити йому пенсію по інвалідності з 01.08.2023, суд зазначає наступне.

Також відповідно до ст.32 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" особи, яким установлено інвалідність, мають право на пенсію по інвалідності, залежно від групи інвалідності та за наявності необхідного страхового стажу на час настання інвалідності або на день звернення за пенсією.

Оскільки позивачка звернулася із відповідною заявою до Головного управління Пенсійного фонду в Тернопільській області 01.08.2023, що не суперечить вимогам чинного законодавства, саме з цієї дати її слід призначити пенсію по інвалідності.

Відповідно до ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

При цьому, ч.2 ст.77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

За наслідками судового розгляду, відповідачі, як суб`єкти владних повноважень, не надали суду достатніх беззаперечних доказів на обґрунтування обставин, на яких ґрунтуються їх заперечення, і не довели правомірності оскаржуваних дій.

Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини справи, оцінивши добуті докази в їх сукупності за правилами ст.90 КАС України та аналізуючи наведені положення законодавства, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення

Відповідно до ст.139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

З огляду на часткове задоволення позовних вимог та згідно із ст.139 КАС України судові витрати позивача, сплачені згідно квитанції підлягають стягненню пропорційно на його користь за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області в сумі 536,80 грн. та за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області в сумі 536,80 грн.

Керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області щодо відмови в призначенні ОСОБА_1 пенсії по інвалідності.

3. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Тернопільській області призначити ОСОБА_1 пенсію по інвалідності з 01.08.2023, зарахувавши до страхового стажу, що дає право на призначення пенсії період роботи з 15.11.1991 по 01.08.1994, з 01.08.1994 по 30.10.1998.

4. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді судового збору сплаченого при поданні позову в сумі 536 грн 80 коп.

5. Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді судового збору сплаченого при поданні позову в сумі 536 грн 80 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відповідно до частини першої статті 295 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Згідно із статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційна скарга подається безпосередньо до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Повне судове рішення складено 01 листопада 2023 року.

Реквізити учасників справи:

позивач:

- ОСОБА_1 (місцезнаходження/місце проживання: с. Сидорів,Тернопільська обл., Чортківський р-н,48208 код ЄДРПОУ/РНОКПП НОМЕР_2 );

відповідач:

- Головне управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (місцезнаходження/місце проживання: майдан Волі, 3,м. Тернопіль,Тернопільська обл., Тернопільський р-н,46001 код ЄДРПОУ/РНОКПП 14035769);

- Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області (місцезнаходження/місце проживання: вул. Січових Стрільців, 15,м. Івано-Франківськ,76018 20551088);

Головуючий суддя Осташ А.В.