Справа № 440/14127/23
Суддя: Н.Ю. Алєксєєва
Дата ухвалення: 2023-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОЛТАВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

про відмову у забезпеченні позову

01 листопада 2023 рокум. ПолтаваСправа № 440/14127/23

Суддя Полтавського окружного адміністративного суду Алєксєєва Н.Ю., розглянувши заяву Полтавського міського управління земельних ресурсів та земельного кадастру Виконавчого комітету Полтавської міської ради про забезпечення позову у справі за позовом Полтавського міського управління земельних ресурсів та земельного кадастру Виконавчого комітету Полтавської міської ради до Полтавської міської ради, секретар Полтавської міської ради Ямщикової Катерини Леонідівни про визнання протиправними та скасування рішень,

В С Т А Н О В И В:

Позивач Полтавське міське управління земельних ресурсів та земельного кадастру звернувся до Полтавського окружного адміністративного суду з позовною заявою до Полтавської міської ради, секретаря Полтавської міської ради Ямщикової Катерини Леонідівни про:

- визнання протиправним та скасування п.5, п.6 рішення тридцять дев`ятої сесії восьмого скликання Полтавської міської ради від 15 вересня 2023 року «Про внесення змін до рішення позачергової другої сесії Полтавської міської ради восьмого скликання від 29 січня 2021 року «Про здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів міських рад та про структуру виконавчих органів ради, їх загальну чисельність та витрати на утримання»;

- визнання протиправним та скасування п. 14 рішення тридцять дев`ятої сесії восьмого скликання Полтавської міської ради від 15 вересня 2023 року «Про внесення змін до рішень сесій Полтавської міської ради та затвердження положень»;

- визнання протиправним та скасування п. 15 рішення тридцять дев`ятої сесії восьмого скликання Полтавської міської ради від 15 вересня 2023 року «Про внесення змін до рішень сесій Полтавської міської ради та затвердження положень» в частині визнання такими, що втратили чинність додатки №11,13 до рішення позачергової другої сесії Полтавської міської ради восьмого скликання від 29 січня 2021 року.

Ухвалою Полтавського окружного адміністративного суду від 26 вересня 2023 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в адміністративній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

01 листопада 2023 року представником позивача подано заяву про забезпечення позову шляхом зупинення дії рішень тридцять дев`ятої сесії восьмого скликання Полтавської міської ради від 15 вересня 2023 року "Про внесення змін до рішення позачергової другої сесії Полтавської міської ради восьмого скликання від 29 січня 2021 року "Про здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів міських рад та про структуру виконавчих органів ради, їх загальну чисельність та витрати на утримання" та "Про внесення змін до рішень сесій Полтавської міської ради та затвердження положень".

В обґрунтування даної заяви позивач вказала про очевидність протиправності оскаржуваних рішень Полтавської міської ради та зазначила, що на даний час Полтавське міське управління земельних ресурсів та земельного кадастру виконує цілу низку повноважень. Її швидке перетворення призведе до значних негативних наслідків. Положення про Департамент земельних і водних ресурсів та земельного кадастру Полтавської міської ради відсутнє, а відтак не відомо які саме будуть покладені на нього завдання, і чи взагалі будуть покладені. Розпорядженням міського голови від 27.09.2023 року № 751-к « «Про здійснення заходів, пов`язаних зі змінами в організації виробництва і праці, скороченням штату працівників Полтавського міського управління земельних ресурсів та земельного кадастру» начальник Полтавського міського управління земельних ресурсів та земельного кадастру ОСОБА_1 повторно повідомлена про скорочення штату працівників за штатним розписом Полтавського міського управління земельних ресурсів та земельного кадастру 22Л 1.2023 року, а саме: скоротити посаду начальника Полтавського міського управління земельних ресурсів та земельного кадастру (1 штатна одиниця), на підставі рішення тридцять дев`ятої сесії восьмого скликання Полтавської міської ради від 15 вересня 2023 року «Про внесення змін до рішень сесій Полтавської міської ради та затвердження положень». Відтак, на думку представника позивача, єдиною метою зміни назви Управління в Департамент та зміни структури спричинена єдиним можливим способом звільнити ОСОБА_2 . Вказує, що спірні рішення не передбачають ліквідацію, реорганізацію, банкрутство або перепрофілювання Управління, а лише зміну назви та її структури. Зазначає, що виконання оскаржуваних рішень може призвести до: незаконного звільнення працівників Полтавського міського управління земельних ресурсів та земельного кадастру з займаних посад; виконання завдань Полтавського міського управління земельних ресурсів передбачених положенням; порушення Конституційних прав фізичних та юридичних осіб які звернулися до Полтавської міської ради з клопотаннями про оформлення прав користування та прав власності на земельні ділянки. Такі обставини вказують на те, що в разі незастосування заходів забезпечення позову буде унеможливлений захист прав та інтересів Полтавського міського управління земельних ресурсів та земельного кадастру в тому числі порушить Конституційні права працівників Управління.

