Справа № 580/1630/23
Суддя: Файдюк Віталій Васильович
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 580/1630/23 Суддя (судді) першої інстанції: Валентин ГАРАЩЕНКО
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Файдюка В.В.

суддів: Епель О.В.

Мєзєнцева Є.І.

При секретарі: Масловській К.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області на рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року у справі за адміністративним позовом Приватного підприємства «Ланес» до Головного управління ДПС у Черкаській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -

В С Т А Н О В И В :

Приватне підприємство «Ланес» (далі по тексту - позивач, ПП «Ланес») звернулось до Черкаського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління ДПС у Черкаській області (далі - відповідач, ГУ ДПС у Черкаській області), у якому просило:

- визнати протиправними та скасувати податкове повідомлення-рішення від 21.10.2022 № та №.

В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ГУ ДПС у Черкаській області проведена камеральна перевірка позивача в ході проведення якої не враховано, що підрозділ 2 розділу XX ПК України доповнено пунктом 32-2 згідно із Законом № 2120-ІХ від 15.03.2022, в редакції Закону № 2260-ІХ від 12.03.2022 відповідно до якого тимчасово, за податкові періоди лютий, березень, квітень, травень 2022 року за операціями з придбання товарів/послуг, за якими в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальниками не зареєстровано податкові накладні та/або розрахунки коригування до них, платники податку:

включають до складу податкового кредиту звітного (податкового) періоду суми податку на додану вартість, сплачені (нараховані) у складі вартості придбаних товарів/послуг, на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, складених (отриманих) платником податку за операціями з придбання товарів/послуг відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

На підставі наведених норм Податкового кодексу України позивачем правомірно включено до складу податкового кредиту у декларації за березень 2022 року суми ПДВ від контрагента-постачальника ПАТ «Транснаціональна фінансова промислова компанія «Укртатнафта» () на загальну суму ПДВ 78 350,63 грн. при відсутності реєстрації податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних та від контрагента-постачальника ТОВ «ТД Кременчук» () на суму ПДВ 416 404,00 грн. на підставі наявних належним чином складених первинних бухгалтерських документів.

Відповідно до листів ПАТ «ТФПК «Укртатнафта» № 79/342 від 14.07.2022 та ТОВ «ТД Кременчук» № 92/2022 від 19.09.2022 повідомлено контрагентів, що всі податкові та акцизні накладні будуть зареєстровані ПАТ «Укртатнафта» та ТОВ «ТД КРЕМЕНЧУК» протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні відповідно з пунктами 69.1, 69.4 підрозділу 10 Перехідних положень Податкового кодексу України.

Позивач звернув увагу, що контролюючий орган переклав обов`язок дотримання податкової дисципліни контрагентів ПП «ЛАНЕС» безпосередньо на платника податків, що є неприпустимим, суперечить Перехідним положенням Податкового кодексу України та призвело до позбавлення податкового кредиту та застосування штрафних санкцій до сумлінного платника податків.

28 жовтня 2022 року Центральним міжрегіональним управлінням ДПС по роботі з великими платниками податків прийнято рішення № 788/Ж10/31-00-04-01-01, яким визнано неможливість своєчасного виконання ПАТ «Транснаціональна фінансова-промислова нафтова компанія «УКРТАТНАФТА» () податкового обов`язку з реєстрації акцизних та податкових накладних й розрахунків коригування.

Також, ТОВ «Торговий дім Кременчук» () 29.09.2022, на виконання наказу Міністерства фінансів України № 225 від 29.07.2022, звернулось до ГУ ДПС у Полтавській області та 19.10.2022 надано відповідь про можливість повторного звернення до податкового органу з відповідною заявою та доказами після відновлення можливості виконувати свої податкові обов`язки.

Позивач стверджує, що неможливість виконання своїх податкових обов`язків була достеменно відомою податковим органам, тому висновки акту перевірки є неповними та необ`єктивними, відповідно, не можуть слугувати підставою для винесення податкових повідомлень-рішень.

Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року даний позов задоволено частково.

Визнано протиправними та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 21.10.2022 №.

