Справа № 240/12184/23
Суддя: Єфіменко Ольга Володимирівна
Дата ухвалення: 2023-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року м. Житомир справа № 240/12184/23

категорія 111030300

Житомирський окружний адміністративний суд у складі судді Єфіменко О.В., розглянувши у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ФПС Флексіблс Україна" до Головного управління ДПС у Житомирській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

встановив:

До Житомирського окружного адміністративного суду звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю "ФПС Флексіблс Україна" (далі - ТОВ "ФПС Флексіблс Україна") із позовом в якому просить:

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення форми «форми «В1» №1 від 29.03.2023, яким ТОВ «ФПС Флексіблс Україна» завищило від`ємне значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду в розмірі 315 979 гривень та застосовано штрафних санкцій в розмірі 31 598 грн;

- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення - рішення форми «форми «ПН» №1 від 29.03.2023, оскільки ТОВ «ФПС Флексіблс Україна», не нарахувало податкові зобов`язання в розмірі 646,00 гривень та застосовано штрафних санкцій в розмірі 162 гривень.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що висновок відповідача про заниження ТОВ "ФПС Флексіблс Україна" податкових зобов`язань з ПДВ на загальну суму 646 гривень, які відображені в абз. 7 с.7 акту перевірки, не є правомірним, так як підприємства, які експлуатують автотранспортні засоби, мають право не виписувати водіям подорожні листи. За необхідності підприємства самостійно приймають рішення стосовно використання подорожніх листів у своїй господарській діяльності.

Також, вважає необґрунтованим висновок контролюючого органу про те, що ТОВ «ФПС Флексіблс Україна» завищило податковий кредит з податку на додану вартість за грудень 2022 року по контрагенту ТОВ "Українська компанія "Хім Торг" на загальну суму 315 333 грн, за рахунок безпідставно віднесених до його складу сум ПДВ по податкових накладних від постачальників, по яких в ході перевірки не підтверджено саме факту отримання від них товару (ТМЦ), у зв`язку з відсутністю даного товару по ланцюгу постачання. Позивач пояснює, що операція з постачання товару підтверджується договором поставки №20/10-2 від 20 жовтня 2022 року та належними первинними документами.

У зв`язку з наведеним не погоджується з порушеннями, встановленими контролюючим органом, за результатами документальної позапланової виїзної перевірки, а тому оскаржувані рішення відповідачем прийняті неправомірно, без достатніх підстав.

Ухвалою Житомирського окружного адміністративного суду від 09.05.2023 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників (у порядку письмового провадження).

06.06.2023 до суду надійшов відзив на позов Головного управління ДПС України в Житомирській області (далі - ГУ ДПС України в Житомирській області) (а.с. 64-67), в якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, вказав, що позивачем не спростовано факти порушень, встановлені за результатами перевірки, а тому спірні рішення винесені відповідачем правомірно.

На його думку, надані до перевірки подорожні листи службового автомобіля Renault Duster державний номер НОМЕР_1 , не відповідають фактичному маршруту, який здійснював даний автомобіль, тому в ході проведення перевірки неможливо документально підтвердити правомірність списання дизельного палива на вказаний автомобіль та його використання у господарській діяльності підприємства.

