Справа № 240/16580/23
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року м. Житомир справа № 240/16580/23

категорія 112010200

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання протиправним рішення,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) із позовом, в якому з урахуванням уточненої позовної заяви просить:

- визнати протиправним рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Житомирській області про відмову в зарахуванні до його страхового стажу періоду роботи в колгоспі «Промінь» села Демківці Любарського району Житомирської області з 15.04.1992 до 16. 03.1999;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Житомирській області зарахувати до його страхового стажу період роботи в колгоспі «Промінь» села Демківці Любарського району Житомирської області з 15.04.1992 по 16.03.1999.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області із заявою про зарахування до його страхового стажу періоду роботи з 15.04.1992 до 16.03.1999 у колгоспі "Промінь", однак у її задоволенні Головним управлінням Пенсійного фонду України в Житомирській області (далі - відповідач, управління) йому безпідставно відмовлено, з мотивів порушення вимог п.2.4 Інструкції "Про порядок ведення трудових книжок працівників", зокрема відсутністю підписів уповноважених осіб, які вчиняли відповідні записи та завірення записів про звільнення з роботи невідповідною печаткою. Зауважує, що факт його трудової діяльності у колгоспі "Промінь" підтверджується відповідними доказами наданими відповідачу та до суду, з огляду на що, рішення про відмову у зарахуванні оскаржуваного періоду його трудової діяльності у колгоспі "Промінь" до його страхового стажу, вважає неправомірним та таким, що суперечить чинному законодавству.

Ухвалою судді Житомирського окружного адміністративного суду від 13.06.2023 відкрите провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

20.09.2023 від представника відповідача надійшов до суду відзив на позов, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог з огляду на їх безпідставність та необґрунтованість. Пояснює, що позивач звернувся до управління шляхом надіслання листа поштою, у відповідь на який отримав роз`яснення щодо порядку обрахунку страхового стажу. При цьому зауважує, що прийняття заяв про призначення/перерахунок пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший надісланих поштою, чинним законодавством не передбачено. У той час, період роботи в колгоспі "Промінь" не враховано до страхового стажу позивача, оскільки запис у трудовій книжці від 15.04.1992 про прийняття в члени колгоспу "Промінь" не завірений підписами відповідних осіб, а запис від 16.03.2000 про вибуття з членів КСП "Промінь" не завірений підписами посадових осіб та завірений печаткою СВК "Промінь", а не печаткою КСП "Промінь". Зауважує, що згідно з наданою довідкою Любарського районного комунального підприємства по обслуговуванню адміністративних приміщень об`єктів спільної власності територіальних громад Любарської районної ради Житомирської області від 14.11.2019 №230/1 колгосп «Маяк» був реорганізований і створено КСП «Промінь», яке згодом реорганізовано в СВК «Промінь», однак документи, які підтверджують перейменування/реорганізацію колгоспу «Промінь» в КСП «Промінь» та у подальшому у СВК «Промінь» в матеріалах пенсійної справи відсутні.

Відповідно до наказів Житомирського окружного адміністративного суду: № 01-36-В від 12.06.2023 (у період з 03.07.2023 до 21.07.2023) та №01-53-в від 17.08.2023 (у період з 28.08.2023 до 01.09.2023), суддя Єфіменко О.В. перебувала у щорічній відпустці, тому розгляд даної справи судом відкладався.

Положення ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Перевіривши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд вважає за необхідне зазначити наступне.

Встановлено, що позивач перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію по інвалідності, розмір якої обчислений відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі - Закон №1058-IV) з розрахунку наявного страхового стажу - 32 роки 8 місяців 22 дні.

06.11.2020 звернувся до відповідача із заявою про зарахування до його страхового стажу періоду роботи з 1992 року до 2000 рік у колгоспі "Промінь".

У відповідь на подану заяву, позивач отримав лист Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області №19150-1933/М-02/8-0600/20 від 02.11.2020, яким роз`яснено, що для урахування до страхового стажу періоду його роботи в колгоспі «Промінь» він може звернутись із відповідною заявою до відділу обслуговування громадян (сервісного центру) управління обслуговування, за місцем перебування на обліку як одержувача пенсії, додавши довідку архівної установи про перейменування/реорганізацію колгоспу, оскільки документи, які підтверджують перейменування/реорганізацію колгоспу «Промінь» в КСП «Промінь» та згодом в СВК «Промінь» в матеріалах пенсійної справи відсутні.

