Справа № 380/11200/23
Суддя: Карп'як Оксана Орестівна
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 жовтня 2023 рокусправа № 380/11200/23

Львівський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Карп`як Оксана Орестівна, розглянувши у письмовому провадженні в м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправним та скасування наказу, -

в с т а н о в и в :

На розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) в якому просить суд:

визнати протиправним та скасувати наказ № 70 від 12.04.2023 року.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає про те, що згідно довідки військово лікарської комісії від 25.02.2023 року визнано обмежено придатним до проходження військової служби у воєнний час, а отже на його думку він не може проходити службу у зоні бойових дій, згідно наказу № 70 від 12.04.2023 року.

Відповідач, Військова частина НОМЕР_1 , подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що відповідач у спірних правовідносинах діяв згідно чинного законодавства. Відповідач вказує на те, що позивачем не надано жодного документа, який підтверджує, що позивач не може виконувати зазначені обов`язки за станом здоров`я, окрім цього такі протипоказання не містяться у довідці ВЛК від 25.02.2023 року № 1669. Крім того, зазначають, що враховуючи введення воєнного стану в Державі та залучення військової частини НОМЕР_1 для здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії російської федерації, під час воєнних (бойових) дій на території України, виключно до компетенції командира військової частини НОМЕР_1 відноситься питання необхідності залучення військовослужбовців для здійснення відповідних заходів.

Відносно процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом справи, слід зазначити, що ухвалою судді від 29.05.2023 року, вказану позовну заяву залишено без руху, а особі, що звернулась, надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою судді від 19.06.2023 року продовжено процесуальний строк для усунення недоліків адміністративного позову.

Ухвалою судді від 03.07.2023 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Ухвалою суду від 01.08.2023 року у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову, відмовлено.

Суд, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, дослідивши докази, якими вони обґрунтовуються, встановив наступне.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 27.02.2022 року № 6, рядового ОСОБА_1 старшим стрільцем стрілецького відділення, вважати таким, що приступив до виконання службових обов`язків з 27.02.2022 року.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 08.08.2022 року № 159, старшого солдата ОСОБА_1 , старшого стрільця 2 стрілецького відділення 3 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , призначено командиром з стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 .

Згідно довідки військово лікарської комісії від 25.02.2023 року № 1669, молодший сержант ОСОБА_1 , визнано обмежено придатним до військової служби. Протипоказана служба у десантно штурмових військах, плавскладі, морській піхоті,спец спорудах, придатний у службах у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

29.03.2023 позивач звернувся до начальника продовольчої служби (командира в/ч НОМЕР_1 ) з рапортом від 29.03.2023, в якому доповідав, що справи та посаду діловода продовольчої служби прийняв.

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.03.2023 року № 88, молодшого сержанта ОСОБА_1 , командира 3 стрілецького відділення 2 стрілецького взводу 1 стрілецької роти військової частини НОМЕР_1 , призначено діловодом продовольчої служби логістики військової частини НОМЕР_1 , з 29.03.2023 року. Підстава: рапорт начальника логістики заступника командира військової частини НОМЕР_1 , рапорт про прийняття справ і посади молодшого сержанта ОСОБА_1 .

Згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з основної діяльності) від 12.04.2023 року № 70, наказано особовому складу військової частини НОМЕР_1 , які знаходяться в м. Самбір, Львівської області, з 16.04.2023 року до окремого розпорядження місце подальшого проходження військової служби розташування їхніх підрозділів в районі виконання бойових завдань с. Курилівка, Харківська область та прибути в термін до 16.04.2023 року у район виконання воєнних (бойових) завдань військовою частиною НОМЕР_1 . Зокрема п.1.1. наказу зазначено - молодшого сержанта ОСОБА_1 , діловода продовольчої службу логістики.

Не погоджуючись з наказом відповідача № 70 від 12.04.2023 року, в частині, що стосується позивача, звернувся до суду з даним позовом з метою захисту свого порушеного права.

Вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд виходить з наступного.

Частиною 2 статті 9 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.2 ст.55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Відповідно до ст.17 Конституції України захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної та інформаційної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу.

Правове регулювання відносин між державою і громадянами України у зв`язку з виконанням ними конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни здійснює Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» від 25.03.1992 року №2232-ХІІ (Закон №2232-ХІІ).

Частинами 1, 2, 3 ст.1 цього Закону визначено, що захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України є конституційним обов`язком громадян України.

