Справа № 420/21571/23
Суддя: Юхтенко Л.Р.
Дата ухвалення: 2023-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши в порядку приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Строй мир» (, місце знаходження: 73000, м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км) до Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А) про визнання протиправним та скасування рішення щодо визначення (коригування) митної вартості товару,-

ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 17 серпня 2023 року надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Строй мир» (, місце знаходження: 73000, м. Херсон, Миколаївське шосе, 5 км) до Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А), в якій позивач просить:

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці як відокремленого підрозділу Державної митної служби України (Код ) № UA500000/2023/000015/2 від 07.08.2023 року про коригування митної вартості товарів.

А також, представник просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені судові витрати.

Ухвалою від 30 серпня 2023 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.

На обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що 24 лютого 2023 року між ТОВ «Строй Мир» (Покупець) та JIANGSU MINGSUN WOOD INDUSTRY CO LTD (Продавець) був укладений контракт № CH-UA-24/02/23.

На умовах визначених контрактом та на підставі супроводжувальних документів Продавець (JIANGSU MINGSUN WOOD INDUSTRY CO LTD) здійснив поставку на адресу Покупця відповідного товару:

Товар № 1: Покриття для підлоги у вигляді деревоволокнистої дошки (MDF), сухого способу виробництва, густиною не більш 0.8г/см3. З однієї сторони нанесена плівка, армована шаром паперу, різного кольору. Мають прямокутний вигляд, не потребують подальшої обробки. /Код товару 44111394.

07.08.2023 року під час декларування вказаних товарів у порядку, встановленому Митним кодексом України, Позивачем була заявлена митна вартість товарів, визначена ним самостійно, а саме в сумі 46 747,80 доларів США. Митна вартість визначалась за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції), у відповідності до ст. 57, 58 Митного кодексу України.

На підтвердження митної вартості Товару та для митного оформлення Позивач надав Відповідачу пакет документів, передбачений ст. 53 Митного кодексу України, а саме: Пакувальний лист (0271); Рахунок-фактура (інвойс) (0380); Коносамент (0705); Навантажувальний документ (0730); Зовнішньоекономічний договір (контракт) з додатками (код 4104).

На електронний запит митниці, декларантом було додатково подано наступні документи: Прайс-лист від постачальника (продавця); Комерційна пропозиція.

Не дивлячись на подання Позивачем повного пакету необхідних, передбачених Митним кодексом України документів, Митницею було прийнято рішення про коригування митної вартості за резервним методом.

Позивач вважає, що оскаржуване рішення Відповідача про коригування заявленої митної вартості є протиправним, оскільки було прийняте з порушенням визначеного законом порядку, без дотримання основних принципів митного регулювання: законності та визнання рівності та правомірності інтересів усіх суб`єктів господарювання.

Стосовно зазначених митним органом розбіжностей представник позивача зазначає таке.

По-перше, стосовно твердження «відповідно до пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, разом з цим, у п.4.2 Контракту, зазначено, що ціни, зазначені в дійсному контракті, включають в себе вартість упаковки, маркування, в яких постачається товар. Проте, у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару», представник зазначає, що відповідно до умов контракту поставка здійснювалась на умовах CIP-Одеса. Таким чином, згідно з умов контракту всі витрати із завантаження, пакування товару, поставки та страхування вже були включені Продавцем у вартість товару, яка відображена у відповідних супровідних документах, а тому надання додаткових документів, в яких в тому числі й окремо визначається вартість пакування та маркування митним законодавством не передбачається.