Стосовно завищення позивачем податкового кредиту з податку на додану вартість за грудень 2022 року по контрагенту ТОВ "Українська компанія "Хім Торг" на загальну суму 315 333 грн, за рахунок безпідставно віднесених до його складу сум ПДВ по податкових накладних від постачальників, по яких в ході перевірки не підтверджено саме факту отримання від них товару - ГУ ДПС у Житомирській області зазначає, що найменування поліетилену в прибутковому ордері та товарно-транспортній накладній відрізняється від найменування поліетилену в видатковій накладній, податковій накладній та рахунку на оплату. Проведеним аналізом ланцюгів постачання згідно з базою даних «Єдиний реєстр податкових накладних», АІС «Податковий блок» «Вантажно-митні декларації (імпорт)» не встановлено придбання ТОВ "Українська компанія "Хім Торг" товарів: «Поліетилен арт. 1403» та встановлено, що вказана компанія імпортувала до 07.12.2022 товар - полістирол (в гранулах) загального призначення (GPPS) марка: Synthos PS HI 662Е 9002 - 20000 кг, використовується для виробництва листів та плит з високими вимогами до зовнішнього вигляду, які потім термоформуються в упаковку, технічні деталі та співполімери етилену з вінілацетатом: етиленвінілацетат (EVA) EVA-2518 СО, (вміст вінілацетату - 17,9%)-22000 кг, використовується при виготовленні полімерних виробів (шланги, оболонки кабелю, плівки), у виробництві взуття, товарів для фітнесу. Тобто, ТОВ "Українська компанія "Хім Торг" не імпортувало ні поліетилен арт. 1403, ні поліетилен MARLEX MILLDPE D139, оскільки даний товар відсутній по ланцюгу постачання.

Згідно з частиною п`ятою статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст. 263 КАС України.

Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши докази, які містяться в матеріалах справи, суд встановив наступне.

Посадовими особами ГУ ДПС у Житомирській області, на підставі пп. 19-1.1.6 п. 19-1.1 ст. 19-1, пп. 20.1.4 п. 20.1 ст. 20, п. 75.1 ст. 75, пп. 78.1.8 п. 78.1 ст. 78 та п. 200.11 ст. 200 та пп. 69.2 п. 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, проведено документальну позапланову виїзну перевірку ТОВ «ФПС Флексіблс Україна», код згідно з , щодо дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість (далі - ПДВ), у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету у податковій декларації з податку на додану вартість від 19.01.2023 № з урахуванням уточнюючого розрахунку від 25.01.2023 №.

За результатами проведення даної перевірки складено акт від 14.03.2023 №3236/06-30-07-01/20428705 (а.с. 15-26) у висновках якого зазначено, що перевіркою встановлено наступні порушення ТОВ «ФПС Флексіблс Україна» дотримання податкового законодавства при декларуванні за грудень 2022 року від`ємного значення з податку на додану вартість, у тому числі заявленого до відшкодування з бюджету:

- п.44.1 ст.44, п.198.1, п. 198.2, п.198.3, пп. «г» п.198.5, п.198.6 ст.198, п.200.1, п. 200.3, абзац б) п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та пп. 2.1 і 2.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 №88, в результаті чого підприємством завищено суму ПДВ, яка підлягає бюджетному відшкодуванню за грудень 2022 року в сумі 315 979 грн;

- п. 201.1 та п. 201.10 ст. 201 Податкового кодексу України внаслідок нескладання та нереєстрації податкової накладної у Єдиному реєстрі податкових накладних у граничний строк за грудень 2022 року.

За наслідками проведеної перевірки 29.03.2023 контролюючим органом прийнято наступні податкові повідомлення - рішення (а.с. 28,30):

- №1, яким встановлено завищення суми від`ємного значення по ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 315 979,00 грн та застосовано штрафні санкції в сумі 31 598,00 грн;

- №1, яким нараховано податкові зобов`язання в розмірі 646,00 грн та застосовано штрафні санкції в розмірі 162 грн.

Із вказаними рішеннями платник податків не погоджується, вважає їх такими, що не містять належного обґрунтування та не мають підстав для застосування відповідних норм щодо їх порушення.

Згідно з частиною другою статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до пункту 44.1 статті 44 Податкового кодексу України (далі - ПК України) для цілей оподаткування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів, реєстрів бухгалтерського обліку, фінансової звітності, інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків та зборів, ведення яких передбачено законодавством.

