Справа № 360/1263/23
Суддя: О.М. Качанок
Дата ухвалення: 2023-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛУГАНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

Іменем України

02 листопада 2023 рокум. ДніпроСправа № 360/1263/23

Суддя Луганського окружного адміністративного суду Качанок О.М., розглянувши без повідомлення (виклику) сторін (у письмовому провадженні) справу за позовом ОСОБА_1 до Лисичанського відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про визнання протиправними та скасування постанов,

ВСТАНОВИВ:

До Луганського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) до Лисичанського відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (далі відповідач), в якому позивач просить визнати протиправними та скасувати постанови начальника Лисичанського відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колган Юлії Сергіївни у виконавчому провадженні № 72966572 про відкриття виконавчого провадження від 05.10.2023, про стягнення виконавчого збору від 05.10.2023, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 05.10.2023 та про арешт коштів боржника від 13.10.2023.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що 05.10.2023 начальником Лисичанського відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колган Юлією Сергіївною відкрито виконавче провадження ВП № 72966572 з виконання постанови серії ЕАС № 7136606, виданої 09.06.2023 Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області про стягнення з позивача на користь держави штрафу в розмірі 680,00 грн.

05.10.2023 було складено постанову про стягнення виконавчого збору у розмірі 68,00 грн та постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у розмірі 200,15 грн.

Крім того, 13.10.2023 складено постанову про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів на суму 948,15 грн.

Позивач вважає, що зазначені постанови державного виконавця винесені з порушенням норм матеріального та процесуального права та є необґрунтованими, оскільки постанова Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області оскаржена позивачем до суду у строки, визначені статтею 289 КУпАП.

Крім того, позивач з посиланням на пункт 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження» вказав, що забороняється у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що належать до територій, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій відповідно до переліку, затвердженого центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну політику з питань тимчасово окупованої російською федерацією території України (з дати віднесення територій до таких, на яких ведуться активні бойові дії, або тимчасово окупованих територій до моменту виключення таких територій з переліку).

Місцем винесення оспорюваних постанов є м. Лисичанськ Луганської області, яке на даний час є тимчасово окупованою територією України.

Також позивач зазначив, що в порушення частини першої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» у виконавчому документі, направленому Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області не зазначено строк пред`явлення рішення до виконання та ідентифікаційний код стягувача в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

До того ж, позивач вказує, що відповідно до статті 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення.

Отже, орган державної виконавчої служби мав би повернути виконавчий документ стягувачу, у зв`язку із пропуском встановленого законом строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та не відповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим законом, а не відкривати виконавче провадження.

Вказані обставини стали підставою для звернення позивача до суду.

Відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, про що 30.10.2023 надав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог, з огляду на таке.

Відмітка у виконавчому документі «дата набрання чинності постановою з дня її винесення», відповідає вимогам ч. 2 ст. 291 КУпАП, згідно з якою постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу.

Щодо місця винесення спірних постанов відповідачем вказано, що деякі постанови формуються в Автоматизованій системі виконавчого провадження автоматично без можливості редагування. При формуванні постанов автоматично зазначається місце прийняття рішення за місцем реєстрації відповідача, а саме м. Лисичанськ.

16.10.2023 державним виконавцем винесені 4 постанови про виправлення помилки у процесуальному документі, в яких зазначено вважати вірним місце винесення постанов м. Павлоград.

Також позивач зазначає, що у виконавчому документі не зазначено строк пред`явлення його до виконання. Проте, згідно з штампом на виконавчому документі вказано «строк пред`явлення постанови до виконання протягом 3 місяців з дати її винесення».

Виконавчий документ, що надійшов на примусове виконання скріплений печаткою УПП в Дніпропетровській області без зображення Державного Герба України, проте державний виконавець не має інформації щодо наявності в органу, який видав виконавчий документ, печатки із зображенням Державного Герба України.