По-друге, стосовно твердження митного органу що «відповідно до ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. Згідно п.8 ч.2 ст.53 МКУ, якщо здійснювалося страхування, документами, які підтверджують митну вартість товару, є страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Відповідно до наданого інвойсу від 01.06.2023 № UKMT082303 поставка товару здійснюється на умовах CIP Одеса, тобто до обов`язків продавця входить обов`язкове страхування товару. Крім того, згідно тлумачень ІНКОТЕРМС 2010 продавець зобов`язаний за свій рахунок одержати страхування карго, як застережено в договорі, щоб покупець або будь-яка інша особа, що має зацікавленість у товарі, яка підлягає страхуванню, мали право затребувати безпосередньо від страхового товариства і надати покупцю страховий поліс або інше свідоцтво обсягу страхової відповідальності. Проте, до митного оформлення такі документи не надавались, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару» представник позивача зазначає, що умовами поставки за контрактом є базис поставки CIP, відповідно до якого саме постачальник поніс витрати на страхування товару і ці витрати включені до наданої Постачальником ціни. За таких умов, вимоги щодо надання доказів розміру витрат на страхування є незаконними та безпідставними.

Крім того, позивач зазначає, що в оскаржуваному рішенні митний орган зазначив про не надання таких документів, як: виписка з бухгалтерської документації, каталоги, специфікації, прейскуранти виробника товару, копія митної декларації країни відправлення, висновки про якісні та вартісні характеристики товару, проте на думку позивача не надання зазначених документів, не є підставою для здійснення коригування митної вартості товару.

Таким чином, митним органом необґрунтовано прийняте рішення про коригування митної вартості товарів, а тому є протиправним та підлягає скасуванню.

На виконання ухвали суду через канцелярію 14.09.2023 року (вхід. № ЕС/10444/23) від Одеської митниці надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до змісту якого представник відповідача проти заявлених позовних вимог заперечує та просить відмовити у їх задоволенні з огляду на таке.

Як свідчать фактичні обставини справи, декларантом позивача для здійснення митного оформлення товару до Одеської митниці подано митну декларацію деклараціями (МД) № UA500020/2023/010081 від 07.08.2023.

Для підтвердження заявленої митної вартості товару разом з митними деклараціями (МД) № UA500020/2023/010081 від 07.08.2023 позивачем подані документи, які зазначені у графі 44 МД.

На виконання вимог статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI під час здійснення Одеською митницею митного контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митними деклараціями (МД) № UA500020/2023/010081 від 07.08.2023 було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, про що повідомлено декларанту та обґрунтовано у графі 33 Рішення про коригування митної вартості товарів № UA500000/2023/000015/2 від 07.08.2023, а саме:

1) відповідно до пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, разом з цим, у п. 4.2 Контракту, зазначено, що ціни, зазначені в дійсному контракті, включають в себе вартість упаковки, маркування, в яких постачається товар. Проте у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) відповідно до ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. Згідно п.8 ч.2 ст.53 МКУ, якщо здійснювалося страхування, документами, які підтверджують митну вартість товару, є страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Відповідно до наданого інвойсу від 01.06.2023 № UKMT082303 поставка товару здійснюється на умовах CIP Одеса, тобто до обов`язків продавця входить обов`язкове страхування товару. Крім того, згідно тлумачень ІНКОТЕРМС 2010 продавець зобов`язаний за свій рахунок одержати страхування карго, як застережено в договорі, щоб покупець або будь-яка інша особа, що має зацікавленість у товарі, яка підлягає страхуванню, мали право затребувати безпосередньо від страхового товариства і надати покупцю страховий поліс або інше свідоцтво обсягу страхової відповідальності. Проте, до митного оформлення такі документи не надавались, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

Таким чином, оскільки надані позивачем документи містили розбіжності та не містили всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари. Зазначені обставини виключали можливість перевірки митним органом числового значення заявленої митної вартості у відповідності до умов частини 1 статті 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, та обумовлювали необхідність запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості.

Одеською митницею повідомлено декларанта про необхідність подання протягом 10 календарних днів додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості, а саме: 1) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту);2) виписку з бухгалтерської документації;3) каталоги, специфікації виробника товару;4) копію митної декларації країни відправлення;5) висновки про якісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

Додатково декларанта повідомлено про те, що декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у нього документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів.

