Справа № 400/8840/23
Суддя: Малих О.В.
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

МИКОЛАЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2023 р. Справа № 400/8840/23
м. Миколаїв

Миколаївський окружний адміністративний суд, у складі головуючого судді Малих О.В., розглянувши в письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Авто», пр. Героїв України, 113/1, м. Миколаїв, 54025,
до відповідача:Державної служби України з безпеки на транспорті в особі відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області, вул. Антоновича, 51, м. Київ, 03150; вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056,
про:визнання протиправною та скасування постанови від 25.05.23 № ПШ 018040,
ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Авто» (далі позивач) звернувся до суду з адміністративним позовом до Державної служби з безпеки на транспорті в особі Відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області (далі відповідач) в якому просить суд:

- визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ018040 від 25.05.2023 року.

Свій позов обґрунтовує наступним:

У Акті не вказано засіб вимірювальної техніки, позивач приходить до висновку, що засоби вимірювальної техніки при перевірці не застосовувалися взагалі.

Крім того, посадовими особами ВДК у Тернопільській області не надавалася довідка про результати здійснення габаритно-вагового контролю та акт про перевищення транспортним засобом нормативних габаритних параметрів.

Враховуючи вищевикладене, позивач вважає оскаржувану постанову протиправною та такою, що підлягає скасуванню.

Ухвалою від 24.07.2023 року суд відкрив провадження у справі та ухвалив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику сторін у судове засідання.

Відповідач надав відзив на позов, в якому у задоволенні вимог позивача просив відмовити. Заперечуючи проти позову відповідач зазначив, що під час перевірки даного транспортного засобу встановлено, що водієм транспортного засобу здійснювалося надання послуг з вантажних перевезень з перевищення встановлених законодавством габаритних норм понад 10%, але не більше 20% (перевищення становить 12,5%).

Відповідальність за дане порушення визначене абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344 штраф у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.

Відтак, під час перевірки було виявлено порушення вимог ст. 60 Закону № 2344.

Також відповідач звернув увагу, що формування та збір документів для перевезення завершується на початку руху та всі документи щодо перевезення мають бути наявні у водія під час перевірки, тобто саме на місці перевірки (події) мають бути надані первинні документи, інші документи на підставі яких здійснюється перевезення та саме на підставі цих, а не складених в інший час документів та наявних поза місцем подій встановлюються фактичні обставини. Носієм доказової інформації щодо встановлених таким чином обставин. є первинні документи контролю, що складаються контролюючим органом, акти, довідки - відповідно до зазначених вище правил і процедур. передбачених вищезгаданими профільними нормативно-правовими актами. У даному випадку. на місці події ( перевірки) складено акт, який є носієм доказової інформації (доказової бази), та встановлено. перевищення габаритних обмежень загальна довжина 21,10 м. при допустимих 18,75 м. (перевищення склало 12,5%).

Надання до суду інших матеріалів, жодним чином не спростовує та не змінює встановлених на місці події фактичних обставин, зафіксованих в акті проведення перевірки, не створює для цього акта наслідків юридично дефектного документу та не нівелює зафіксованих в акті обставин.

Суд розглянув справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

З`ясувавши усі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, оцінивши докази у їх сукупності, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дослідивши матеріали, що містяться у справі, суд встановив наступне:

04.05.2023 року відносно ТОВ «Техноторг-Авто» посадовими особами Відділу державного нагляду (контролю) у Тернопільській області (далі ВДК у Тернопільській області) складено Акт проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час здійснення перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом N 337295 (надалі - Акт), яким встановлено, що на автодорозі М-19, об`їзна м. Чортків, Позивач перевозив вантаж з перевищенням допустимих габаритних обмежень, чим допустив порушення ст. 48 Закону № 2344, відповідальність за яке передбачена абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344: перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20 % при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу транспортним засобом. Зокрема, Актом було зафіксовано перевищення габаритних параметрів: фактична довжина 21,10 м. при допустимій довжині 18,75 м.