Військовий обов`язок встановлюється з метою підготовки громадян України до захисту Вітчизни, забезпечення особовим складом Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення та Державної спеціальної служби транспорту (далі - Збройні Сили України та інші військові формування), посади в яких комплектуються військовослужбовцями.

Військовий обов`язок включає: підготовку громадян до військової служби; приписку до призовних дільниць; прийняття в добровільному порядку (за контрактом) та призов на військову службу; проходження військової служби; виконання військового обов`язку в запасі; проходження служби у військовому резерві; дотримання правил військового обліку.

Відповідно до положень ст.2 Закону №2232-ХІІ військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності.

Одним із видів військової служби є військова служба за призовом під час мобілізації, на особливий період (ч. 6 ст. 2 Закону №2232-ХІІ).

Указом Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 року №69/2022 оголошено та проведено загальну мобілізацію.

Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», постановлено ввести в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб.

На момент розгляду даної адміністративної справи правовий режим воєнного стану в Україні продовжено, відповідно застосуванню підлягає законодавство, що регулює порядок проходження військової служби по мобілізації в умовах воєнного стану.

Позивач проходить службу у Збройних Силах України, а саме - у військовій частині НОМЕР_1 , куди був призваний на підставі зазначеного вище Указу Президента України в порядку загальної мобілізації.

Позивач вказує, що за висновками ВЛК від 25.02.2023 року визнано обмежено придатним до проходження військової служби у воєнний час, а отже не може проходити службу у зоні бойових дій, згідно наказу № 70 від 12.04.2023 року.

Спеціальними нормами, які регулюють проходження військової служби є Положення про проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України затверджене Указом Президента України від 10 грудня 2008 року №1153/2008 (надалі - Положення №1153/2008, Положення).

Цим Положенням визначається порядок проходження громадянами України військової служби у Збройних Силах України та регулюються питання, пов`язані з проходженням такої служби під час виконання громадянами військового обов`язку в запасі. Це Положення застосовується також до відносин, що виникають у зв`язку з проходженням у Збройних Силах України кадрової військової служби особами офіцерського складу до їх переходу в установленому порядку на військову службу за контрактом або звільнення з військової служби.

Пунктом 12 Положення № 1153/2008 передбачено, що встановлення, зміна або припинення правових відносин військовослужбовців, які проходять військову службу за контрактом та за призовом осіб офіцерського складу (зокрема, присвоєння та позбавлення військового звання, пониження та поновлення у військовому званні, призначення на посади та звільнення з посад, переміщення по службі, звільнення з військової служби, залишення на військовій службі понад граничний вік перебування на військовій службі, направлення за кордон, укладення та припинення (розірвання) контракту, продовження його строку тощо) оформлюється письмовими наказами по особовому складу на підставі відповідних документів, перелік та форма яких встановлюються Міністерством оборони України.

Право видавати накази по особовому складу надається командирам, командувачам, начальникам, керівникам (далі - командири (начальники) органів військового управління, з`єднань, військових частин, установ, організацій, вищих військових навчальних закладів, військових навчальних підрозділів закладів вищої освіти, які утримуються на окремих штатах (далі - військові частини), за посадами яких штатом передбачено військове звання полковника (капітана 1 рангу) і вище, а також керівникам служб персоналу Міністерства оборони України та Генерального штабу Збройних Сил України.

Пунктом 82 Положення передбачено, що призначення військовослужбовців на посади здійснюється: 1) на вищі посади - у порядку просування по службі; 2) на рівнозначні посади, серед іншого, за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії; 3) на нижчі посади, серед іншого, за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово-лікарської комісії.

Пунктом 109 Положення №1153/2008 передбачено, що вибуття до нового місця служби військовослужбовця здійснюється після надходження витягу з наказу відповідного командира (начальника) військової частини про призначення, в тому числі доведеного технічними засобами передачі документованої інформації. Виключення військовослужбовця зі списків особового складу військової частини має відбутися після здавання посади, але не пізніше ніж через місяць від дня одержання військовою частиною зазначеного витягу з наказу або іншого письмового повідомлення про переміщення по службі військовослужбовця.

Згідно з абзацом третім, четвертим пункту 110 Положення №1153/2008 переміщення осіб рядового складу, сержантського та старшинського складу за наявності обґрунтованих підстав з урахуванням висновків атестування, рекомендацій їх безпосередніх і прямих начальників на підставі клопотань командирів (начальників), які порушили питання про переміщення, здійснюється: - між видами Збройних Сил України та військовими частинами, які підпорядковані начальникам структурних підрозділів Генерального штабу Збройних Сил України, - наказом Головнокомандувача Збройних Сил України.

