Справа № 210/5683/23
Суддя: Вікторович Н. Ю.
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/5683/23
Провадження № 2-а/210/26/23
У Х В А Л А

іменем України

"31" жовтня 2023 р. м. Кривий Ріг

Суддя Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Вікторович Н.Ю., розглянувши матеріали адміністративної позовної заяви ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №004854,-

ВСТАНОВИВ:

17жовтня 2023 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №004854.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17 жовтня 2023 року зазначена справа була передана на розгляд судді Вікторович Н.Ю.

Судом на виконання вимог ч. 3 ст. 171 КАС України направлено запит до Департаменту адміністративних послуг виконкому Криворізької міської ради для перевірки місця реєстрації позивача.

31 жовтня 2023 року на адресу суду надійшов Лист вих. №6396 від 24.10.2023 року за підписом адміністратора Центру адміністративних послуг «Віза» Станіславчук Л., в якому повідомлено суд, що ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Вивчивши матеріали справи, суддя дійшов висновку, що дана справа не належить до юрисдикції (підсудності) Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, з огляду на наступне.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності.

Відповідно до ч.1, 2, 5 ст.160 КАС України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Позовна заява подається в письмовій формі позивачем або особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

В позовній заяві зазначаються:

1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява;

2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб); поштовий індекс; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості відомі позивачу), відомі номери засобів зв`язку, офіційна електронна адреса або адреса електронної пошти;

3) зазначення ціни позову, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, - якщо у позовній заяві містяться вимоги про відшкодування шкоди, заподіяної оскаржуваним рішенням, діями, бездіяльністю суб`єкта владних повноважень;

4) зміст позовних вимог і виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, а в разі подання позову до декількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з відповідачів;

5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини;

6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору - у випадку, якщо законом встановлений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору;

7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися;

8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності), зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви;

9) у справах щодо оскарження рішень, дій та бездіяльності суб`єкта владних повноважень - обґрунтування порушення оскаржуваними рішеннями, діями чи бездіяльністю прав, свобод, інтересів позивача;

10) у справах щодо оскарження нормативно-правових актів - відомості про застосування оскаржуваного нормативно-правового акта до позивача або належність позивача до суб`єктів правовідносин, у яких застосовується або буде застосовано цей акт;

11) власне письмове підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього самого відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Крім цього, прийняття судом рішення з порушенням правил юрисдикції (підсудності), визначених статтями 20, 22, 25-25 КАС України є підставою для скасування такого рішення апеляційною інстанцією відповідно до ст.318 КАС України.

Отже, суд повинен суворо дотримуватися правил підсудності.

Статтею 20 КАС України передбачено розмежування предметної юрисдикції адміністративних судів, відповідно до якого визначено, які адміністративні справи підлягають розгляду місцевими загальними судами як адміністративними судами, а які окружними адміністративними судами.

Відповідно до ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні:

1) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності;

2) адміністративні справи, пов`язані з виборчим процесом чи процесом референдуму, щодо: оскарження рішень, дій чи бездіяльності дільничних виборчих комісій, дільничних комісій з референдуму, членів цих комісій; уточнення списку виборців; оскарження дій чи бездіяльності засобів масової інформації, інформаційних агентств, підприємств, установ, організацій, їх посадових та службових осіб, творчих працівників засобів масової інформації та інформаційних агентств, що порушують законодавство про вибори та референдум; оскарження дій чи бездіяльності кандидата у депутати сільської, селищної ради, кандидатів на посаду сільського, селищного голови, їх довірених осіб;

3) адміністративні справи, пов`язані з перебуванням іноземців та осіб без громадянства на території України, щодо: примусового повернення в країну походження або третю країну іноземців та осіб без громадянства; примусового видворення іноземців та осіб без громадянства за межі України; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; продовження строку затримання іноземців або осіб без громадянства з метою їх ідентифікації та (або) забезпечення примусового видворення за межі території України; затримання іноземців або осіб без громадянства до вирішення питання про визнання їх біженцями або особами, які потребують додаткового захисту в Україні; затримання іноземців або осіб без громадянства з метою забезпечення їх передачі відповідно до міжнародних договорів України про реадмісію;

4) адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання ними рішень судів у справах, визначених пунктами 1-3 частини першої цієї статті;

5) адміністративні справи щодо оскарження рішень Національної комісії з реабілітації у правовідносинах, що виникли на підставі Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років".

Вищевказаний перелік справ, підсудних місцевим загальним судам як адміністративним судам, є вичерпним.

Як вбачається з адміністративного позову, предметом спору є оскарження постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу за порушення вимог ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт».