За результатами перевірки складено акт від 04.05.2023 року № 337295, в якому зафіксовано порушення вимог ст. 48 Закону № 2344, перевозився вантаж де на момент перевірки згідно замірів довжина автопоїзда становить (тягач з напівпричепом) 21,10 м. при дозволеній 18,75 м., що перевищує на 12,5% , відсутній дозвіл на перевезення вантажу з перевищенням габаритних параметрів.

Водій транспортного засобу з актом ознайомився, від надання пояснень та підписання акта відмовився.

25.05.2023 року уповноваженою особою Відділу державного нагляду (контролю) у Миколаївській області винесено постанову № ПШ018040, якою до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф у розмірі 17000,00 грн. за порушення законодавства України про автомобільний транспорт, відповідальність за яке передбачена абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344: перевищення габаритних параметрів: фактична довжина 21,10 м. при допустимій довжині 18,75 м.

Не погодившись з постановою про накладення штрафу, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення у справі, суд виходить з наступного:

Засади організації та діяльності автомобільного транспорту визначені Законом України «Про автомобільний транспорт» від 05.04.2001 року № 2344-III (далі та раніше за текстом Закон № 2344), відповідно до ст. 6 якого державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).

Порядок здійснення державного контролю на автомобільному транспорті затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 08.11.2006 року № 1567 (далі та раніше за текстом Порядок № 1567), п. 3 якого передбачено, що органами державного контролю на автомобільному транспорті (далі органи державного контролю) є Укртрансбезпека, її територіальні органи.

Статтею 1 Закону № 2344 встановлено, що автомобільний перевізник фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами.

Згідно абз. 15 ч. 1 ст. 60 Закону № 2344, перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 10%, але не більше 20 % при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу транспортним засобом.

Тобто, відповідальність за порушення вимог законодавства у сфері автомобільного транспорту під час перевезення вантажів підлягають саме перевізники.

Механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування визначений Порядком здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 27.06.2007 року № 879 (далі Порядок № 879), згідно п. 3, 4 якого встановлено, що габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції. Робота пунктів габаритно-вагового контролю в частині організації та проведення робіт із зважування транспортних засобів забезпечується Укртрансбезпекою, її територіальними органами, службами автомобільних доріг в Автономній Республіці Крим, областях та м. Севастополі і підприємствами, визначеними в установленому законодавством порядку.

Пунктом 16 Порядку № 879 передбачено, що габаритно-ваговий контроль включає документальний та/або точний контроль.

Відповідно до пп. 4, 5-1 п. 2 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль контроль за проїздом великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами загального користування, який включає перевірку відповідності габаритно-вагових параметрів таких транспортних засобів установленим законодавством параметрам і нормам, наявності дозволу на рух за визначеними маршрутами, а також дотримання визначених у дозволі умов та режиму руху транспортних засобів; документальний габаритно-ваговий контроль визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу.

Згідно п. 22.5 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10.10.2001 року № 1306 (далі ПДР), за спеціальними правилами здійснюється дорожнє перевезення небезпечних вантажів, рух транспортних засобів та їх составів у разі, коли хоч один з їх габаритів перевищує за шириною 2,6 м, за висотою від поверхні дороги 4 м (для контейнеровозів на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією маршрутах 4,35 м), за довжиною 22 м (для маршрутних транспортних засобів 25 м), фактичну масу понад 40 т (для контейнеровозів понад 44 т, на встановлених Укравтодором і Державтоінспекцією для них маршрутах до 46 т), навантаження на одиночну вісь 11 т (для автобусів, тролейбусів 11,5 т), здвоєні осі 16 т, строєні 22 т (для контейнеровозів навантаження на одиночну вісь 11 т, здвоєні осі 18 т, строєні 24 т) або якщо вантаж виступає за задній габарит транспортного засобу більш як на 2 м.