Декларантом 07.08.2023 була додатково надіслана комерційна пропозиція та лист про відсутність будь-яких інших додаткових документів. Отже, декларантом не подані документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МКУ та не спростовані наявні розбіжності у документах.

Таким чином, проаналізувавши у сукупності вищевказані факти та розбіжності у документах, митниця зробила висновок про неможливість визначення митної вартості товарів за ціною угоди.

Отже, оскільки в документах, які надані позивачем до Одеської митниці разом з (МД) № UA500020/2023/010081 від 07.08.2023 містились розбіжності та були відсутні всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та відомості щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, а також декларантом не подані витребувані митницею додаткові документи, які підтверджують митну вартість товарів, то зазначені обставини, у відповідності до п. 2 ч. 6 ст. 54 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-VI, стали підставою для прийняття митницею рішення про коригування митної вартості товарів № UA500000/2023/000015/2 від 07.08.2023 року та відмови митним органом у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2023/000513 від 07.08.2023 року за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.

Представник відповідача зазначає, що в рішенні про коригування митної вартості № UA500000/2023/000015/2 від 07.08.2023 року наведено достатнє обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано, також у цьому рішенні про коригування митної вартості визначені джерела інформації, що використовувалися митним органом для визначення митної вартості, а саме: спеціалізовані програмноінформаційні комплекси Єдиної автоматизованої інформаційної системи (ЄАІС), у яких міститься інформація, отримана за результатами здійснення митного контролю.

07.08.2023 декларантом було подано МД № 23UA19U2, в порядку ст. 55 Митного кодексу України, сплачена вартість донарахованих митних платежів відповідно до рішення про коригування митної вартості товарів № UA500000/2023/000015/2 від 07.08.2023 року. Товар, який надійшов на адресу позивача, було випущено у вільний обіг за МД № 23UA19U2 від 07.08.2023.

Ухвалою суду від 01 листопада 2023 року у задоволенні клопотання представника відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у справі, - відмовлено.

Відповідь на відзив до суду не надходила.

Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги, докази, якими вони підтверджуються, суд встановив таке.

Відповідно до загальнодоступної інформації Товариство з обмеженою відповідальністю «Строй мир» зареєстровано 27.10.2017 року, перебуває на обліку в Головному управлінні ДПС в Одеській області, Чорноморська державна податкова інспекція.

Основним видом діяльності є 46.90 Неспеціалізована оптова торгівля.

Так, судом встановлено, що між ТОВ «Строй мир» (покупець) та JIANGSU MINGSUN WOOD INDUSTRY CO LTD (Продавець) 24 лютого 2023 року було укладено контракт № СН-UA-24/02/23.

Відповідно до умов контракту, продавець зобов`язується продати, а покупець сплатити та прийняти товар товари широкого споживання, у номенклатурі, кількості та цінах, відповідно до супровідних документів (п. 1.1 Контракту).

Поставка товару здійснюється на умовах CIP/CIF ODESSA/CHORNOMORSK/PIVDENNIY згідно з міжнародними правилами тлумачення торгових термінів «Інкотермс» (в редакції 2010 року) (п.3.1 контракту).

Транспортування товару: морем в контейнері та/або наземним авто транспортом. (п. 3.3 контракту)

Ціна за одиницю товару, вказана у товаросупровідних документах (п.4.1 Контракту)

Загальна сума контракту складає 500 000,00 дол. США. Ціни зазначені в контракті включають в себе вартість упаковки, маркування в яких поставляється товар (п.4.2 Контракту).

Умови оплати: 100% оплата протягом 30 днів після отримання товару на склад. (п.5.5 Контракту).