Тобто, у даному випадку спір виник у зв`язку із винесенням постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу у справі про порушення законодавства про автомобільний транспорт (господарсько-правова відповідальність), а не у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

Застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу не є притягненням до адміністративної відповідальності, передбаченої нормами Кодексу України про адміністративні правопорушення, оскільки адміністративно-господарський штраф є одним із видів адміністративно-господарських санкцій, визначених нормами Господарського кодексу України, який може встановлюватися виключно законами.

При цьому, суд виходить із положень ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», якою закріплено відповідальність за порушення законодавства про автомобільний транспорт.

Види адміністративно-господарських санкцій, умови та порядок їх застосування визначаються цим Кодексом, іншими законодавчими актами. Адміністративно-господарські санкції можуть бути встановлені виключно законами.

З урахуванням наведеного, суд констатує, що предметом спору, згідно заявленого адміністративного позову, є оскарження позивачем дій суб`єкта владних повноважень щодо застосування адміністративно-господарського штрафу, передбаченого ст. 60 Закону України «Про автомобільний транспорт», а не рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності, оскільки позивача не було притягнуто до адміністративної відповідальності та не накладено на неї адміністративне стягнення відповідно до положень КУпАП.

Частиною 1 статті 20 КАС України визначено вичерпний перелік адміністративних справ, що підлягають розгляду загальними судами як адміністративними.

Відповідно до частини 2 статті 20 КАС України, усі справи, крім визначених частиною першою статті 20 КАС України, підсудні окружним адміністративним судам.

Відповідно до ч. 1 ст. 238 КУпАП за порушення встановлених законодавчими актами правил здійснення господарської діяльності до суб`єктів господарювання можуть бути застосовані уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування адміністративно-господарські санкції, тобто заходи організаційно-правового або майнового характеру, спрямовані на припинення правопорушення суб`єкта господарювання та ліквідацію його наслідків.

Отже, даний спір виник у зв`язку із винесенням постанови про накладення адміністративно-господарського штрафу у справі про порушення законодавства про автомобільний транспорт (господарсько-правова відповідальність), а не у справі про притягнення до адміністративної відповідальності.

За таких обставин, суд доходить до висновку, що застосування до ОСОБА_1 адміністративно-господарського штрафу не є притягненням до адміністративної відповідальності, передбаченої нормами КУпАП, оскільки адміністративно-господарський штраф є одним із видів адміністративно-господарських санкцій, передбачених нормами Господарського кодексу України та законами, які регулюють господарську діяльність.

Згідно з ч. 2 ст. 20 КАС України окружним адміністративним судам підсудні всі адміністративні справи, крім визначених частиною першою цієї статті.

Згідно п. 2 ч. 1 ст.29 КАС України суд передає адміністративну справу на розгляд іншого адміністративного суду, якщо: при відкритті провадження у справі суд встановить, що справа належить до територіальної юрисдикції (підсудності) іншого суду.

Порушення правил юрисдикції адміністративних судів є обов`язковою підставою для скасування рішення.

За таких обставин, нормами КАС України не визначено дії суду у випадку надходження до відповідного суду позовної заяви, яка йому предметно не підсудна.

В той же час, за нормами частини 6 статті 7 КАС України, у разі відсутності закону, що регулює відповідні правовідносини, суд застосовує закон, що регулює подібні правовідносини (аналогія закону), а за відсутності такого закону суд виходить із конституційних принципів і загальних засад права (аналогія права).

Таким чином, оскільки спір виник з приводу застосування до позивача санкцій за порушення законодавства про автомобільний транспорт, а не щодо рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень у справах про притягнення фізичної особи до адміністративної відповідальності, суддя дійшов висновку, що зазначений спір, відповідно до предметної юрисдикції адміністративних судів, не підсудний Дзержинському районному суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області як адміністративному суду, а підлягає вирішенню окружним адміністративним судом.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 170 КАС України суддя відмовляє у відкритті провадження в адміністративній справі, якщо заяву не належить розглядати в порядку адміністративного судочинства.

З урахуванням зазначеного, суд вважає за необхідне відмовити позивачу у відкритті провадження в адміністративній справі за позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №004854 та роз`яснити, що заявлені позовні вимоги належить розглядати в відповідному окружному адміністративному суді.

Керуючись ст.ст. 20, 29, 241, 248, 297 КАС України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті провадження у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Державної служби України з безпеки на транспорті про визнання протиправною та скасування постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу №004854.

Роз`яснити позивачу, що він має право звернутись з даним позовом до відповідного окружного адміністративного суду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Третього апеляційного адміністративного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: Н. Ю. Вікторович