Пунктом 4 ПДР передбачено, що рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі дозвіл), виданим перевізникові Державтоінспекцією, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів.

Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач здійснював перевезення великоваговим транспортним засобом з перевищення встановлених законодавством вагових норм перевозився вантаж, де на момент перевірки згідно замірів довжина автопоїзда становить (тягач з напівпричепом) 21,10 м. при дозволеній 18,75 м., що перевищує на 12,5% , відсутній дозвіл на перевезення вантажу з перевищенням габаритних параметрів.

Щодо доводів позивача про те, що в Акті не вказано засіб вимірювальної техніки, суд зазначає наступне:

Чинним законодавством не встановлено вимоги щодо необхідності зазначення інформації про вимірювальне обладнання, за допомогою якого здійснюється зважування чи заміри транспортного засобу.

Так, реквізити Акта перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом затверджені додатком № 3 до Порядку № 1567.

Зазначені документи, складені відповідачем за встановленими цими нормативно- правовими актами формами, затвердженими реквізитами яких не передбачено внесення (відображення) будь-якої інформації щодо засобу вимірювальної техніки, за допомогою якого здійснювався ваговий контроль.

Відповідачем до суду надано копію Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № П/749/Щ від 18.05. 2022 року, який чинний до 18.05.2023 року.

Відповідно до акту проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт під час виконання перевезень пасажирів і вантажів автомобільним транспортом від 04.05.2023 року № 337295 у графі дата і час перевірки зазначено: 04.05.2023 року 14:10 год.

Суд звертає увагу, що під час здійснення габаритно-вагового контролю водій транспортного засобу не позбавлений можливості з ознайомлення з документами, які підтверджують справність зважувального обладнання. В акті перевірки зазначено , що водій відмовився від пояснень, жодних зауважень щодо справності ваг водієм також зазначено не було.

Таким чином, показники, зафіксовані пристроєм для вимірювання транспортних засобів відповідають дійсності.

Відтак, відповідачем правомірно встановлено факт порушення вимог вагових обмежень.

До того ж, пунктом 12.5 Правил перевезення вантажів автомобільним транспортом в Україні, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 14.10.1997 року № 363, передбачено, що для транспортування вантаж треба рівномірно розміщувати в кузові таким чином, щоб не була порушена стійкість автомобіля і не утруднювалося керування ним. Вантаж не повинен зміщуватися під час руху, випадати з кузова, волочитися і створювати небезпеку для пішоходів та інших учасників дорожнього руху.

Відповідно до п. 13 Порядку № 879 під час здійснення габаритно-вагового контролю не допускається використання вимірювального і зважувального обладнання, періодична повірка (метрологічна атестація) якого не проведена, а також обладнання, що перебуває у несправному стані.

Чинне законодавство не містить вимог щодо зазначення характеристик вагового обладнання в акті перевірки.

За таких обставин, суд робить висновок, що постанова № ПШ018040 від 25.05.2023 року є правомірною та скасуванню не підлягає.

Згідно з п.58 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Серявін та інші проти України» від 10.02.2010 року, заява 4909/04, суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09.12.1994 року, серія A, № 303-A, п. 29).

На підставі ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч. 1 та 2 ст. 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Враховуючи викладене, позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст. 2, 19, 134, 139, 241 246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Техноторг-Авто» (пр. Героїв України, 113/1, м. Миколаїв, 54025, ) до Державної служба України з безпеки на транспорті (пр. Перемоги, 14, м. Київ, 01135; вул. Антоновича, 51, м. Київ, 03150, ) в особі Відділу державного нагляду (контролю) в Миколаївській області (вул. Космонавтів, 61, м. Миколаїв, 54056) про визнати протиправною та скасувати постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу № ПШ018040 від 25.05.2023 року відмовити.

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи в порядку, визначеному ст. 255 КАС України. Апеляційна скарга може бути подана до П`ятого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 31.10.2023 року.

Суддя О.В. Малих