Приписами пункту 200.11 статті 200 ПК України визначено, що контролюючий орган має право протягом 60 календарних днів, що настають за граничним строком подання податкової декларації, а в разі якщо така податкова декларація надана після закінчення граничного строку - за днем її фактичного подання, провести документальну перевірку платника податку у порядку, передбаченому підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу. Рішення про проведення документальної перевірки має бути прийнято не пізніше закінчення граничного строку проведення камеральної перевірки.

У підпункті 78.1.8. пункту 78.1 статті 78 ПК України зазначено, що документальна позапланова перевірка здійснюється за наявності хоча б однієї з таких підстав: платником подано декларацію, в якій заявлено до відшкодування з бюджету податок на додану вартість, за наявності підстав для перевірки, визначених у розділі V цього Кодексу, та/або з від`ємним значенням з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Документальна позапланова перевірка з підстав, визначених у цьому підпункті, проводиться виключно щодо законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та/або з від`ємного значення з податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис. гривень.

Порядок нарахування та сплати податку на додану вартість регулюється Розділом V ПК України. Зокрема, відповідно до пункту 185.1 статті 185 ПК України, об`єктом оподаткування є операції платників податку з:

а) постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю;

б) постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу;

в) ввезення товарів на митну територію України;

г) вивезення товарів за межі митної території України;

е) постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом.

Пунктом 188.1 статті 188 ПК України встановлено, що база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку, який нараховується відповідно до підпунктів 213.1.9 і 213.1.14 пункту 213.1 статті 213 цього Кодексу, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів).

До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних від простроченої суми та інфляційні витрати, відшкодування шкоди, у тому числі відшкодування упущеної вигоди за рішеннями міжнародних комерційних та інвестиційних арбітражів або іноземних судів, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.

Згідно з пунктом 189.1 статті 189 ПК України у разі здійснення операцій відповідно до пункту 198.5 статті 198 цього Кодексу база оподаткування за необоротними активами визначається виходячи з балансової (залишкової) вартості, що склалася станом на початок звітного (податкового) періоду, протягом якого здійснюються такі операції (у разі відсутності обліку необоротних активів - виходячи із звичайної ціни), а за товарами/послугами - виходячи з вартості їх придбання.

Відповідно до підпункту 14.1.181 пункту 14.1 статті 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.

Згідно із пунктом 198.1 статті 198 ПК України право на віднесення сум податку до податкового кредиту виникає у разі здійснення операцій з: а) придбання або виготовлення товарів (у тому числі в разі їх ввезення на митну територію України) та послуг; б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів, у тому числі при їх ввезенні на митну територію України (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності); в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України; г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу.

Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту вважається дата тієї події, що відбулася раніше: дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг; дата отримання платником податку товарів/послуг, що підтверджено податковою накладною (пункт 198.2 статті 198 ПК України).

Відповідно до пункту 198.3 статті 198 ПК України податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з: придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг; придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи); ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.

Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.

Згідно з пунктом 198.5 статті 198 ПК України платник податку зобов`язаний нарахувати податкові зобов`язання виходячи з бази оподаткування, визначеної відповідно до пункту 189.1 статті 189 цього Кодексу, та скласти не пізніше останнього дня звітного (податкового) періоду і зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних в терміни, встановлені цим Кодексом для такої реєстрації, зведену податкову накладну за товарами/послугами, необоротними активами, придбаними/виготовленими з податком на додану вартість (для товарів/послуг, необоротних активів, придбаних або виготовлених до 1 липня 2015 року, - у разі якщо під час такого придбання або виготовлення суми податку були включені до складу податкового кредиту), у разі якщо такі товари/послуги, необоротні активи призначаються для їх використання або починають використовуватися: а) в операціях, що не є об`єктом оподаткування відповідно до статті 196 цього Кодексу (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 196.1.7 пункту 196.1 статті 196 цього Кодексу) або місце постачання яких розташоване за межами митної території України; б) в операціях, звільнених від оподаткування відповідно до статті 197, підрозділу 2 розділу XX цього Кодексу, міжнародних договорів (угод) (крім випадків проведення операцій, передбачених підпунктом 197.1.28 пункту 197.1 статті 197 цього Кодексу та операцій, передбачених пунктом 197.11 статті 197 цього Кодексу); в) в операціях, що здійснюються платником податку в межах балансу платника податку, у тому числі передача для невиробничого використання, переведення виробничих необоротних активів до складу невиробничих необоротних активів; г) в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку (крім випадків, передбачених пунктом 189.9 статті 189 цього Кодексу).

