Справа № 932/2956/23
Суддя: Овчиннікова О. С.
Дата ухвалення: 2023-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа №932/2956/23
Провадження №2-а/932/99/23
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 листопада 2023 року м. Дніпро

Бабушкінський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого - судді Овчиннікової О.С.,

при секретарі Орищиній І.А.,

за участю представника позивача адвоката Мішина М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дніпро за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін адміністративну справу за позовом представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мішина Михайла Вікторовича до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Данилова Данила Романовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача Мішин М.В. звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з адміністративним позовом до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Данилова Данила Романовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення, в якому просив суд скасувати постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 529824 від 15.03.2023 року, винесену поліцейським УПП Даниловим Д.Р. , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн. В постанові зазначено: ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «BMW 520 І», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , 07.02.2023 року о 19.50 годині у м.Дніпро по вул. Висоцького, 2А, транспортний засіб «BMW 520 І», реєстраційний номер НОМЕР_1 , здійснив наїзд на транспортний засіб , що стоїть , та не мав страхового полісу обов`язкового страхування, чим спричинив ДТП. Позивач ОСОБА_1 не керував транспортним засобом 07.02.2023 року о 19.50 годині , що встановлено постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05.05.2023 року (справа № 199/2670/23) про закриття провадження по справі про адміністративне правопорушення , передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 , за відсутністю складу правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП. Постанова набула чинності 16.05.2023 року. Оскільки жодних доказів вчинення інкримінованого правопорушення , передбаченого ч.1 ст. 126 КУпАП, поліцейським не долучено до матеріалів справи, з огляду на відсутність правопорушення позивач просить суд скасувати постанову серії БАБ № 529824 від 15.03.2023 року, як незаконну. Стягнути з УПП на його користь судовий збір та витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн.

В судовому засіданні представник позивача Мішин М.В. позовні вимог підтримав, на задоволенні позову наполягав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату та місце судового розгляду, надав письмовий відзив, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог, оскільки оскаржувана постанова винесена законно та повністю відповідає вимогам Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі № 1395 від 07.11.2015 року. Факт вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 126 КУпАП, поліцейські бачили безпосередньо і є особами, незацікавленими в результатах розгляду справи про адміністративне правопорушення. Заперечував проти стягнення витрат на правову допомогу, оскільки їхній розмір є неспівмірним з ціною позову, справа розглядалася в спрощеному провадженні, не є складною.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали адміністративної справи, вважає, що позов підлягає задоволенню частково з огляду на таке:

З оскаржуваної постанови серії БАБ № 529824 від 15.03.2023 року, винесеної відповідачем - поліцейським взводу 2 роти 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Даниловим Данилом Романовичем, вбачається, що позивача ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу за таких обставин: 07.02.2023 року ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «BMW 520 І», реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_2 , о 19.50 годині у м.Дніпро по вул. Висоцького, 2А, здійснив наїзд на транспортний засіб , що стоїть , та не мав чинного страхового полісу обов`язкового страхування , чим спричинив ДТП, та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 126 КУпАП. На нього накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 425 грн.

Положеннями ч.1 ст.126 КУпАП визначено, що керування транспортним засобом особою, яка не має при собі або не пред`явила у спосіб, який дає можливість поліцейському прочитати та зафіксувати дані, що містяться в посвідченні водія відповідної категорії, реєстраційному документі на транспортний засіб, а також полісі (договорі) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (страхового сертифіката "Зелена картка"), або не пред`явила електронне посвідчення водія та електронне свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, чинний внутрішній електронний договір зазначеного виду обов`язкового страхування у візуальній формі страхового поліса, а також інших документів, передбачених законодавством, тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти п`яти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Згідно зі статтею 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їх компетенції, у точній відповідності з законом. Додержання вимог закону при застосуванні заходів впливу за адміністративні правопорушення забезпечується систематичним контролем з боку вищестоящих органів і посадових осіб, правом оскарження, іншими встановленими законом способами.

Стаття 280 КУпАП встановлює обов`язок органу (посадової особи) при розгляді справи про адміністративне правопорушення з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна дана особа в його вчиненні.

Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.

Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами. В свою чергу, належним доказом правопорушення є зокрема фото або відеофіксація вчиненого правопорушення.