Перелік товаросупровідних документів: 3 оригінали і 3 копії морських коносаментів з описом вантажу та завантаженої кількості; специфікація 2 оригінали; комерційний рахунок-фактура 3 оригінали; пакувальний лист 3 оригінали. (п.6.2 контракту)

Товар має бути запакований продавцем таким чином, щоб запобігти його псуванню чи знищення його в період постачання до моменту приймання товару покупцем. Упаковка має відповідати специфікації та контракту (п. 7.1 контракту)

Так, судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що на виконання умов договору на підставі комерційного інвойсу № UKMT082303 від 01/06/2023 року, прайс-листа від 22.05.2023 року, пакувального листа, технічних характеристик від 30.05.2023 року та комерційної пропозиції від 26.05.2023 року ТОВ «Строй мир» було здійснено поставку товару: Товар № 1: «Покриття для підлоги у вигляді деревоволокнистої дошки (MDF), сухого способу виробництва, густиною не більш 0.8г/см3. З однієї сторони нанесена плівка, армована шаром паперу, різного кольору. Мають прямокутний вигляд, не потребують подальшої обробки. На одному короткому та довгому торці панелі паз, та на протилежних кінцях шпунт. Розміром 1218*198/8,3мм. 20503,4232 кв.м.. пакування картонні коробки» та подано до митного оформлення митну декларацію № UA500020/2023/010081 від 07.08.2023 року.

До митного оформлення декларантом було подано:

Пакувальний лист (0271);

Рахунок-фактура (інвойс) (0380);

Коносамент (0705);

Навантажувальний документ (0730);

Зовнішньоекономічний договір (контракт) з додатками (код 4104)

На електронний запит митниці, декларантом було додатково подано наступні документи:

Прайс-лист від постачальника (продавця);

Комерційна пропозиція.

За результатами правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, що стало підставою прийняття рішення № UA500020/2023/000015/2 від 07.08.2023 року.

Так, судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення стало:

1) відповідно до пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, разом з цим, у п. 4.2 Контракту, зазначено, що ціни, зазначені в дійсному контракті, включають в себе вартість упаковки, маркування, в яких постачається товар. Проте у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) відповідно до ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. Згідно п.8 ч.2 ст.53 МКУ, якщо здійснювалося страхування, документами, які підтверджують митну вартість товару, є страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Відповідно до наданого інвойсу від 01.06.2023 № UKMT082303 поставка товару здійснюється на умовах CIP Одеса, тобто до обов`язків продавця входить обов`язкове страхування товару. Крім того, згідно тлумачень ІНКОТЕРМС 2010 продавець зобов`язаний за свій рахунок одержати страхування карго, як застережено в договорі, щоб покупець або будь-яка інша особа, що має зацікавленість у товарі, яка підлягає страхуванню, мали право затребувати безпосередньо від страхового товариства і надати покупцю страховий поліс або інше свідоцтво обсягу страхової відповідальності. Проте, до митного оформлення такі документи не надавались, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

Також, судом встановлено, що митницею було видано картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA500020/2023/000513 від 07.08.2023 року.

Перевіряючи правомірність заявлених позовних вимог, проаналізувавши положення чинного законодавства України, що регулює спірні правовідносини, враховуючи обставини справи, дослідивши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню повністю, з огляду на таке.

Спірні правовідносини регулюються Митним кодексом України.

Відповідно до ст. 1 Митного кодексу України (далі - МК України) законодавство України з питань державної митної справи складається з Конституції України, цього Кодексу, інших законів України, що регулюють питання, зазначені у статті 7 цього Кодексу, з міжнародних договорів України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також з нормативно-правових актів, виданих на основі та на виконання цього Кодексу та інших законодавчих актів.

Статтею 543 МК України визначено, що безпосереднє здійснення державної митної справи покладається на митні органи.

До митної справи, відповідно до ст.7 МК України відносяться, крім іншого, встановлені порядок і умови переміщення товарів через митний кордон України, їх митний контроль та митне оформлення.

Згідно з п. 23, 24 ст. 4 МК України митне оформлення - виконання митних формальностей, необхідних для випуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення; митний контроль - сукупність заходів, що здійснюються з метою забезпечення додержання норм цього Кодексу, законів та інших нормативно-правових актів з питань державної митної справи, міжнародних договорів України, укладених у встановленому законом порядку.

