Справа № 300/5076/23
Суддя: Шумей М.В.
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ІВАНО-ФРАНКІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"31" жовтня 2023 р. справа № 300/5076/23
м. Івано-Франківськ
Івано-Франківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Шумея М.В.розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Івано-Франківської міської ради про визнання протиправним, скасування рішення та зобов`язання до вчинення дій
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Івано-Франківської міської ради, в якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення 36 сесії восьмого демократичного скликання Івано-Франківської міської ради від 15.06.2023 року №125-36;
Позовні вимоги мотивовані, протиправним рішенням 36 сесії восьмого демократичного скликання Івано-Франківської міської ради від 15.06.2023 року №125-36, яким порушено права та законні інтереси позивача.
Ухвалою Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 03.08.2023 року призначеного до розгляду дану адміністративну справу, за правилами спрощеного позовного провадження.
Від відповідача, 22.08.2023 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач заперечує щодо задоволення даного адміністративного позову, з мотивів викладених в відзиві.
25.08.2023 року від позивача надійшла відповідь на відзив, в якому заперечує щодо доводів викладених у відзиві та просить задоволити даний позов у повному обсязі.
Суд, розглянувши у відповідності до вимог статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами справи, дослідивши письмові докази, відзив на позовну заяву та відповідь на відзив, зазначає наступне.
Представник позивача не погоджуючись з даним рішенням Івано-Франківської міської ради, звернувся з відповідним адміністративним позовом.
Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України.
Відповідно до частини 1 статті 10 Закону, сільські, селищні, міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами.
Положеннями статті 25 Закону визначено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.
Статтею 59 Закону встановлено, що рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень. Рішення ради приймаються на її пленарному засіданні після обговорення більшістю депутатів від загального складу ради. вілповідно до пункту 34 частини 1 статті 26 Закону, виключно на пленарних засіданнях сільської, селишної, міської ради вирішуються питання регулювання земельних відносин.
Частиною 1 статті 3 Земельного кодексу України визначено, що земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
Згідно статті 13 Конституції України, земля є об`єктом права власності Українського народу; від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування.
Відповідно до пунктів «а» - «в» частини 1 статті 12 Земельного кодексу України, до повноважень сільських, селиших, міських рад у галузі земельних відносин на території сіл, селищ, міст належить, зокрема, розпорядження землями територіальних громад; передача земельних ділянок комунальної власності у власність громадян та юридичних осіб відповідно до Земельного кодексу України; надання земельних ділянок у користування із земель комунальної власності.
Згідно із пунктом 34 частини 1 статті 26 Закону, виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин.
Статтею 122 Земельного кодексу України визначено повноваження органів виконавчої влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування.
Згідно з частиною 1 та 4 вищезазначеної статті сільські, селищні, міські ради передають земельні ділянки у власність або у користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб, годі як центральний орган виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин та його територіальні органи передають земельні ділянки сільськогосподарського призначення державної власності, крім випадків, визначених частиною 8 цієї статті, у власність або у користування для всіх потреб.
Враховуючи, що спірна земельна ділянка є земельною ділянкою зареєстрованою в Державному земельному кадастрі з цільовим призначенням 01.02, для ведення фермерського господарства, правове регулювання відносин пов`язаних із зазначеною земельною ділянкою здійснюється із врахуванням Земельного кодексу України та Закону України «Про фермерське господарство», який є спеціальним нормативно-правовим актом у адміністративному спорі.
Згідно ст. 1 Закону України «Про фермерське господарство», фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, здійснювати її переробку та реалізацію з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм у власність та/або користування, у тому числі в оренду, для ведення фермерського господарства, товарного сільськогосподарського виробництва, особистого селянського господарства, відповідно до закону.
Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім`ї, відповідно до закону.
Фермерське господарство підлягає державній реєстрації як юридична особа або фізична особа - підприємець. Фермерське господарство діє на основі установчого документа (для юридичної особи - статуту, для господарства без статусу юридичної особи - договору (декларації) про створення фермерського господарства). В установчому документі зазначаються найменування господарства, його місцезнаходження, адреса, предмет і мета діяльності, порядок формування майна (складеного капіталу), органи управління, порядок прийняття ними рішень, порядок вступу до господарства та виходу з нього та інші положення, що не суперечать законодавству України.
Фермерське господарство, зареєстроване як юридична особа, має статус сімейного фермерського господарства, за умови що в його підприємницькій діяльності використовується праця членів такого господарства, якими є виключно члени однієї сім`ї відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України.
Фермерське господарство без статусу юридичної особи організовується на основі діяльності фізичної особи - підприємця і має статус сімейного фермерського господарства, за умови використання праці членів такого господарства, якими є виключно фізична особа - підприємець та члени її сім`ї відповідно до статті 3 Сімейного кодексу України. Особливості створення та діяльності сімейного фермерського господарства без набуття статусу юридичної особи регулюються положеннями статті 8-1 цього Закону.
Головою сімейного фермерського господарства може бути лише член відповідної сім`ї.
Залучення сімейним фермерським господарством інших громадян відповідно до статті 27 цього Закону може здійснюватися виключно для виконання сезонних та окремих робіт, які безпосередньо пов`язані з діяльністю господарства і потребують спеціальних знань чи навичок.
Згідно ст. 7 Закону України «Про фермерське господарство», надання земельних ділянок державної та комунальної власності у власність або користування для ведення фермерського господарства здійснюється в порядку, передбаченому Земельним кодексом України.
Статтею 31 Земельного кодексу України передбачено, що землі фермерського господарства можуть складатися із:
1) земельних ділянок, що належать громадянам України - членам фермерського господарства на праві власності, користування;
2) земельних ділянок, що належать фермерському господарству на праві власності, користування.
Проаналізувавши норми даної статті, суд вважає, що земельні ділянки з цільовим призначенням 01.02, для ведення фермерського господарства, можуть надаватись лише членам фермерського господарства, або безпосередньо фермерським господарствам.
До даної заяви представник позивача долучив наступні документи:
- копія паспорта громадянина України ОСОБА_1 ,
- копія РНОКПП ОСОБА_1 ,
- витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок від 21.02.2023,
- витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №32745922,
- договір дарування нежитлового приміщення,
- інформацію з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №327024230;
- фотофіксацію земельної ділянки.
Представником позивача не було додано до вищезгаданої заяви, документів, що підтверджують членство ОСОБА_1 у фермерському господарстві.
Також до заяви не додано копії документації із землеустрою, завіреної проектною організацією, що не відповідає змісту заяви позивача.
Водночас, відповідно до статті 1 Закону України «Про Державний земельний кадастр», державний земельний кадастр - єдина державна геоінформаційна система відомостей про землі, розташовані в межах державного кордону України, їх цільове призначення, обмеження у їх використанні, а також дані про кількісну і якісну характеристику земель, їх оцінку, про розподіл земель між власниками і користувачами, про меліоративні мережі та складові частий меліораційних мереж.
З урахуванням вищезазначеного суд, приходить до висновку, що в ході розгляду заяви представника ОСОБА_1 , Івано-Франківська міська рада діяла в межах і спосіб визначений законодавством України, а отже, позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають до задоволення.
На підставі статті 129-1 Конституції України, керуючись статтями 139, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
УХВАЛИВ:
В задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники процесу:

позивач - ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 )

відповідач - Івано-Франківська міська рада Івано-Франківської області (ЄРДПОУ:33644700, вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ, 76018)

Суддя Шумей М.В.