Враховуючи вищевикладене, відповідач вважає, що постанови державного виконавця від 05.10.2023 про відкриття виконавчого провадження, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, а також постанова від 13.10.2023 про арешт коштів боржника, винесені у виконавчому провадженні № 72966572 є правомірними та такими, що відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

30.10.2023 від позивача надійшла відповідь на відзив, в обґрунтування якої зазначено таке.

Матеріалами справи підтверджено, що постанова Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області серії ЕАС № 7136606 від 09.06.2023 була оскаржена позивачем до суду та на дату відкриття виконавчого провадження ВП № 72966572 було відсутнє рішення суду про залишення скарги без задоволення.

Таким чином, відсутні умови для застосування частини 2 статті 308 КУпАП.

Також, позивач вважає, що належним і достатнім способом захисту порушеного інтересу позивача є саме скасування постанови від 05 жовтня 2023 року про відкриття виконавчого провадження № 72966572 та похідних рішень, про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про арешт коштів боржника.

Крім того, позивач зазначив, що зміна місця винесення оскаржуваних постанов не може вважатися виправленням граматичної або арифметичної помилки, право на яке установлене абзацом третім ч. 3 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки такими діями відповідач змінив зміст рішення та розв`язав нові питання.

На підставі викладеного, позивач просив визнати протиправними та скасувати спірні постанови.

Ухвалою суду від 23.10.2023 відкрито провадження у справі, вирішено справу розглянути без повідомлення (виклику) сторін у письмовому провадженні, із врахуванням особливостей провадження у справах з приводу рішень, дій або бездіяльності органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, встановлених статтею 287 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).

Ухвалою суду від 26.10.2023 відмовлено в задоволенні клопотання позивача про долучення до матеріалів справи доказів.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази відповідно до вимог статей 72-77, 90 КАС України, суд встановив таке.

Постановою інспектора 4 батальйону 4 роти Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області лейтенанта поліції Шаблико Л.С. від 09 червня 2023 року серії ЕАС № 7136606 у справі про адміністративне правопорушення накладено на позивача адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340 гривень за скоєння ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП).

Не погодившись з вказаною постановою, 16.06.2023 ОСОБА_1 звернувся до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою про скасування вищевказаної постанови від 09 червня 2023 року серії ЕАС № 7136606, що підтверджується ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська про відкриття провадження у справі від 22.06.2023 у справі № 932/5605/23, що набрала законної сили.

Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області було надіслано постанову від 09 червня 2023 року серії ЕАС № 7136606 для примусового виконання до Лисичанського відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, листом від 13.09.2023 № 9664вс41/19-2023.

Постановою начальника Лисичанського відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відкриття виконавчого провадження ВП № 72966572 від 05.10.2023, відкрито виконавче провадження з виконання постанови серії ЕАС № 7136606, виданої 09.06.2023 Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 680,00 грн.

Також постановами начальника Лисичанського відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції від 05.10.2023 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні ВП № 72966572, визначено для ОСОБА_1 розмір мінімальних витрат виконавчого провадження в сумі 200,15 грн та стягнуто виконавчий збір у розмірі 68,00 грн.

Постановою начальника Лисичанського відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про арешт коштів боржника ВП № 72966572 від 13.10.2023, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які, заборонено законом та належить боржнику, у межах суми стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів - 948,15 грн.

Постановами начальника Лисичанського відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виправлення помилки у процесуальному документі від 16.10.2023 ВП № 72966572 було внесено виправлення до усіх вищевказаних чотирьох спірних постанов в частині місця їх винесення, зазначено вважати вірним місцем винесення постанов м. Павлоград.

Також судом встановлено, що рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19.09.2023 у справі № 932/5605/23 адміністративний позов ОСОБА_1 до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції про скасування постанови у справі про адміністративне правопорушення задоволено. Скасовано постанову по справі про адміністративне правопорушення серії ЕАС № 7136606 від 09 червня 2023 року про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП. Провадження у справі про адміністративне правопорушення про вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 122 КУпАП, закрито.