Згідно з положеннями Митного кодексу України, митний орган здійснює контроль правильності визначення митної вартості товарів, якою є відповідно до ст. 49 МК України, їх вартість, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Частиною 1 статті 52 Митного кодексу України встановлено, що заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.

Відповідно до п. 2 ч. 2 зазначеної статті Кодексу декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Згідно з ч. 1 ст. 53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.

Частиною 2 цієї статті Кодексу передбачено, що документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Відповідно до ч. 3 ст. 53 МК України, у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи.

Таким чином, митний орган має право вимагати від декларанта додаткові документи при наявності визначених законом підстав, визначених ч. 3 ст. 53 МК України.

Частиною першою статті 337 МК України визначено, що перевірка документів та відомостей, які відповідно до статті 335 цього Кодексу подаються митним органам під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій (шляхом проведення формато-логічного контролю, контролю співставлення, контролю із застосуванням системи управління ризиками) та в інші способи, передбачені цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 337 МК України визначено, що контроль із застосуванням системи управління ризиками - це оцінка ризику шляхом аналізу (у тому числі з використанням інформаційних технологій) поданих документів у конкретному випадку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України з метою обрання форм та обсягу митного контролю, достатніх для забезпечення додержання вимог законодавства України з питань державної митної справи.

За результатами правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної вартості товарів декларантом разом з митною декларацією було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, також надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, що стало підставою прийняття рішення № UA500020/2023/000015/2 від 07.08.2023 року.

Так, судом встановлено, що підставою для прийняття оскаржуваного рішення стало:

1) відповідно до пп. в) п. 2 ч. 10 ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті додається така складова митної вартості, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, разом з цим, у п. 4.2 Контракту, зазначено, що ціни, зазначені в дійсному контракті, включають в себе вартість упаковки, маркування, в яких постачається товар. Проте у наданих до митного оформлення документах відсутні дані щодо даної складової митної вартості товару, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару;

2) відповідно до ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. Згідно п.8 ч.2 ст.53 МКУ, якщо здійснювалося страхування, документами, які підтверджують митну вартість товару, є страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Відповідно до наданого інвойсу від 01.06.2023 № UKMT082303 поставка товару здійснюється на умовах CIP Одеса, тобто до обов`язків продавця входить обов`язкове страхування товару. Крім того, згідно тлумачень ІНКОТЕРМС 2010 продавець зобов`язаний за свій рахунок одержати страхування карго, як застережено в договорі, щоб покупець або будь-яка інша особа, що має зацікавленість у товарі, яка підлягає страхуванню, мали право затребувати безпосередньо від страхового товариства і надати покупцю страховий поліс або інше свідоцтво обсягу страхової відповідальності. Проте, до митного оформлення такі документи не надавались, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару.

Так, стосовно кожної виявленої розбіжності суд зазначає таке.

Щодо твердження митного органу про відсутність інформації про таку складову ціни товару, як вартість упаковки або вартість пакувальних матеріалів та робіт, пов`язаних із пакуванням, суд зазначає, що як вбачається з матеріалів справи, а саме контракту, загальна сума контракту складає 500 000,00 грн. Ціни зазначені в контракті включають в себе вартість упаковки, маркування в яких поставляється товар (п.4.2 Контракту). Та товар має бути запакований продавцем таким чином, щоб запобігти його псуванню чи знищення його в період постачання до моменту приймання товару покупцем. Упаковка має відповідати специфікації та контракту (п. 7.1 контракту)

Таким чином, аналізуючи виявлену розбіжність та умови контракту, суд доходить висновку, що відповідач безпідставно дійшов такого висновку щодо не надання відповідної інформації, адже умовами контракту прямо передбачено, що упаковка та маркування вже включені до ціни товару.