Пунктом 112 Положення № 1153/2008 встановлено, що військовослужбовець може бути переміщений на нове місце військової служби з однієї військової частини до іншої у випадках, визначених пунктом 82 цього Положення, а також якщо з урахуванням вчиненого правопорушення військовослужбовець, якому призначено покарання у виді службового обмеження для військовослужбовців, не може бути залишений на посаді, пов`язаній із керівництвом підлеглими особами.

Зазначене переміщення здійснюється без згоди військовослужбовця, крім таких випадків:

- неможливість проходження військовослужбовцем військової служби у місцевості, до якої його переміщують, відповідно до висновку (постанови) військово-лікарської комісії;

-неможливість проживання членів сім`ї військовослужбовця за станом здоров`я в місцевості, до якої його переміщують, відповідно до документів, які це підтверджують;

-потреба у догляді за непрацездатними чи хворими батьками, дружиною (чоловіком) або особами, які виховували його з дитинства замість батьків і були визнані опікунами та мешкають окремо від сім`ї військовослужбовця, відповідно до документів, які це підтверджують.

Військовослужбовець, який проходить військову службу за призовом, переміщується у зв`язку із службовою необхідністю та за станом здоров`я на нове місце військової служби без його згоди.

Згідно з абзацом другим пункту 257 Положення № 1153/2008 для доукомплектування Збройних Сил України в особливий період просування військовослужбовців по службі здійснюється без дотримання вимог пунктів 85, 87 цього Положення, а призначення військовослужбовців на рівнозначні та нижчі посади здійснюється без згоди військовослужбовців, за винятком випадків, визначених пунктом 112 цього Положення.

Єдиним приводом для звернення позивача з позовом до відповідача є посилання на те, що згідно з висновками ВЛК від 25.02.2023 року позивача визнано обмеженим придатним до проходження військової служби у воєнний час, а отже він не може проходити службу у зоні бойових дій куди його було відряджено.

Відповідно до ч.10 ст.2 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» з метою якісного проведення призову громадян на строкову військову службу за станом здоров`я, прийняття громадян на військову службу за контрактом, проведення медичного огляду військовослужбовців, військовозобов`язаних, резервістів для визначення ступеня придатності до військової служби та визначення ступеня придатності льотного складу до льотної роботи, наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України.

Підпунктом «г» п.20.3 наказу Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 «Про затвердження Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України» встановлено, що при медичному огляді військовослужбовців та інших контингентів ВЛК приймаються постанови, зокрема, такого змісту: «Обмежено придатний до військової служби».

Одночасно з постановою ВЛК в індивідуальному порядку з урахуванням військової спеціальності, займаної посади, віку, роботи, що фактично виконується, пристосованості до неї того, хто пройшов медичний огляд, у постанові у довільній формі вказується, які види служби та роботи протипоказані цій особі. Особи, визнані обмежено придатними до військової служби, - непридатні до служби у високомобільних десантних військах, плавскладі, морській піхоті, спецспорудах. Військовослужбовці, визнані обмежено придатними до військової служби, придатні до служби у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

З огляду на викладене вище, необхідність і терміновість переміщення військовослужбовців, визначаються командирами (начальниками), які мають право призначати військовослужбовців на відповідні посади, а позивач подає рапорт у випадку, коли є така необхідність в переміщенні за станом здоров`я.

Відповідно до пункту 113 Положення, переміщення військовослужбовця за станом здоров`я або за станом здоров`я членів його сім`ї, здійснюється за рапортом військовослужбовця та за наявності відповідного медичного висновку.

Для переміщення в іншу місцевість військовослужбовець до рапорту додає відповідні документи, які підтверджують необхідність зміни місця проживання.

При цьому, п.90 Положення встановлено, що необхідність і терміновість переміщення військовослужбовців, які не досягли граничного віку перебування на військовій службі і визнані військово-лікарською комісією за станом здоров`я обмежено придатними до військової служби, з посад, що вони займають, на інші посади, на яких вони можуть виконувати обов`язки військової служби з урахуванням стану здоров`я, підготовки і досвіду служби, визначаються командирами (начальниками), які мають право призначати військовослужбовців на відповідні посади.

Тобто необхідність і терміновість переміщення визначаються командирами (начальниками), які мають право призначати військовослужбовців на відповідні посади.