Таким чином, позивачу не враховано до його страхового стажу період трудової діяльності у колгоспі "Промінь" у період з 15.04.1992 до 16.03.2000, з підстав відсутності підтверджуючих документів його реорганізації.

Вважаючи таке рішення відповідача про відмову у зарахуванні до його страхового стажу періоду трудової діяльності у колгоспі "Промінь" протиправним, позивач звернувся до Любарського районного суду Житомирської області із заявою про встановлення факту роботи в КСП "Промінь", за результатами розгляду якої, ухвалою суду від 02.02.2023 провадження у справі закрите, у зв`язку із тим, що справа не підлягає розгляду у порядку цивільного судочинства.

У подальшому, з метою вирішення у судовому порядку спірних правовідносин, позивач звернувся Житомирського окружного адміністративного суду із даною позовною заявою.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам суд вважає за необхідне зазначити таке.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Абз.1-2 ч.2 статті 24 Закону №1058-IV встановлено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.

Страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (абз.1 ч.2 ст.24 Закон №1058-IV).

Відповідно до положень Закону України "Про пенсійне забезпечення" від 05 листопада 1991 року № 1788-XII (далі - Закон 1788-XII) всім непрацездатним громадянам України гарантується право на матеріальне забезпечення за рахунок суспільних фондів споживання шляхом надання трудових і соціальних пенсій.

Вказаний Закон спрямований на те, щоб повніше враховувалася суспільно корисна праця як джерело зростання добробуту народу і кожної людини, встановлює єдність умов і норм пенсійного забезпечення робітників, членів колгоспів та інших категорій трудящих та гарантує соціальну захищеність пенсіонерів шляхом встановлення пенсій на рівні, орієнтованому на прожитковий мінімум, а також регулярного перегляду їх розмірів у зв`язку із збільшенням розміру мінімального споживчого бюджету і підвищенням ефективності економіки республіки.

Положення статті 56 Закон 1788-XII передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При обчисленні стажу роботи в колгоспі за період після 1965 року, якщо член колгоспу не виконував без поважних причин встановленого мінімуму трудової участі в громадському господарстві, враховується час роботи за фактичною тривалістю.

Спір у даних правовідносинах виник з приводу незарахування позивачу до його страхового стажу періоду роботи в колгоспі "Промінь", у період з 15.04.1992 до 16.03.2000, оскільки записи в трудовій книжці про прийняття в члени колгоспу "Промінь" та про вибуття з членів колгоспу, не завірені підписами відповідних осіб, а також запис про вибуття з членів колгоспу завірений печаткою СВК "Промінь", а не печаткою КСП "Промінь".

Тобто підставою для незарахування до страхового стажу трудової діяльності позивача у колгоспі "Промінь" слугував факт внесення записів до трудової книжки позивача з порушенням Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України, Міністерства юстиції України, Міністерства соціального захисту населення України 29.07.93 №58, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 17 серпня 1993 р. за №110 (далі - Інструкція).

Як свідчать матеріали справи, у позивача наявна трудова книжка колгоспника НОМЕР_1 від 19.10.1991, за записами якої він у оскаржуваний період (з 15.04.1992 по 16.03.2000) працював в колгоспі "Промінь". Вказана інформація підтверджена та містить посилання на відповідні накази, засвідчені печатками організації.

За змістом історичної довідки Любарського районного комунального підприємства по обслуговуванню адміністративних приміщень об`єктів спільної власності територіальних громад Любарської районної ради Житомирської області №вих.230/1 від 14.11.2019 відповідно до протоколу №2 від 01.02.1991 колгосп "Маяк" реорганізований та створено КСП "Промінь", а на підставі протоколу №7 від 02.09.2000 КСП "Промінь" реорганізовано в СВК "Промінь".