Визнано протиправним та скасовано податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Черкаській області від 21.10.2022 №, в частині зменшення від`ємного значення суми ПДВ в розмірі 52802,37 грн.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

При цьому суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем в акті перевірки не досліджувалось питання наявності чи відсутності у контрагентів позивача можливості своєчасно виконувати податкові обов`язки. Натомість в акті перевірки здійснено виключно посилання на загальні норми Податкового кодексу України, які дають право платнику податку на відображення у складі податкової декларації податкового кредиту за податковими накладними, які зареєстровані в Реєстрі, без урахування положень, які встановлюють особливості правового регулювання даного питання на період воєнного стану.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нову постанову, якою відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування своєї позиції апелянт зазначив, що питання наявності чи відсутності у контрагента позивача - ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ КРЕМЕНЧУК» можливості своєчасно виконувати податкові зобов`язання та притягнення вказаного контрагента до відповідальності за відсутність чи несвоєчасну реєстрацію податкових накладних не є предметом камеральної перевірки податкової звітності з ПДВ за березень 2022 року ПП «ЛАНЕС».

Крім того, 08.06.2023 до суду від ГУ ДПС в Черкаській області надійшло клопотання про долучення додаткових доказів. Зазначає, що 23.05.2023 ГУ ДПС у Черкаській області звернулось з листом № 979/7/23-00-04-03-015 до ГУ ДПС у Полтавській області, згідно до якого просили надати інформацію чи подавалась заява ТОВ «ТОРГОВИЙ ДІМ КРЕМЕНЧУК» відповідно до Порядку №255, результат розгляду заяви, а також копію рішення щодо можливості чи не можливості своєчасного виконання платником свого податкового обов`язку. ГУ ДПС у Полтавській області листом від 26.05.2023 №1851/7/16-31-04-03-06 направило копії документів про неможливість виконання платником податків ТОВ «ТД КРЕМЕНЧУК» обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідних положеннях» Податкового кодексу України. Таким чином, апелянт просить приєднати копії вказаних листів до матеріалів справи та врахувати їх під час розгляду апеляційного провадження.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін, виходячи з такого.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено судом першої інстанції, Головним управлінням Державної податкової служби у Черкаській області проведено камеральну перевірку податкової декларації з податку на додану вартість позивача за березень 2022 року з урахуванням уточнюючого розрахунку податкових зобов`язань з податку на додану вартість у зв`язку з виправленням самостійно виявлених помилок за березень 2022 року, за результатами якої складено акт від 19.09.2022 №3888/23-00-04-03-04/30146910, яким встановлено порушення вимог п.198.6 ст.198 Податкового кодексу України (далі - ПК України), в результаті чого:

- завищено р. 21 декларації з ПДВ за березень 2022 року, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного періоду на суму 131153 грн.;

- занижено р. 18 декларації з ПДВ за березень 2022 року позитивне значення різниці між сумою податкового зобов`язання та сумою податкового кредиту поточного звітного періоду на суму 363602 грн.

Не погодившись зі складеним Актом, позивачем подано заперечення, яким акцентовано увагу, що податковим органом підтверджено реальність господарських операцій, але всупереч абз. 3 п.п. 69.1 пункту 69 розділу ХХ ПКУ не враховано, що обидва підприємства-контрагенти не мали можливості виконувати податкові зобов`язання та повторно надано підтверджуючі документи, а саме листа ПАТ «ТФПК «Укртатнафта» №79/342 від 14.07.2022 та листа ТОВ «ТД Кременчук» № 92/2022 від 19.09.2022.

На підставі акта перевірки Головним управлінням ДПС у Черкаській області винесено податкові повідомлення-рішення:

- від 21.10.2022 № про зменшення від`ємного значення ПДВ за березень 2022 року в розмірі 131153 грн.;

- від 21.10.2022 № про збільшення суми грошового зобов`язання з ПДВ у розмірі 399962,20 грн., в тому числі за податковими зобов`язаннями 363602 грн. та за штрафними санкціями 36360,20 грн.

Позивачем податкові повідомлення-рішення оскаржені в адміністративному порядку до ДПС України. Згідно рішення ДПС України № 454/6/99-00-06-01-01-06 від 05.01.2023 частково задоволено скаргу, скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Черкаській області від 21.10.2022 № , № в частині завищення від`ємного значення податкового кредиту з ПДВ на суму 78 350,63 грн., а в іншій частині зазначені ППР залишені без змін.

Позивач звернувся до суду за захистом своїх прав та інтересів, оскільки не погоджується із рішенням контролюючого органу.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів виходила з такого.

