Справа № 460/30010/22
Суддя: Хобор Романа Богданівна
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 рокуЛьвівСправа № 460/30010/22 пров. № СК-А/857/580/23

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді Хобор Р.Б.,

суддів Бруновської Н.В., Шавеля Р.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року, ухвалене суддею Зозулею Д.П. у м. Рівне за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у справі № 460/30010/22 за адміністративним позовом Головного управління ДПС у Рівненській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, у якому просить суд стягнути з відповідачки податковий борг в сумі 94749,81 грн.

Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року відмовлено в задоволенні позову.

Приймаючи це рішення, суд першої інстанції виходив з того, що позивач підставно звернувся з позовом про стягнення податкового боргу з відповідача, який виник внаслідок несплати відповідачем самостійно визначених позивачем та узгоджених податкових зобов`язань. Суд погодився із доводами позивача про те, що позивач дотримався порядку узгодження податкових зобов`язань та порядку стягнення податкового боргу.

Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржила відповідачка, подавши апеляційну скаргу, у якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідачка зазначає те, що договір оренди землі від 05.02.2019 року, який був підставою для прийняття позивачем податкового повідомлення-рішення № -1714 від 03.08.2021 року та податкової вимоги № 0-1714 від 13.10.2021 року не був укладений, а, отже, не створює для відповідачки жодних правових наслідків. Це підтверджено рішенням Сарненського районного суду Рівненської області від 18 січня 2022 року.

Заслухавши суддю доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.

Суд першої інстанції встановив те, що у відповідачки є податкова заборгованість з орендної плати за землю з фізичних осіб на загальну суму 94749,81 грн, що виникла на підставі податкового повідомлення-рішення № -1714 від 03.08.2021 року.

Через несплату вказаного податкового зобов`язання у строк визначений Податковим кодексом України, 13.10.2021 року позивач сформував податкову вимогу форми "Ф" № 0-1714 на загальну суму 94749,81 грн.

У зв`язку із тим, що відповідач не сплатив узгоджену суму грошового зобов`язання позивач звернувся із позовом про стягнення податкового боргу.

Надаючи правову оцінку правильності вирішення судом першої інстанції даного публічно правового спору, суд апеляційної інстанції виходить із такого.

Згідно з п. п. 58.2, 58.3 ст. 58 ПК України, податкове повідомлення-рішення надсилається (вручається) за кожним окремим податком, збором та/або разом із штрафними санкціями, передбаченими цим Кодексом, а також за кожною штрафною (фінансовою) санкцією за порушення норм іншого законодавства, контроль за дотриманням якого покладено на такий контролюючий орган, та/або пенею за порушення строків розрахунків у сфері зовнішньоекономічної діяльності.

Податкове повідомлення-рішення вважається належним чином врученим платнику податків (крім фізичних осіб), якщо його надіслано у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу.

Апеляційний суд з`ясував, що податкове повідомлення-рішення -1714 від 03.08.2021 року вручене відповідачці 10.08.2021 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, що є у матеріалах справи (а.с.4).

13 жовтня 2021 року позивач сформував на надіслав відповідачці податкову вимогу № 0-1714, яку відповідачка отримала 04.11.2021 року (а.с. 6).

Згідно з п. 14.1.175 ст.14 ПК України, податковим боргом вважається сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.

Апеляційний суд встановив те, що 16 листопада 2021 року Рівненський окружний адміністративний суд відкрив позовне провадження у справі № 460/15434/21 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області про скасування податкового повідомлення-рішення -1714 від 03.08.2021 року та податкової вимоги № 0-1714 від 13 жовтня 2021 року.

14 вересня 2023 року Рівненський окружний адміністративний суд прийняв рішення у справі № 460/15434/21 про задоволення позову, шляхом визнання протиправними та скасування податкового повідомлення-рішення від 03.08.2021 року № -1714 та податкової вимоги від 13 жовтня 2021 року № 0-1714. Це рішення набрало законної сили 15 жовтня 2023 року.

Пунктом 59.1 ст. 59 ПК України встановлено, що у разі коли у платника податків виник податковий борг, контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення. Податкова вимога може надсилатися (вручатися) контролюючим органом за місцем обліку платника податків, в якому обліковується податковий борг платника податків.

Податкова вимога, відповідно до визначення цього терміну, яке дано у статті 14 ПК України, це письмова вимога контролюючого органу до платника податків щодо погашення суми податкового боргу.

Згідно із пунктом 59.3 статті 59 ПК України, податкова вимога повинна містити відомості про факт виникнення податкового боргу та права податкової застави, розмір податкового боргу, який забезпечується податковою заставою, обов`язок погасити податковий борг та можливі наслідки його непогашення в установлений строк, попередження про опис активів, які відповідно до законодавства можуть бути предметом податкової застави, а також про можливі дату та час проведення публічних торгів з їх продажу.

Пунктом 87.11 ст. 87 ПК України визначено, що орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку - фізичної особи.

Отже, із моментом вручення податкової вимоги та непогашення податкового боргу у строк вказаній у вимозі, ПК України пов`язує право податкового органу звернутися із позовом до суду про стягнення податкового боргу.

Зважаючи на те, що рішення податкового боргу про визначення суми грошового зобов`язання з яким позивач пов`язує виникнення у відповідачки податкового боргу скасоване, то немає підстав для стягнення податкового боргу, як такого, який не існує.

Тому апеляційний суд вважає, що у задоволенні позову про стягнення податкового боргу необхідно відмовити.

Водночас, суд першої інстанції не звернув увагу на існування спору щодо скасування податкового повідомлення-рішення, на основі якого у відповідачки виник податковий борг, а відтак грошове зобов`язання, визначене цим податковим повідомленням - рішенням не було узгоджене.

Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є:

1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Оскільки суд першої інстанції неправильно встановив обставини справи, а отже прийняв невірне рішення про задоволення позову, то це рішення необхідно скасувати та прийняти постанову про відмову в задоволенні позову.

Натомість, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, а тому її необхідно задовольнити.

Що стосується розподілу судових витрат, то апеляційний суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Враховуючи аналогію закону, це правило застосовується і до апеляційних скарг, які подані фізичними чи юридичними особами та задоволені судом за позовом суб`єкта владних повноважень.

Апеляційний суд встановив те, що апеляційної скарги відповідачка сплатила 3721,50 грн.

Отже, цю суму судового збору необхідно стягнути з Головного управління ДПС у Рівненській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 28 листопада 2022 року в справі № 460/30010/22 скасувати та прийняти постанову, якою відмовити в задоволенні позову Головного управління ДПС у Рівненській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.

Стягнути з Головного управління ДПС у Рівненській області на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 сплачений за подання апеляційної скарги судовий збір в сумі 3721,50 грн. (три тисячі сімсот двадцять одна гривня 50 копійок).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків встановлених ст.328 КАС України, за наявності яких, постанова може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя Р. Б. Хобор
судді Н. В. Бруновська
Р. М. Шавель
Постанова складена 31.10.2023 року