В пункті 198.6 статті 198 ПК України вказано, що не відносяться до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями (тимчасовими, додатковими та іншими видами митних декларацій, за якими сплачуються суми податку до бюджету при ввезенні товарів на митну територію України), іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» від 16.07.1999 року №996-XIV (далі також - Закону №996-XIV) бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.

За вимогами частини першої статті 9 Закону № 996-XIV підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Частина 2 зазначає, що первинні документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади і прізвища (крім первинних документів, вимоги до яких встановлюються Національним банком України) осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Залежно від характеру господарської операції та технології обробки облікової інформації до первинних документів можуть включатися додаткові реквізити (печатка, номер документа, підстава для здійснення операції тощо).

Первинні документи, створені автоматично в електронній формі програмним забезпеченням інформаційно-комунікаційної системи, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови наявності накладеного електронного підпису чи печатки з дотриманням вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Первинні документи, складені в електронній формі, застосовуються у бухгалтерському обліку за умови дотримання вимог законодавства про електронні документи та електронний документообіг.

Неістотні недоліки в документах, що містять відомості про господарську операцію, не є підставою для невизнання господарської операції, за умови, що такі недоліки не перешкоджають можливості ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції, та містять відомості про дату складання документа, назву підприємства, від імені якого складено документ, зміст та обсяг господарської операції тощо.

Отже, правові наслідки у вигляді виникнення права платника податку на формування податкового кредиту наступають лише у разі реального (фактичного) вчинення господарських операцій з придбання товарів (робіт, послуг) з метою їх використання в своїй господарській діяльності, що пов`язані з рухом активів, зміною зобов`язань чи власного капіталу платника, та відповідають економічному змісту, відображеному в укладених платником податку договорах, що має підтверджуватись належним чином оформленими первинними документами.

На підтвердження фактичного здійснення господарських операцій, товариство, зокрема, повинно мати відповідні первинні документи, які мають бути належно оформленими, містити всі необхідні реквізити, бути підписані уповноваженими особами та, які в сукупності з встановленими обставинами справи, мають свідчити про беззаперечний факт реального вчинення господарських операцій, що і є підставою для формування платником податкового обліку, зокрема і формування податкового кредиту.

Як видно з акту перевірки позивач у грудні 2022 року здійснив придбання дизельного палива та витратив 184,38 л пального на суму 18 240,07 грн, тобто ціна 1 л складає 50,06 грн. Загальна вартість списаного пального становить 9 230,06 грн, сума ПДВ 7% становить 646 грн. Придбане дизельне паливо, відповідно до подорожніх листів службового легкового автомобіля, було списане як використане автомобілем Renault Duster (державний номер НОМЕР_1 ).

На запит контролюючого органу підприємство повідомило, що автомобіль Renault Duster (державний номер НОМЕР_1 ) закріплений за начальником технічного відділу та використовується для виробничих потреб протягом дня та швидкого реагування на технічні проблеми на підприємстві в інший ніж робочий час та у вихідні.

Проте при аналізі відповідачем подорожніх листів службового автомобіля Renault Duster (державний номер НОМЕР_1 ) встановлено, що в графі «особливі відмітки» зазначено «по місту», а фактично вказаний легковий автомобіль здійснював маршрут - Житомирський район, так як придбання ПММ відбувається у ПП «Укрпалетсистем» АЗК та АГЗП (магазин, кафе) №92 (згідно відкритих джерел встановлено, що АЗК та АЕЗП (магазин, кафе) №92 знаходиться за адресою: Житомирська обл., с. Сінгури вул. Житомирська).