Так, Департаментом патрульної поліції з метою підтвердження скоєння позивачем порушення, передбаченого ч.1 ст.126 КУпАП, подано до матеріалів справи відеозапис.

Дослідивши наданий суду Департаментом патрульної поліції відеозапис, судом досліджено, що цей відеозапис не містить відомостей про те, що позивач 07.02.2023 року керував транспортним засобом «BMW 520 І», реєстраційний номер НОМЕР_1 та здійснював відповідні дії з метою приведення у рух такого транспортного засобу.

Натомість, з поданого Департаментом патрульної поліції відеозапису судом встановлено виключно перебування позивача разом з захисником в кабінеті поліцейського 15.03.2023 року при складанні постанови про адміністративне правопорушення більше , ніж через місяць після інкримінованої події від 07.02.2023 року.

В свою чергу, зі змісту оскаржуваної постанови вбачається, що позивач допустив порушення, передбачене ч.1 ст.126 КУпАП саме під час керування 07.02.2023 року транспортним засобом «BMW 520 І», реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Однак постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 05.05.2023 року (справа № 199/2670/23) закрито провадження по справі про адміністративне правопорушення , передбачене ст. 124 КУпАП відносно ОСОБА_1 , за відсутністю складу правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст. 247 КУпАП щодо тієї ж самої події ДТП 07.02.2023 року в АДРЕСА_1 , о 19.50 годині. Постанова набула чинності 16.05.2023 року.

Таким чином, суд дійшов висновку, що з поданого до матеріалів справи Департаментом патрульної поліції відеозапису неможливо поза розумним сумнівом встановити вчинення 07.02.2023 позивачем порушення, яке передбачене ч.1 ст.126 КУпАП.

Разом з тим, інших доказів вчинення позивачем інкримінованого порушення, яке передбачено ч.1 ст.126 КУпАП, матеріали справи не містять.

Відтак, оскільки суду належних доказів вчинення позивачем адміністративних правопорушень не подано, суд дійшов висновку, що спірна постанова підлягає скасуванню, а провадження по справі про адміністративне правопорушення підлягає закриттю.

Суд зазначає, що до повноважень інспектора патрульної поліції входить виявлення, фіксування та винесення санкції за адміністративне правопорушення, вчинене водіями при керуванні транспортним засобом, при порушенні обов`язкових норм КУпАП чи інших правил.

Згідно з п. 1 ст. 247 КУпАП, обов`язковою умовою притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність події адміністративного правопорушення. Наявність події правопорушення доводиться шляхом надання доказів.

Джерела, які можуть бути доказами в справі про адміністративне правопорушення, наведені у статті 251 КУпАП.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію», поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою: 1) попередження, виявлення або фіксування правопорушення, охорони громадської безпеки та власності, забезпечення безпеки осіб; 2) забезпечення дотримання правил дорожнього руху.

Відповідно до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Виходячи з наведених правових норм, на поліцейського патрульної поліції покладається обов`язок належним чином задокументувати наявність правопорушення, зокрема, за допомогою фото, відеозйомки, пояснень свідків та інших доказів, які мають статус належних та допустимих.

Як вбачається з оскаржуваної постанови про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 529824 від 15.03.2023 року посадовою особою відповідача не зазначено, чи здійснювалась відеофіксація подій 07.02.2023 року.

Відповідачем на підтвердження факту вчинення позивачем ОСОБА_1 правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 126 КУпАП, не надано до суду жодних доказів : ані відео чи фотофайли, ані показання свідків тощо.

Приймаючи рішення по суті заявлених вимог, суд бере до уваги і висновки Верховного Суду, висловлені у постанові від 26.04.2018 р. у справі №338/1/17, де останній вказав про те, що візуальне спостереження за дотриманням правил дорожнього руху працівниками органу Національної поліції може бути доказом у справі лише у тому випадку, коли воно зафіксоване у встановленому законом порядку.

Підсумовуючи вищевикладене, та з урахуванням того, що оскільки відповідачем не надано належних доказів на підтвердження вчинення позивачем адміністративного правопорушення, а всі сумніви стосовно доведеності вини особи повинні тлумачитись на її користь, суд дійшов висновку про недоведеність належними та допустимими доказами вчинення позивачем ОСОБА_1 інкримінованого адміністративного правопорушення та, як наслідок, неправомірність притягнення позивача до адміністративної відповідальності.