Стосовно твердження митного органу, що «відповідно до ч.10 ст.58 МКУ при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються, зокрема, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на страхування цих товарів. Згідно п.8 ч.2 ст.53 МКУ, якщо здійснювалося страхування, документами, які підтверджують митну вартість товару, є страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. Відповідно до наданого інвойсу від 01.06.2023 № UKMT082303 поставка товару здійснюється на умовах CIP Одеса, тобто до обов`язків продавця входить обов`язкове страхування товару. Крім того, згідно тлумачень ІНКОТЕРМС 2010 продавець зобов`язаний за свій рахунок одержати страхування карго, як застережено в договорі, щоб покупець або будь-яка інша особа, що має зацікавленість у товарі, яка підлягає страхуванню, мали право затребувати безпосередньо від страхового товариства і надати покупцю страховий поліс або інше свідоцтво обсягу страхової відповідальності. Проте, до митного оформлення такі документи не надавались, внаслідок чого неможливо перевірити правильність визначення митної вартості самого товару», суд зазначає, що відповідно до умов поставки CIP Інкотермс в редакції 2010 року, перевезення та страхування, сплачені до: Продавець доставляє товари до перевізника в узгодженому місці, переносячи ризик покупцеві, але продавець оплачує перевезення та страхування до вказаного місця призначення.

Тобто, можна дійти висновку, що страхування товару здійснювалось саме продавцем, а тому включено до заявленої ціни товару. А тому, такі доводи митного органу є необґрунтованими.

Проаналізувавши доводи сторін, суд доходить висновку, що митним органом безпідставно зазначено про відсутність відповідних документів та недостатність наданих позивачем документів для визначення митної вартості за першим (основним) методом.

Вищевикладені встановлені судом обставини, підтверджені застосованими нормами матеріального права спростовують доводи представника відповідача щодо недостатності поданих митниці документів для визначення митної вартості товару за основним методом.

Відповідно до частини 5 статті 55 Митного кодексу України, декларант може провести консультації з митним органом з метою обґрунтованого вибору методу визначення митної вартості на підставі інформації, яка наявна в митному органі.

Також, згідно з ч.4 статті 57 Митного кодексу України від 13.03.2012 № 4495-УІ застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності, яка відбулась між сторонами, але митний орган не врахував наданих позивачем пояснень.

Частиною першою статті 57 Митного кодексу України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів: в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); г) резервний.

Відповідно до частин 2, 3 статті 57 Митного кодексу України, основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.

Таким чином, враховуючи викладене, а також те, що позивачем надано достатньо належним чином оформлених документів для підтвердження митної вартості товару за основним методом, суд вважає, що позовні вимоги належать задоволенню повністю.

Відповідно до чч. 1,2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Таким чином, оцінюючі встановлені факти, суд дійшов висновку, що відповідач під час здійснення контролю митної вартості, приймаючи рішення не довів правомірності своїх дій.

Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Таким чином, суд дійшов висновку щодо позовні вимоги належать задоволенню в повному обсязі.

У зв`язку з тим, що позов задоволено, керуючись приписами ст. 139 КАС України судовий збір належить стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 246, 255,295,297 КАС України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Строй мир» (, місце знаходження: 73003, м. Херсон, вул. Миколаївське шосе, 5 км.) до Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місце знаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21А) про визнання протиправним та скасування рішення митного органу про коригування митної вартості товарів, - задовольнити в повному обсязі.

Визнати протиправним та скасувати рішення Одеської митниці про коригування митної вартості товарів № UA500000/2023/000015/2 від 07.08.2023 року.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з Одеської митниці (код ЄДРПОУ ВП 44005631, місцезнаходження: 65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 21-а) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Строй мир» (, місце знаходження: 73003, м. Херсон, вул. Миколаївське шосе, 5 км.) судовий збір в розмірі 4044 грн. 00 коп. (чотири тисячі сорок чотири гривні 00 копійок).

Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст.ст. 295,297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.

Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України.

Суддя Л.Р. Юхтенко