Таким чином, контролюючий орган вважає, що надані до перевірки подорожні листи службового автомобіля Renault Duster державний номер НОМЕР_1 не відповідають фактичному маршруту, який здійснював даний автомобіль. Враховуючи вищевикладене, в ході проведення перевірки неможливо документально підтвердити правомірність списання дизельного палива на вказаний автомобіль та його використання у господарській діяльності підприємства.

На підставі наведеного ГУ ДПС України в Житомирській області робить висновок, що ТОВ «ФПС Флексіблс Україна» було занижено показник у рядку 4.1 (колонка Б) декларації на 646 грн внаслідок ненарахування всупереч п.п. «г» п. 198.5 ст.198 ПК України податкових зобов`язань в результаті безпідставного списання дизельного пального ТОВ «ФПС Флексіблс Україна», яке використано в операціях, що не є господарською діяльністю платника податку, в грудні 2022 року на 646 грн та відповідно приймає спірне податкове повідомлення - рішення №1 від 29.03.2023, яким нараховано податкові зобов`язання в розмірі 646,00 грн, та застосовано штрафні санкції в розмірі 162 грн.

ТОВ «ФПС Флексіблс Україна» в обґрунтування заперечення стосовно викладеної позиції вказує, що згідно з наказом №45 від 26 травня 2021 року, начальник технічного відділу ОСОБА_1 , є матеріально-відповідальною особою за використання та збереження транспортного засобу Renault Duster, н/з НОМЕР_1 , та відповідно до розділу 2 та 3 посадової інструкції має право використовувати транспортний засіб, який закріплено за ним, для оперативного усунення несправностей обладнання на підприємстві у робочий та неробочий час для цього він використовує авто транспортний засіб закріплений за ним повсякденно, крім днів, коли перебуває у відпустці. Більш того, згідно з колективним договором начальники відділів за ненормований робочий день, мають додаткову відпустку тривалістю 7 днів.

У грудні місяці 2022 року транспортний засіб Renault Duster, н/з НОМЕР_1 , було заправлено чотири рази, згідно з подорожніми листами за №№146, 151, 155, 160. Придбане дизельне паливо, відповідно до подорожніх листів, слугувало для вирішення нагальних питань в інтересах товариства, щоб оперативно усувати несправності по обладнанню, тому, списання пального за використання службового автомобіля Renault Duster, н/з НОМЕР_1 , було проведено відповідно до норм законодавства та в інтересах підприємства. Зазначає, що при аналізі подорожніх листів службових легкових автомобілів, було встановлено наступне: у особливих відмітках подорожніх листів зазначено по місту; режим роботи водія - ненормований, що підтверджує можливість використання автомобіля у неробочий час, оскільки даний спеціаліст може бути задіяний і в неробочий час. Пояснює, що відповідно до Закону України від 05.07.2011 № 3565-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень» застосування подорожніх листів суб`єктами господарювання, що експлуатують колісні транспортні засоби, стало необов`язковим із 14.08.2011. Самі ж типові форми цих документів було скасовано ще 2013 року (легкового авто - з 16.04.2013 згідно з наказом Держстату від 18.03.2013).

Судом встановлено, що фактично підставою для прийняття вказаного спірного податкового повідомлення-рішення слугував висновок відповідача про те, що перевіркою не вдалось за можливе документально підтвердити фактичне списання пального в межах діяльності підприємства, оскільки у подорожніх листах службового автомобіля відсутні маршрути поїздки та їх ділова мета, що ставить під сумнів використання легкового автомобіля у господарській діяльності підприємства.