Суд зазначає, що вказане рішення оприлюднено в Єдиному державному реєстрі судових рішень 23.10.2023 та відомості про набрання ним законної сили, станом на момент розгляду цієї справи, відсутні.

Позивач, не погоджуючись з постановами державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору у виконавчому провадженні та про арешт коштів боржника, звернувся до суду з даною позовною заявою.

Вирішуючи адміністративну справу по суті заявлених вимог, надаючи оцінку обставинам (фактам), якими обґрунтовано вимоги позивача, суд виходить з такого.

За приписами частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до частини другої статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

За визначенням статті 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно пункту 6 частини першої статті 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом.

Порядок прийняття постанов про адміністративні правопорушення, набрання ними законної сили, їх оскарження, тощо, передбачені нормами КУпАП.

Так, частиною першою статті 283 КУпАП визначено, що розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова виконавчого органу сільської, селищної, міської ради по справі про адміністративне правопорушення приймається у формі рішення.

Відповідно до частини першої статті 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить одну з таких постанов:

1) про накладення адміністративного стягнення;

2) про застосування заходів впливу, передбачених статтею 24-1 цього Кодексу;

3) про закриття справи.

Згідно з частиною другою статті 287 КУпАП постанова суду про накладення адміністративного стягнення може бути оскаржена в порядку, визначеному цим Кодексом.

Пунктом 3 частини 1 статті 288 КУпАП визначено, що постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржено: постанову іншого органу (посадової особи) про накладення адміністративного стягнення, постанову по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване в автоматичному режимі - у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) або в районний, районний у місті, міський чи міськрайонний суд, у порядку, визначеному Кодексом адміністративного судочинства України, з особливостями, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до статті 289 КУпАП скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення постанови, а щодо постанов по справі про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксовані за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справі про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та/або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), - протягом десяти днів з дня набрання постановою законної сили. В разі пропуску зазначеного строку з поважних причин цей строк за заявою особи, щодо якої винесено постанову, може бути поновлено органом (посадовою особою), правомочним розглядати скаргу.

Частина перша статті 291 КУпАП визначає, що постанова адміністративного органу (посадової особи) у справі про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку оскарження цієї постанови, за винятком постанов про застосування стягнення, передбаченого статтею 26 цього Кодексу, постанов по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксованого в автоматичному режимі, безпеки на автомобільному транспорті, зафіксованого за допомогою засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі в автоматичному режимі, постанов у справах про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 132-2 цього Кодексу, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксованого в режимі фотозйомки (відеозапису), а також у випадках накладення штрафу, що стягується на місці вчинення адміністративного правопорушення.

Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксоване в автоматичному режимі, або про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксоване в режимі фотозйомки (відеозапису), набирає законної сили після її вручення особі або отримання поштового повідомлення про вручення або про відмову в її отриманні, або повернення поштового відправлення з позначкою про невручення, або під час її виконання у випадках, передбачених частиною першою статті 300-1 цього Кодексу (частина друга статті 291 КУпАП).

У відповідності до частини другої статті 299 КУпАП постанова про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу, крім постанов про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сфері безпеки дорожнього руху, у тому числі зафіксовані в автоматичному режимі, та про порушення правил зупинки, стоянки, паркування транспортних засобів, зафіксовані в режимі фотозйомки (відеозапису), підлягає примусовому виконанню після закінчення строку, установленого частиною першою статті 307 цього Кодексу.

Постанова про накладення адміністративного стягнення звертається до виконання органом (посадовою особою), який виніс постанову (частина друга статті 299 КУпАП).

Згідно з частиною першою статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, крім випадків, передбачених статтями 300-1, 300-2 цього Кодексу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Частиною 2 статті 300-1 КУпАП визначено, що у разі несплати штрафу особами, зазначеними у частинах першій та другій статті 14-2 цього Кодексу, протягом 30 днів з дня набрання законної сили постановою про накладення адміністративного стягнення за правопорушення у сферах безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів така постанова підлягає примусовому виконанню.