Враховуючи встановлені обставини справи, беручи до уваги підстави заявленого позову, суд приходить до висновку, що оскаржена постанова у справі про адміністративне правопорушення підлягає скасуванню, а справа про адміністративне правопорушення - закриттю.

Також, приймаючи до уваги визначений позивачем предмет спору, обсяг задоволених позовних вимог, суд вважає, що підлягають компенсації судові витрати, понесені позивачем, у вигляді судового збору та витрат на правову допомогу.

Судом встановлено, що позивачем за подання адміністративного позову сплачено судовий збір в розмірі 536,80 грн.

При цьому, суд враховує те, що патрульна поліція є підрозділом Національної поліції, який цілодобово патрулює міста України, забезпечує громадський порядок та безпеку, першим реагує на повідомлення про правопорушення і надзвичайні події, надає поліцейські послуги, первинну медичну та невідкладну допомогу громадянам, забезпечує безпеку дорожнього руху, розглядає справи про адміністративні правопорушення і застосовує засоби адміністративного впливу до правопорушників, організовує заходи безпеки на місці ДТП, оформлення необхідних документів.

Департамент патрульної поліції міжрегіональний територіальний орган Національної поліції України, який складається зі структурних підрозділів апарату Департаменту патрульної поліції і його територіальних (відокремлених) підрозділів.

Відповідач у даній справі є територіальним підрозділом Департаменту патрульної поліції.

З огляду на викладене, враховуючи те, що відповідачем у справі виступає територіальний підрозділ Департаменту патрульної поліції, сплачений позивачем судовий збір у цій справі підлягає стягненню за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції.

Щодо стягнення на користь ОСОБА_1 витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн за рахунок бюджетних асигнувань з Департаменту патрульної поліції, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 16 КАС України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво в суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно із пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05.12.2012 № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС України визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Тобто в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.

У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина шоста статті 134 КАС України).

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (частина сьома статті 134 КАС України).

Згідно з частиною дев`ятою статті 139 КАС України під час вирішення питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.

Аналіз положень процесуального законодавства, якими врегульовано питання стягнення витрат на професійну правничу допомогу дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.

Водночас, незважаючи на те, що при застосуванні критерію співмірності витрат на оплату послуг адвоката суд користується досить широким розсудом, такий, тим не менш, повинен ґрунтуватися на критеріях, визначених у частині п`ятій статті 134 КАС України. Ці критерії суд застосовує за наявності наданих стороною, яка вказує на неспівмірність витрат, доказів та обґрунтування невідповідності заявлених витрат цим критеріям.

Саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування з іншої сторони витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог.

Правова позиція щодо застосування норм права у аналогічних правовідносинах викладена у постанові Верховного Суду від 26.04.2023 у справі № 540/2505/19.

Як вбачається з матеріалів справи, у відзиві на позовну заяву відповідач зазначав про відсутність підстав для задоволення вимоги позивача щодо стягнення з нього витрат на правничу допомогу.

На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем подано: договір про надання правової допомоги від 20.03.2023 , акт виконаних робіт від 13.06.2023 року на загальну суму 5000 грн.

Зважаючи на суть спірних правовідносин, складність цієї справи та те, що предметом спору у цій справі є оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення на позивача у розмірі 425 грн, суд зробив висновок, що розумним розміром відшкодування позивачу витрат на правничу допомогу за надання правової допомоги у цій справі буде сума у розмірі 1000 грн.

На підставі викладеного вище, керуючись ст.ст. 122, 222, 251, 283 КУпАП, ст.ст. 2, 8, 9, 72-77, 78, 205, 241-246, 250, 286 КАС України, суд

В И Р І Ш И В:

Адміністративний позов представника позивача ОСОБА_1 адвоката Мішина Михайла Вікторовича до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції, поліцейського взводу 2 роти 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Данилова Данила Романовича про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задовольнити частково.

Постанову про накладення адміністративного стягнення серії БАБ № 529824 від 15 березня 2023 року, винесену поліцейським взводу 2 роти 1 батальйону № 1 Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції Даниловим Данилом Романовичем , якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 126 КУпАП у вигляді штрафу в сумі 425 грн., скасувати.

Справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 закрити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень - Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536,80 гривень та витрати на правову допомогу в розмірі 1000 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом десяти днів з дня його проголошення.

Суддя О.С. Овчиннікова