З приводу подорожних листів, суд зазначає, що типова форма подорожнього листа затверджена наказом Держкомстату України від 17.02.1998 № 74, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України 03.09.1998 за № 149/2589. При цьому п. 2 наказу № 74 визначено, що застосування цієї форми подорожнього листа є обов`язковим для всіх суб`єктів підприємницької діяльності, установ і організацій незалежно від відомчого підпорядкування та форми власності, які експлуатують службові легкові автомобілі або для яких за їхнім замовленням здійснюється транспортне обслуговування службовими легковими автомобілями.

Суд звертає увагу на наступне - Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо усунення надмірного державного регулювання у сфері автомобільних перевезень» від 05.07.2011 року № 3565-VI (далі - Закон № 3565) із текстів законів України «Про автомобільний транспорт», «Про дорожній рух» вилучено посилання на подорожні листи. Тобто, з моменту набрання чинності даного водії не зобов`язані його пред`являти працівникам Державтоінспекції під час перевезення чи службових поїздок.

Наказ Державного комітету статистики України, яким затверджено Інструкцію про порядок застосування подорожнього листа службового легкового автомобіля та обліку транспортної роботи втратив чинність від 16.04.2013.

Таким чином, станом на момент виникнення спірних правовідносин законодавством не було передбачено вимог щодо необхідності оформлення подорожнього листа та будь-яких інших документів під час здійснення обліку кількості використаного автомобілем паливно-мастильних матеріалів та не встановлено вимог щодо форми подорожнього листа.

Також, у постанові Верховного Суду від 09.02.2021 по справі №817/1629/15 зазначено, що "суб`єкти господарювання можуть застосовувати самостійно виготовлені бланки подорожніх листів, які мають містити обов`язкові реквізити чи реквізити типових або спеціалізованих форм відповідно до п.2.7 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку №88 від 24.05.1995".

Суд дослідив надані позивачем подорожні листи за грудень 2022 року щодо транспортного засобу Renault Duster, н/з НОМЕР_1 №№146, 151, 155, 160 (а.с.39-42) та встановив, що вони містять усі відомості та обов`язкові реквізити, що встановлені для первинних документів передбачені частиною 2 ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та підпунктом 2.4 п.2 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995 №88. Зокрема, такі містять інформацію про: дату складання; марку та номер автомобіля, ПІБ водія, підписи осіб, показники спідометра на момент виїзду та повернення в гараж, марку пального, залишок пального при виїзді та при поверненні.

Отже, суд критично оцінює висновок контролюючого органу на безпідставність списання паливно-мастильних матеріалів позивачем, у зв`язку із відсутністю у подорожніх листах маршрутів поїздки та їх ділової мети.

Контролюючим органом, у свою чергу, не наведено переконливих доводів, що ґрунтуються на об`єктивній інформації та спростовують факти господарської діяльності, засвідчені вказаними документами, а також не представлено жодних доказів на підтвердження того, що відомості, які містяться в цих документах, неповні, недостовірні та (або) суперечливі, а також відомостей про те, що списане пальне використовувалось не в господарській діяльності.

Не подано відповідачем і жодних доказів на підтвердження недобросовісності позивача як платника податків, не наведено будь-яких об`єктивних доводів щодо здійснення позивачем розглядуваних операцій за відсутності розумних економічних причин (ділової мети) та наміру одержати економічний ефект тощо.

Крім цього, контролюючим органом встановлено, що в порушення пункту 201.10 статті 201 ПК України, позивачем не складено та не зареєстровано в єдиному реєстрі податкових накладних протягом граничного строку, передбаченого статтею 201 ПК України, податкову накладну на загальну суму 646 грн за грудень 2022 року, на суму списаного пального, на яку підприємством не нараховано податкового зобов`язання за відповідний період.

Разом з тим, суд зазначає, що позивачем використовувалось пальне у операціях пов`язаних із господарською діяльністю платника, тому об`єкт оподаткування відсутній, з огляду на що, обов`язок складати та реєструвати податкові накладні в порядку пункту 201.1 статті 201 ПК України у позивача в даному випадку відсутній.