Згідно з частиною третьої статті 300-1 КУпАП у разі оскарження постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу за правопорушення у сферах безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів перебіг строків, визначених цією статтею, зупиняється до розгляду скарги.

При цьому, частиною першою статтею 308 КУпАП передбачено, що у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом.

Тобто, у випадку оскарження особою постанови про накладення адміністративного стягнення обов`язок зі сплати штрафу у такої особи, виникає з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

У той же час, у разі скасування судом оскаржуваного штрафу та набрання судовим рішенням законної сили - підстави для такої сплати будуть взагалі відсутні.

Крім того, положення статті 308 КУпАП кореспондуються з положеннями статті 307 КУпАП в частині строку, з якого починається примусове виконання постанови про накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу.

Так, проаналізувавши зміст наведених норм у їх взаємозв`язку, суд дійшов висновку, що постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання через п`ятнадцять днів з дня вручення особі такої постанови та у разі несплати особою штрафу, та не оскарження вказаної постанови.

Якщо постанову про накладення штрафу було оскаржено відповідною особою, на яку накладено штраф, таку постанову може бути направлено для примусового виконання, не раніше ніж через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

Тобто законодавством чітко визначено, що постанови про притягнення до адміністративної відповідальності за порушення Правил дорожнього руху, у випадку їх оскарження, не можуть бути направлені на примусове виконання до завершення процедури оскарження та раніше ніж через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що постанову Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області від 09 червня 2023 року серії ЕАС № 7136606 було вручено позивачу в момент її винесення, тобто 09 червня 2023 року, про що свідчить особистий підпис позивача в пункті 9 цієї постанови, де зазначаються відомості про отримання особою постанови.

При цьому, 16.06.2023 позивачем було оскаржено зазначену постанову в судовому порядку в межах адміністративної справи № 932/5605/23.

Тобто, позивачем подано скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення, в межах строку на її подання, встановленого статтею 289 КУпАП.

Як вже зазначалось судом вище, ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22.06.2023 у справі № 932/5605/23 було відкрито провадження у справі до Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області Департаменту патрульної поліції від 09 червня 2023 року серії ЕАС № 7136606 та рішенням цього суду від 19.09.2023 зазначену постанову скасовано, провадження у справі про адміністративне правопорушення закрито.

При цьому суд зазначає, що вказане рішення надіслано Бабушкінським районним судом м. Дніпропетровська до Єдиного державного реєстру судових рішень 21.10.2023 та 23.10.2023 було його оприлюднено в цьому реєстрі. Відомості про набрання ним законної сили, станом на момент розгляду цієї справи, відсутні.

Тобто, на час пред`явлення виконавчого документу до виконання та відкриття державним виконавцем виконавчого провадження виконавчий документ (постанова від 09.06.2023 серії ЕАС № 7136606) перебував на оскарженні в судовому порядку.

Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та вищенаведеного нормативного регулювання, суд дійшов висновку, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 05.10.2023 ВП № 72966572, та як наслідок постанови про стягнення виконавчого збору від 05.10.2023, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 05.10.2023 та про арешт коштів боржника від 13.10.2023 є такими, що винесені передчасно.

Крім того, згідно з наявними даними в автоматизованій системі виконавчих проваджень, на момент розгляду цієї справи стан виконавчого провадження № 72966572 вказано «відкрито», тобто виконавче провадження не закінчено.

Відповідачем також не надано доказів закінчення виконавчого провадження № 72966572 з примусового виконання постанови серії ЕАС № 7136606, виданої 09.06.2023 Управлінням патрульної поліції в Дніпропетровській області, про стягнення з ОСОБА_1 на користь держави штрафу в розмірі 680,00 грн.