Відповідно до архівної довідки Любарського районного комунального підприємства по обслуговуванню адміністративних приміщень об`єктів спільної власності територіальних громад Любарської районної ради Житомирської області №230 від 14.11.2019, яка складена на підставі Ф-47 (протоколи фонду), за відомостями, які містяться у фонді СВК "Промінь" с.Демківці, Любарського району позивач працював у колгоспі з 1992 року по 2004 рік. Крім того, вказана довідка містить відомості про встановлений мінімум трудоднів та їх вироблення позивачем, зокрема:

- за 1992 рік вироблено трудоднів/людиноднів -161;

- за 1993 рік вироблено трудоднів/людиноднів - 337;

- за 1994 рік вироблено трудоднів/людиноднів - 280;

- за 1995 рік вироблено трудоднів/людиноднів - 289;

- за 1996 рік вироблено трудоднів/людиноднів - 309;

- за 1997 рік вироблено трудоднів/людиноднів - 297;

- за 1998 рік вироблено трудоднівлюдиноднів - 306;

- за 1999 рік вироблено трудоднів/людиноднів - 306;

- за 2000 рік вироблено трудоднів/людиноднів - 245;

- за 2001 рік вироблено трудоднів/людиноднів - 239;

- за 2002 рік вироблено трудоднів/людиноднів - 289;

- за 2003 рік вироблено трудоднів/людиноднв - 243;

- за 2004 рік вироблено трудоднів/людиноднів - 144.

Крім того, в матеріалах справи містяться довідки форми ОК-5 за 1999-2000 роки, які свідчать про отриману позивачем заробітну плату від СВК "Промінь".

Втім, як вже зазначалося, відповідачем не враховано період трудової діяльності позивача з 15.04.1992 по 16.03.2000 до його страхового стажу позивача, у зв`язку із порушенням вимог Інструкції при заповненні трудової книжки позивача відповідальними за це посадовими особами.

Однак, при дослідженні матеріалів справи, такі обґрунтування відповідача, які слугували відмові у зарахуванні позивачу трудової діяльності у період з 15.04.1992 до 16.03.2000, спростовані наявними в матеріалах справи доказами.

З огляду на встановлені обставини справи, суд вважає, що трудова книжка колгоспника підтверджує трудову діяльність позивача у колгоспі "Промінь" у період з 15.04.1992 до 16.03.2000, яка повинна бути зарахована до страхового стажу позивача.

А тому суд вважає, що відповідачем безпідставно відмовлено у зарахуванні вищезазначеного періоду трудової діяльності до страхового стажу позивача з мотивів порушення вимог Інструкції №58 посадовими особами колгоспу під час внесення відповідних записів до трудової книжки позивача. Разом з тим, у матеріалах справи наявна інформація щодо встановленого мінімуму трудової участі в колгоспі та його виконання (кількість відпрацьованих його трудоднів), про прийняття в члени колгоспу та вибуття з членів колгоспу (накази, відомості про заробітну плату, відомості про реорганізацію).

У контексті викладеного, суд вважає за необхідне відмітити, що трудовий стаж у оскаржуваний період підтверджений записами трудової книжки колгоспника та наявними у матеріалах справи архівними та історичними довідками.

Поряд із цим, відповідно до підпункту 2.26. пункт 2 Інструкції №58 записи про причини звільнення у трудовій книжці повинні провадитись у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства із посиланням на відповідну статтю, пункт закону.

Запис про звільнення у трудовій книжці працівника провадиться з додержанням таких правил: у графі 1 ставиться порядковий номер запису; у графі 2 - дата звільнення; у графі 3 - причина звільнення; у графі 4 зазначається на підставі чого внесено запис, наказ (розпорядження), його дата і номер. Днем звільнення вважається останній день роботи. (п.п.2.27 п.2 Інструкції №58).

Аналіз вказаних норм свідчить, що законодавством чітко визначено порядок організації ведення, обліку, зберігання і видачу трудових книжок працівників, а також встановлено відповідальність за порушення такого порядку.

Всі записи, які мають відношення до трудової діяльності працівника та вносяться до трудової книжки, можуть бути внесені вичерпним колом осіб, насамперед керівником підприємства, установи, організації в порядку, строк та спосіб, передбачений відповідним законодавством. Самостійне внесення працівником відомостей щодо своєї трудової діяльності, а також внесення виправлень у разі неправильного або неточного запису не передбачено.