Відповідно до частини першої статті 154 Кодексу адміністративного судочинства України заява про забезпечення позову розглядається судом, у провадженні якого перебуває справа або до якого має бути поданий позов, не пізніше двох днів з дня її надходження, без повідомлення учасників справи.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про розгляд даної заяви без повідомлення учасників справи.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною першою статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України суд за заявою учасника справи або з власної ініціативи має право вжити визначені цією статтею заходи забезпечення позову.

Відповідно до частини другої цієї статті, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо:

1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду; або

2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

Ці підстави є оціночними, тому містять небезпеку для застосування заходів забезпечення позову всупереч цілям цієї статті при формальному дотриманні її вимог. Необґрунтоване вжиття таких заходів може привести до правових ускладнень, значно більших, ніж ті, яким вдалося б запобігти, тому суд повинен у кожному випадку, виходячи з конкретних доказів, встановити, чи є хоча б одна з названих обставин, і оцінити, чи не може застосуванням заходів забезпечення позову бути завдано ще більшої шкоди, ніж та, якій можна запобігти.

Згідно з Рекомендацією № R (89) 8 про тимчасовий судовий захист в адміністративних справах, прийнятою Комітетом Ради Європи 13.09.1989, рішення про вжиття заходів тимчасового захисту може, зокрема, прийматися у разі, якщо виконання адміністративного акта може спричинити значну шкоду, відшкодування якої неминуче пов`язано з труднощами, і якщо на перший погляд наявні достатньо вагомі підстави для сумнівів у правомірності такого акта. Суд, який постановляє вжити такий захід, не зобов`язаний одночасно висловлювати думку щодо законності чи правомірності відповідного адміністративного акта; його рішення стосовно вжиття таких заходів жодним чином не повинно мати визначального впливу на рішення, яке згодом має бути ухвалено у зв`язку з оскарженням адміністративного акта.

Тобто, інститут забезпечення адміністративного позову є однією з гарантій захисту прав, свобод та законних інтересів юридичних та фізичних осіб - позивачів в адміністративному процесі, механізмом, який покликаний забезпечити реальне та неухильне виконання судового рішення прийнятого в адміністративній справі.

При цьому заходи забезпечення мають бути вжиті лише в межах позовних вимог та бути адекватними та співмірними з позовними вимогами.

Співмірність передбачає співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з майновими наслідками заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Отже, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

При цьому, згідно з частиною першою статті 151 Кодексу адміністративного судочинства України позов може бути забезпечено: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта; 2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 4) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 5) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

В ухвалі про забезпечення позову суд повинен навести мотиви, з яких він дійшов висновку про існування очевидної небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі, а також вказати, в чому будуть полягати дії, направлені на відновлення прав позивача, оцінити складність вчинення цих дій, встановити, що витрати, пов`язані з відновленням прав будуть значними.

Тобто, обов`язковою умовою застосування заходів забезпечення позову є наявність хоча б однієї з таких обставин: очевидність небезпеки заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення в адміністративній справі; доведення позивачем того, що захист його прав, свобод та інтересів стане неможливим без вжиття таких заходів, або для їх відновлення необхідно буде докласти значних зусиль та витрат; очевидність ознак протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень.