При цьому, суд зважає на те, що в силу положень частин 1, 2 статті 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Зміст статей Закону № 1404-VIII дає суду підстави для висновку, що державний виконавець не наділений повноваженнями перевірки факту оскарження відповідної постанови (виконавчого документу) в судовому порядку на момент пред`явлення такого до примусового виконання.

Відповідно до статті 26 Закону № 1404-VII обов`язок державного виконавця розпочати примусове виконання рішення пов`язується з отриманням, зокрема, від стягувача відповідної заяви та належним чином оформленого виконавчого документа, а не перевірки цього документу на предмет оскарження його боржником.

Відтак, констатувавши відповідність виконавчого документа вимогам статті 4 Закону № 1404-VIII, у тому числі в частині настання строку набрання ним законної сили, державний виконавець не мав правових підстав для повернення зазначеної постанови про накладення адміністративного стягнення без прийняття до виконання та в силу вимог закону був зобов`язаний винести постанову про відкриття виконавчого провадження.

Крім того суд зазначає, що частиною 4 статті 4 Закону № 1404-VIII не визначено такої підстави для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, як оскарження рішення, на підставі якого видано виконавчий документ.

Суд вказує, що постанова про накладення адміністративного стягнення від 09.06.2023 серії ЕАС № 7136606 набрала законної сили після її вручення позивачу, у відповідності до вимог статті 291 КУпАП.

За таких обставин, на переконання суду, відсутні підстави вважати протиправною постанову Лисичанського відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Колган Юлії Сергіївни у виконавчому провадженні № 72966572 про відкриття виконавчого провадження від 05.10.2023, та як наслідок постанов про стягнення виконавчого збору від 05.10.2023, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 05.10.2023 та про арешт коштів боржника від 13.10.2023. На думку суду, ці висновки не суперечать вищенаведеним висновкам суду щодо передчасності прийняття відповідачем спірних постанов, оскільки передчасність їх прийняття, за відсутності законних підстав для повернення виконавчого документа без виконання, не свідчить про їх протиправність.

Водночас, чинність цих постанов порушує права та інтереси позивача, а тому суд не може залишити їх в силі.

Стосовно посилань позивача, що постанова про накладення адміністративного стягнення, яка звернута до примусового виконання, не скріплена печаткою із зображенням Державного Герба України, а тому не відповідає вимогам частини 3 статті 4 Закону № 1404-VIII, суд зазначає таке.

Під час розгляду справи судом досліджено виконавчий документ - постанову від 09.06.2023 серії ЕАС № 7136606 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, та встановлено, що вищезазначена постанова відповідає вимогам виконавчого документа визначеним статтею 4 Закону № 1404-VIII, оскільки містить усі визначенні чинним законодавством реквізити та підписана уповноваженою посадовою особою Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області із зазначенням її прізвища та ініціалів і скріплена печаткою.

При цьому, позивачем не надано до суду доказів того, що Управління патрульної поліції в Дніпропетровській області є органом який зобов`язаний мати печатку із зображенням Державного Герба України. Отже, вищенаведені посилання позивача є необґрунтованими.

Щодо посилань позивача на те, що постанову про накладення адміністративного стягнення, було звернуто до виконання з порушенням строку, встановленого законом, суд зазначає, що це не відповідає дійсності, з огляду на таке.

Як вже зазначалось вище, постанову серії ЕАС № 7136606 про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, прийнято 09.06.2023 та в цей же день вона набрала законної сили, у відповідності до вимог статті 291 КУпАП.

При цьому, 16.06.2023 позивачем було оскаржено вказану постанову до суду.

Відповідно до статті 303 КУпАП не підлягає виконанню постанова про накладення адміністративного стягнення, якщо її не було звернуто до виконання протягом трьох місяців з дня винесення. В разі оскарження постанови перебіг строку давності зупиняється до розгляду скарги. У разі відстрочки виконання постанови відповідно до статті 301 цього Кодексу перебіг строку давності зупиняється до закінчення строку відстрочки.