Таким чином, позивач, як особа на яку не покладено обов`язку щодо організації ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок не може нести відповідальність за неправильність, неточність або неповноту внесених до його трудової книжки відомостей, а тому наявність у трудовій книжці колгоспника позивача печатки у відбитку якої читається назва СВК "Промінь", а не КСП "Промінь", не може бути підставою для прийняття управлінням рішення про незарахування трудової діяльності до страхового стажу, результатом чого стало обмеження належного соціального захисту громадянина, тобто позивача.

Додатково слід вказати, що у постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а Верховний Суд висловив позицію про те, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Крім того, у постанові Верховного Суду від 21.02.2018 у справі №687/975/17 викладена правова позиція, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретній посаді, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Враховуючи викладене, слід зауважити, що недоліки записів чи їх оформлення у трудовій книжці не можуть бути підставою для неврахування відповідного стажу, оскільки визначальним є підтвердження факту трудової діяльності, а не правильність введення записів.

З огляду на встановлені обставини справи, які підтверджені відповідними доказами, суд вважає за необхідне вказати, що відсутність підписів уповноважених осіб, якими здійснено відповідні записи у трудовій книжці позивача та наявність печатки, у відбитку якої читається назва СВК "Промінь", яка затверджує запис щодо оскаржуваного періоду трудової діяльності позивача, не може бути обґрунтованою підставою для відмови в зарахуванні даного періоду до його страхового стажу, оскільки за внесені відомості до трудової книжки працівник відповідальності не має нести.

Зазначені сумніви, які виникли у суб`єкта владних повноважень можуть бути перевірені та усунені лише за наслідками здійснених таким органом відповідних запитів до організації, що визначено положеннями Порядку про підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 р. №637.

Також суд зазначає, що підставою для призначення пенсії є відповідний стаж роботи, а не дотримання усіх формальних вимог при заповненні трудової книжки.

Враховуючи викладене, слід наголосити, що записи засвідчені відповідними печатками та внесені уповноваженими особами колгоспу, до трудової книжки колгоспника позивача та уточнюючи довідки, які містять відомості про відпрацьовані позивачем вихододні та отриману заробітну плату у зазначений період, підтверджують його трудовий стаж у оскаржуваний період.

З огляду на встановлені судом обставини справи, суд дійшов висновку, що трудова діяльність з 15.04.1992 до 16.03.2000 у колгоспі "Промінь" підлягає зарахуванню до страхового стажу позивача.

Разом з тим, доказів у підтвердження того, що дані трудової книжки позивача (в частині вищевказаних періодів роботи) містять неправдиві або недостовірні відомості чи були предметом судового розгляду до суду не надано, при цьому слід врахувати, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Відтак, відповідно статті 6 КАС України визначено, що суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.

Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Христов проти України» (Khristov v. Ukraine, заява № 24465/04, рішення від 19.02.2009 року, п. 33) повторює, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав.

Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно зі ч.ч. 1, 2ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача. У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.

Доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (ч. 1ст. 72 вказаного Кодексу).

Відповідно до ч. 1ст. 73 КАС України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2ст. 73 вказаного Кодексу).

За змістом статті 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень (ч.2 ст.9 КАС України).

Проаналізувавши встановлені обставини справи, які підтверджені відповідними доказами та з метою відновлення прав та інтересів позивача, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, шляхом визнання протиправною бездіяльності управління щодо незарахування позивачу до його страхового стажу періоду роботи у колгоспі "Промінь" з 15.04.1992 до 16.03.2000 та зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати таку трудову діяльність позивача до його страхового стажу.

Питання про розподіл судових витрат, судом вирішується відповідно до ст.139 КАС України.

Керуючись статтями 77, 90, 139, 241-246, 250, 255, 263 КАС України, суд,

вирішив:

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП: НОМЕР_2 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. О.Ольжича, 7, м.Житомир,10003. ) про визнання протиправним рішення, задовольнити частково.

Визнати протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області щодо незарахування до страхового стажу ОСОБА_1 трудової діяльності в колгоспі «Промінь» села Демківці Любарського району Житомирської області з 15.04.1992 до 16. 03.2000.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період його роботи в колгоспі «Промінь» села Демківці Любарського району Житомирської області з 15.04.1992 до 16.03.2000.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області на користь ОСОБА_1 документально підтверджені судові витрати у сумі 1000 (одна тисяча) грн 00 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 01 листопада 2023 р.