При цьому, посилання особи на можливе порушення її прав в майбутньому, не може визнаватись достатнім для вжиття заходів забезпечення позову за викладених позивачем доводів та обставин цієї справи.

Забезпечення позову шляхом зупинення виконання рішення Полтавської міської ради від 15 вересня 2023 року «Про внесення змін до рішення позачергової другої сесії Полтавської міської ради восьмого скликання від 29 січня 2021 року «Про здійснення повноважень, що належать до відання виконавчих органів міських рад та про структуру виконавчих органів ради, їх загальну чисельність та витрати на утримання» та рішення «Про внесення змін до рішень сесій Полтавської міської ради та затвердження положень» є фактично вирішенням спору по суті, оскільки фактично підмінює собою судове рішення в справі та вирішує позовні вимоги до розгляду справи по суті.

Суд зазначає, що наявність очевидних ознак протиправності оскаржуваних рішення, дій та/або бездіяльності може бути виявлена судом тільки на підставі з`ясування фактичних обставин справи, а також оцінки належності, допустимості та достовірності як кожного доказу окремо, так і достатності та взаємного зв`язку наявних у матеріалах справи доказів у їх сукупності.

Сам по собі факт прийняття відповідачем рішень, які стосуються прав та інтересів позивача, не може автоматично свідчити про те, що такі рішення є очевидно протиправними і невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити виконання рішення суду, а факт порушення прав та інтересів позивача підлягає доведенню у встановленому законом порядку.

З приводу наявності очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення таким рішенням прав, свобод або інтересів осіб, які звернулися до суду, то Верховним Судом у постановах від 16 травня 2019 року у справі №826/14303/ 18, від 12 лютого 2020 року у справі №640/17408/19 та від 27 лютого 2020 року у справі №640/16242/19 зазначено, що такі ознаки повинні, насамперед, існувати поза обґрунтованим сумнівом. Тобто, суд, який застосовує заходи забезпечення позову з цих підстав повинен бути переконаний у тому, що відповідне рішення явно суперечить вимогам закону за критеріями, визначеними частиною другою статті 2 КАС України, порушує права, свободи або інтереси позивачів і вжиття заходів забезпечення позову є дієвим способом запобігання істотним та реальним негативним наслідкам таких порушень. У іншому випадку, висновки суду про наявність очевидних ознак протиправності оспорюваного рішення та порушення ним прав, свобод чи інтересів позивачів до розгляду справи по суті, свідчать про наперед сформовану судом правову позицію по справі.

Також, суд звертає увагу на те, що в заяві позивача про забезпечення позову не наведено обгрунтованих мотивів на підтвердження того, що невжиття заходів забезпечення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.

При цьому суд позбавлений можливості надати оцінку протиправності спірним рішенням під час розгляду питання про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки така оцінка буде надана під розгляду справи по суті після дослідження наявних у матеріалах справи доказів.

Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а тому заява представника позивача про забезпечення адміністративного позову залишається судом без задоволення.

Керуючись статтями 150, 154, 241, 243, 248, 256, 294 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

У Х В А Л И В:

Відмовити Полтавському міському управлінню земельних ресурсів та земельного кадастру Виконавчого комітету Полтавської міської ради в задоволенні заяви про забезпечення адміністративного позову Полтавського міського управління земельних ресурсів та земельного кадастру Виконавчого комітету Полтавської міської ради до Полтавської міської ради, секретар Полтавської міської ради Ямщикової Катерини Леонідівни про визнання протиправними та скасування рішень.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Другого апеляційного адміністративного суду в порядку, визначеному частиною 8 статті 18, частинами 7-8 статті 44 та статтею 297 Кодексу адміністративного судочинства України, а також з урахуванням особливостей подання апеляційних скарг, встановлених підпунктом 15.5 підпункту 15 пункту 1 розділу VII "Перехідні положення" Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя Н.Ю. Алєксєєва