Виходячи із заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та доказів, зібраних у справі, суд дійшов висновку, що позов в цій частині необхідно задовольнити та скасувати спірне податкове повідомлення-рішення №1 від 29.03.2023.

Стосовно спірного податкового повідомлення-рішення №1 від 29.03.2023, яким встановлено завищення суми від`ємного значення по ПДВ, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду на суму 315 979,00 грн та застосовано штрафні санкції в сумі 31 598,00 грн, суд зазначає наступне.

ТОВ «ФПС Флексіблс Україна» (покупець) уклав договір поставки №20-10-2 від 20.10.2022 з ТОВ "Українська компанія "Хім Торг" (постачальник) відповідно до умов якого постачальник зобов`язується в порядку та на умовах, зазначених цим договором, поставити покупцю поліетилен, поліпропілен (товар), а покупець зобов`язується здійснити приймання й оплатити товар (а.с.47-48).

Пунктом 1.3. договору визначено, що у додатку до договору та видатковій накладній сторони вказують ціну, вартість та кількість товару, його асортимент, номенклатуру за видами, групами, підгрупами, марками, типами, розмірами, які є предметом поставки конкретної партії товару.

Згідно з додатком №4 від 05.12.2022 до договору поставки №20-10-2 від 20.10.2022, товаром, що є предметом поставки, є «Поліетилен арт. 1403» у кількості 22 т (а.с.49). Відповідно до цього додатку №4 від 05.12.2022 під артикулом 1403 мається на увазі поліетилен MARLEX MILLDPE D139. Поставка здійснюється на умовах DDP склад покупця, що знаходиться за адресою: м. Житомир, вул. Промислова 1/154.

В подальшому, видатковою накладною №304 від 07.12.2022 ТОВ "Українська компанія "Хім Торг" документально оформила поставку поліетилену арт. 1403 в кількості 22 т за ціною 71666,67 грн на загальну суму 1892000,09 грн, в тому числі ПДВ 315 333,35 грн (а.с.44).

Як зазначає контролюючий орган у вказаній видатковій накладній зазначено товар поліетилен арт. 1403, але не зазначено вид, марку поліетилену, номер партії. Також, до перевірки позивачем надано товарно-транспортну накладну №4928 від 07.12.2022. У вказаній накладній пунктом завантаження зазначено адресу: м. Київ, вул. М. Хвильового, 15. Згідно з поданими відомостями про об`єкти оподаткування (Ф20-ОПП), ТОВ "Українська компанія "Хім Торг" орендує лише офісне приміщення за адресою: м. Київ, Шевченківський район, вул. Січових Стрільців, будинок 77, кімната 709. Проведеним аналізом згідно бази даних «Єдиний реєстр податкових накладних» за період грудень 2022 року не встановлено придбання ТОВ "Українська компанія "Хім Торг" послуг зберігання товарів. Отже, за адресою м. Київ, вул. М. Хвильового, 15 постачальник не має власних приміщень та не орендує їх у інших контрагентів.

Крім того, відповідач вказує, що згідно з прибутковим ордером №-00612 від 07.12.2022 ТОВ «ФПС Флексіблс Україна» прийнято товар поліетилен MLLDPE D139 в кількості 22000 кг. ГУ ДПС у Житомирській області зазначає, що найменування поліетилену в прибутковому ордері та товарно-транспортній накладній відрізняється від найменування поліетилену в видатковій накладній, податковій накладній та рахунку на оплату. Та зазначає, що проведеним аналізом ланцюгів постачання згідно з базою даних «Єдиний реєстр податкових накладних», АІС «Податковий блок» «Вантажно-митні декларації (імпорт)» не встановлено придбання ТОВ "Українська компанія "Хім Торг" товарів: «Поліетилен арт. 1403». Тому контролюючий орган робить висновок, що ТОВ "Українська компанія "Хім Торг" не імпортувало вказаний товар, оскільки даний товар відсутній по ланцюгу постачання.