Законами України може бути встановлено й інші, більш тривалі строки для виконання постанов по справах про окремі види адміністративних правопорушень.

Отже, враховуючи, що позивачем було оскаржено постанову серії ЕАС № 7136606, перебіг строку давності з її виконання було зупинено з моменту подання відповідної скарги (позову) до її розгляду.

Таким чином, строк на звернення до примусового виконання постанови про накладення адміністративного стягнення серії ЕАС № 7136606, не було порушено.

Щодо посилань позивача на заборону відкриття виконавчих проваджень та вжиття заходів примусового виконання рішень на території територіальних громад, що належать до тимчасово окупованих територій, суд зазначає таке.

В оспорюваних постановах державного виконавця, на момент їх прийняття, місцем прийняття постанов вказано «м. Лисичанськ», яке наразі є тимчасово окупованою територією України.

Водночас постановами начальника Лисичанського відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про виправлення помилки у процесуальному документі від 16.10.2023 ВП № 72966572 було внесено виправлення до усіх чотирьох спірних постанов в частині місця їх винесення, зазначено вважати вірним місцем винесення постанов «м. Павлоград», яке не входить до Переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, що затверджений наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309.

Суд зазначає, що вказані постанови від 16.10.2023 про виправлення помилки у процесуальному документі є чинними, доказів їх оскарження позивачем не надано, та в межах цієї справи позивачем не заявлено вимог щодо визнання їх протиправними та скасування, а тому суд не досліджує це питання під час розгляду даної справи.

Разом з тим, за правилами пункту 10 частини другої статті 245 Кодексу адміністративного судочинства України у разі задоволення позову суд може прийняти рішення про інший спосіб захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист таких прав, свобод та інтересів.

При цьому належним способом захисту порушеного права є лише такий спосіб, який відповідає вимогам матеріального закону і призводить до поновлення прав позивача до такого стану, що існував до порушення права, а якщо відновлення такого стану є неможливим - компенсує позивачу шкоду, завдану неправомірним рішенням.

Таким чином, з огляду на відсутність у оспорюваних постанов: про відкриття виконавчого провадження, про стягнення виконавчого збору, про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та про арешт коштів боржника протиправного характеру, зважаючи на встановлені під час розгляду справи обставини, суд вважає, що належним і достатнім способом захисту порушеного інтересу позивача є скасування цих постанов.

Наведені висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 27.03.2019 у справі № 826/15117/17.

Сторонами суду не наведено інших специфічних, доречних та важливих аргументів, які суд зобов`язаний оцінити, виконуючи свої зобов`язання щодо пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з обранням належного способу захисту порушених прав позивача.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з такого.

Позивачем за подання до суду даного позову сплачений судовий збір у розмірі 858,88 грн, що підтверджується квитанцією від 16.10.2023 № 0.0..1.

Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною третьою статті 139 КАС України при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, суд вважає за необхідне стягнути за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача, сплачений ним судовий збір, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у сумі 429,44 грн.

Керуючись статтями 72-77, 90, 132, 139, 241-246, 250, 255, 287 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Лисичанського відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (ідентифікаційний код: 34864826, місцезнаходження: Луганська область, м. Лисичанськ, вул. Менделєєва, буд. 53) про визнання протиправними та скасування постанов задовольнити частково.

Скасувати постанову Лисичанського відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про відкриття виконавчого провадження від 05.10.2023 ВП № 72966572.

Скасувати постанову Лисичанського відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 05.10.2023 ВП № 72966572.

Скасувати постанову Лисичанського відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про стягнення виконавчого збору від 05.10.2023 ВП № 72966572.

Скасувати постанову Лисичанського відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції про арешт коштів боржника від 13.10.2023 ВП № 72966572.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Лисичанського відділу державної виконавчої служби у Сєвєродонецькому районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 429,44 грн (чотириста двадцять дев`ять гривень 44 коп).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Першого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 02.11.2023.

Суддя О.М. Качанок