Як стверджує позивач, Довідкою ВЛК від 25.02.2023 року №1669 молодшого сержанта ОСОБА_1 на підставі статті 41б, 38б, 40 в графи II Розкладу хвороб та графи Таблиці додаткових вимог визнано обмежено придатним до військової служби. Протипоказана служба у десантно штурмових військах, плавскладі, морській піхоті,спец спорудах, придатний у службах у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах.

Таким чином, позивач придатний до військової службах у частинах (підрозділах) забезпечення, військових комісаріатах, установах, організаціях, навчальних закладах, та непридатний до військової служби в конкретному роді військ, а саме у десантно штурмових військах, плавскладі, морській піхоті, спец спорудах.

Відповідачем до відзиву долучено довідку від 28.07.2023 №108 про те, що продовольча служба логістики військової частини НОМЕР_1 є підрозділом забезпечення військової частини; військова частина НОМЕР_1 є військовою частиною Сил територіальної оборони Збройних Сил України, не належить до десантно - штурмових військах, плавскладу, морської піхоти та з дня створення не залучалася та на даний час не залучена до несення служби на спецспорудах.

Разом з тим, суд зазначає, що обмежена придатність позивача не може слугувати причиною невиконання ним бойових завдань у районі виконання воєнних (бойових) завдань військовою частиною НОМЕР_4 до АДРЕСА_3 для виконання завдань за призначення, оскільки служба у частинах (підрозділах) забезпечення можлива на всій території України.

Саме по собі переміщення особового складу військової частини НОМЕР_1 у район виконання воєнних (бойових) завдань не свідчить про покладення на позивача військових обов`язків, що протипоказані згідно довідки військово-лікарської комісії №1669 від 25.02.2023 року.

23.08.2023 року представником позивача подано до суду додаткові пояснення, до яких позивач долучив копію довідки до акта огляду медико соціального експертною комісією Серія 12 ААВ № 742818, від 28.06.2023 року, згідно з якою позивачу встановлено другу групу інвалідності.

Таким чином, на час прийняття спірного наказу № 70 від 12.04.2023 обставини щодо встановлення йому 2 групи інвалідності ще не були встановлені та не могли бути відомі відповідачу. Отже, вказані обставини не можуть досліджуватися через призму правомірності прийняття наказу № 70 від 12.04.2023, оскільки довідка до акта огляду медико соціального експертною комісією Серія 12 ААВ № 742818, видана від 28.06.2023 року.

Звертаючись до суду, представник позивача вказував про протиправність спірного наказу через неможливість проходження позивачем військової служби у районі виконання воєнних (бойових) завдань в с. Курилівка, Харківська область, натомість, відповідач довів, що винесення спірного наказу відбулось із дотриманням норм законодавства, з огляду на наявність належних та допустимих доказів.

Поряд з цим, суд зауважує, що у випадку порушення прав позивача шляхом залучення до видів служби стосовно яких він визнаний непридатним, то захист порушеного права може здійснюватись на підставі подання відповідного рапорту до командира військової частини в якій проходить служу позивача із посиланням на наявність доказів.

В позовній заяві представник позивача вказує, про те, що позивач 08.06.2023 року звертався з рапортом до командира військової частини НОМЕР_1 в якому повідомляв про неможливість виконання наказу та просив залишити його для проходження військової служби у пункті постійної дислокації військової частини НОМЕР_1 у АДРЕСА_2 , однак такі покликання судом не беруться до уваги оскільки такі не є предметом оскарження у даній справі, та були подані відповідачу після винесення оскаржуваного наказу у даному провадженні не є предметом спору.

Оцінюючи правомірність дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у ст. 2 КАС України, які певною мірою відображають принципи адміністративної процедури.

Відповідно до ч. 1 ст. 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Частиною 1 ст. 77 КАС України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Згідно із ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

Відповідно до ч.1, ч.5 ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності прийняття спірного наказу.

З огляду на зазначене та оцінюючи у сукупності встановлені обставини і перевіривши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позову.

Відповідно до вимог ст.139 КАС України, судові витрати розподілу не підлягають.

Керуючись ст.ст. 90, 139, 243-246, 255, 293, 295 КАС України, суд, -

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ) до Військової частини НОМЕР_1 ( АДРЕСА_2 , код ЄДРПОУ НОМЕР_3 ) про визнання протиправним та скасування наказу № 70 від 12.04.2023 року, - відмовити повністю.

Судові витрати стягненню не підлягають.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

СуддяКарп`як Оксана Орестівна