Позивач категорично не погоджується з вказаним висновком відповідача та пояснює, що відповідно до наданих доказів до позову, даний товар - поліетилен MILLDPE D139 - не може бути придбаний у ланцюгу постачальників, оскільки був завезений безпосередньо компанією ТОВ "Українська компанія "Хім Торг", що підтверджують наступні документи, які були долучені до позову, а саме: протокол створення та перевірки ЕЦП - директора компанії; лист за №104 від 03.05.2023; вантажно-митна декларація за №3100360/2022/707094; СМR накладна за №1953 від 14.10.2022; витяг з бази даних про реєстрацію митної декларації; витяг з бази даних про сплату митних платежів за декларацією 3100360/2022/707094.

В свою чергу операція з постачання товару підтверджується договором поставки №20/10-2 від 20 жовтня 2022 року та наступними первинними документами, а саме: прибутковим ордером за №00612 від 07.12.2022; видатковою накладною №304 від 07.12.2022; рахунком на оплату за 3285 від 05.12.2022; ТТН за №4928 від 07.12.2022; договором поставки за 320/10-2 від 20 жовтня 2022 року; додатком №4 від 05.12.2022 до договору поставки №320/10-2 від 20.10.2022; сертифікатом якості від 11.07.2022 на поставлений товар; платіжною інструкцією за №16626 від 13.12.2022 року. Таким чином, ТОВ "ФПС Флексіблс Україна" вважає, що позиція контролюючого органу не підтверджується належними та допустимими доказами, стосовно контрагента позивача ТОВ "Українська компанія "Хім Торг".

Перевіривши матеріали справи суд встановив, що висновок Головного управління ДПС у Житомирській області щодо відсутності у контрагента позивача ТОВ "Українська компанія "Хім Торг" придбаного товару по ланцюгу постачання є хибним, оскільки вказаний товар був завезений безпосередньо компанією ТОВ "Українська компанія "Хім Торг" до України, що підтверджується переліченими копіями документів, долученими до адміністративного позову ТОВ «ФПС Флексіблс Україна».

За таких обставин суд вважає неправомірним винесене контролюючим органом спірне податкове повідомлення - рішення №1 від 29.03.2023.

Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом

Відповідно до ч. 1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Частиною 2 ст. 77 КАС України визначено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні (стаття 90 КАС України).

Перевіривши юридичну та фактичну обґрунтованість доводів сторін, оцінивши докази суб`єкта владних повноважень на підтвердження правомірності своїх дій та докази, надані позивачем, суд дійшов висновку, що з наведених у позовній заяві мотивів і підстав, позовні вимоги підлягають задоволенню так як податкові повідомлення - рішення, були прийняті контролюючим органом на підставі висновків перевірки, які суд вважає необґрунтованими й відповідно спірні рішення слід визнати неправомірними та скасувати.

Відповідно до ч.1ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Позивачу підлягає відшкодуванню сума сплаченого судового збору на суму 7 897, 65 грн, платіжні доручення про його сплату знаходяться у матеріалах справи.

Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -

вирішив:

Адміністративний позов Товариства з обмеженою відповідальністю "ФПС Флексіблс Україна" (вул. Промислова, 1/154, а/с 55, м.Житомир, 10025. ) до Головного управління ДПС у Житомирській області (вул. Юрка Тютюнника, 7, м.Житомир, 10003. ЄДРПОУ ВП: 44096781) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення, винесені Головним управлінням Державної податкової служби у Житомирській області, №№1, 1 від 29.03.2023.

Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ФПС Флексіблс Україна" понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 7 897 (сім тисяч вісімсот дев`яносто сім) грн 65 коп. за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Житомирській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Сьомого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В. Єфіменко

Повний текст складено: 02 листопада 2023 р.