Органи державної податкової служби згідно п.75.1 ст.75 ПК України, мають право проводити камеральні, документальні (планові або позапланові; виїзні або невиїзні) та фактичні перевірки. Камеральні та документальні перевірки проводяться органами державної податкової служби в межах їх повноважень виключно у випадках та у порядку, встановлених цим Кодексом, а фактичні перевірки - цим Кодексом та іншими законами України, контроль за дотриманням яких покладено на органи державної податкової служби.

Згідно з підпунктом 75.1.1 пункту 75.1 статті 75 ПК України камеральною вважається перевірка, яка проводиться у приміщенні контролюючого органу виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, та даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість (даних центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в якому відкриваються рахунки платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Предметом камеральної перевірки також може бути своєчасність подання податкових декларацій (розрахунків) та/або своєчасність реєстрації податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у Єдиному реєстрі податкових накладних, акцизних накладних та/або розрахунків коригування до акцизних накладних у Єдиному реєстрі акцизних накладних, виправлення помилок у податкових накладних та/або своєчасність сплати узгодженої суми податкового (грошового) зобов`язання виключно на підставі даних, що зберігаються (опрацьовуються) у відповідних інформаційних базах, повнота нарахування та своєчасність сплати податку на доходи фізичних осіб та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування у разі невідповідності резидента Дія Сіті вимогам, визначеним пунктами 2, 3 частини першої та пунктом 10 частини другої статті 5 Закону України "Про стимулювання розвитку цифрової економіки в Україні".

Відповідно до пункту 76.1 статті 76 ПКУ камеральна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу без будь-якого спеціального рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) такого органу або направлення на її проведення. Камеральній перевірці підлягає вся податкова звітність суцільним порядком. Згода платника податків на перевірку та його присутність під час проведення камеральної перевірки не обов`язкова.

Згідно з пунктом 76.3 статті 73 ПКУ камеральна перевірка податкової декларації або уточнюючого розрахунку може бути проведена лише протягом 30 календарних днів, що настають за останнім днем граничного строку їх подання, а якщо такі документи були надані пізніше, - за днем їх фактичного подання.

Камеральна перевірка з інших питань проводиться з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 цього Кодексу.

Єдиний реєстр податкових накладних - реєстр відомостей щодо податкових накладних та розрахунків коригування, який ведеться центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну податкову та митну політику, в електронному вигляді згідно з наданими платниками податку на додану вартість електронними документами (пункт 14.1.60 ст.14 ПК України).

Відповідно до пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені строки скласти податкову накладну, зареєструвати її в ЄРПН та надати покупцю за його вимогою.

Податкові накладні, які не надаються покупцю, а також податкові накладні, складені за операціями з постачання товарів/послуг, які звільнені від оподаткування, підлягають реєстрації в ЄРПН.

Реєстрація податкових накладних та/або розрахунків коригування до податкових накладних у ЄРПН повинна здійснюватися з урахуванням граничних строків:

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 1 по 15 календарний день (включно) календарного місяця, - до останнього дня (включно) календарного місяця, в якому вони складені;

- для податкових накладних/розрахунків коригування до податкових накладних, складених з 16 по останній календарний день (включно).

Разом з цим, Законом України від 12 травня 2022 року №2260-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану» (далі Закон №2260-ІХ) внесено зміни до Податкового кодексу України, зокрема, абзацом 6 пункту 69.2 статті 69 підрозділу 10 розділу XX ПКУ визначено, що камеральні податкові перевірки податкових декларацій з податку на додану вартість та уточнюючих розрахунків до них за звітні податкові періоди: лютий, березень, квітень, травень 2022 року - розпочинаються на наступний день після 20 липня 2022 року та завершуються не пізніше 20 вересня 2022 року;

Вказаний Закон №2260-ІХ набрав чинності 27.05.2022.

З урахуванням внесених змін до Податкового кодексу України відповідач мав право на проведення камеральної перевірки даних, зазначених у податковій декларації позивача за березень 2022 року за відсутності будь-якого наказу керівника податкового органу та без згоди платника податку.

У відповідності до пункту 69.1 підрозділу 10 розділу XX ПКУ (в редакції Закону №2260-ІХ) у разі відсутності у платника податків можливості своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, платники податків звільняються від передбаченої цим Кодексом відповідальності з обов`язковим виконанням таких обов`язків протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні.

У разі відсутності можливості у платника податків щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу своєчасно виконати свій податковий обов`язок щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо, такий платник податків звільняється від відповідальності, визначеної цим Кодексом, у межах діяльності, що провадиться через такі філії, представництва, відокремлені чи інші структурні підрозділи, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України.

Платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у тому числі звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 цього Кодексу, реєстрації у відповідних реєстрах податкових накладних, розрахунків коригування, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня набрання чинності Законом України "Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо особливостей податкового адміністрування податків, зборів та єдиного внеску під час дії воєнного, надзвичайного стану" за умови реєстрації такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних до 15 липня 2022 року, подання податкової звітності до 20 липня 2022 року та сплати податків та зборів у строк не пізніше 31 липня 2022 року.

Платники податків, у тому числі щодо своєї філії, представництва, відокремленого чи іншого структурного підрозділу, у яких відновилася можливість виконувати свої податкові обов`язки, граничний термін виконання яких припадає на період починаючи з 24 лютого 2022 року до дня відновлення можливості платника податків, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків, передбачених цим Кодексом, за умови виконання ними таких податкових обов`язків, щодо реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, подання звітності, сплати податків і зборів, протягом 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей платників податків.

Абзацом 3 п. 69.1 статті 69 підрозділу 10 розділу XX ПКУ визначено, що платники податків, які мають можливість своєчасно виконувати обов`язки, звільняються від відповідальності за несвоєчасне виконання таких обов`язків щодо:

реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних такими платниками податкових накладних та розрахунків коригування, дата складання яких припадає на період з 1 лютого по 31 травня 2022 року, за умови забезпечення їх реєстрації не пізніше 15 липня 2022 року.

В силу положень п. 32-2 підрозділу 10 розділу XX ПКУ тимчасово, за податкові періоди лютий, березень, квітень, травень 2022 року за операціями з придбання товарів/послуг, за якими в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальниками не зареєстровано податкові накладні та/або розрахунки коригування до них, платники податку включають до складу податкового кредиту звітного (податкового) періоду суми податку на додану вартість, сплачені (нараховані) у складі вартості придбаних товарів/послуг, на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, складених (отриманих) платником податку за операціями з придбання товарів/послуг відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

У відповідності до пункту 69.1 підрозділу 10 розділу XX ПКУ (в редакції Закону №2260-ІХ), тимчасово, за податкові періоди лютий, березень, квітень, травень 2022 року за операціями з придбання товарів/послуг, за якими в Єдиному реєстрі податкових накладних постачальниками не зареєстровано податкові накладні та/або розрахунки коригування до них, платники податку:

включають до складу податкового кредиту звітного (податкового) періоду суми податку на додану вартість, сплачені (нараховані) у складі вартості придбаних товарів/послуг, на підставі наявних у платника первинних (розрахункових) документів, складених (отриманих) платником податку за операціями з придбання товарів/послуг відповідно до Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні».

З аналізу наведених норм Податкового кодексу України слідує висновок, що платники податку продавці товару, поділяються на три категорії:

1.які мають можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки;

2.в яких відновилась можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки;

3.в яких відсутня можливість своєчасно виконувати податкові обов`язки.

В залежності від того, до якої категорії віднесено платника податку, Податковий кодекс України встановлює їм можливість без притягнення до відповідальності виконати свій обов`язок по реєстрації податкових накладних:

1.до 15 липня 2022 року які мають можливість;

2.протягом 60 календарних днів з першого дня місяця, наступного за місяцем відновлення таких можливостей в яких відновилась можливість;

3.протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану в Україні в яких відсутня можливість.

Відповідно до абз. 8 п. 69.1 підрозділу 10 розділу XX ПКУ (в редакції Закону №2260-ІХ) порядок підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у цьому підпункті, та перелік документів на підтвердження затверджується центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

06 вересня 2022 року набрав чинності наказ Міністерства фінансів України від 29.07.2022 року за №225, зареєстрований у Міністерстві юстиції України 25.08.2022 року за №967/38303 «Про затвердження Порядку підтвердження можливості чи неможливості виконання платником податків обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX "Перехідні положення" Податкового кодексу України, та переліків документів на підтвердження» (далі- Порядок).

Зазначений Порядок визначає процедуру підтвердження платниками податків можливості чи неможливості до припинення або скасування воєнного стану на території України своєчасного виконання податкового обов`язку щодо дотримання термінів сплати податків та зборів, подання звітності, у т. ч. звітності, передбаченої пунктом 46.2 статті 46 ПКУ, реєстрації у відповідних реєстрах податкових або акцизних накладних, розрахунків коригування, подання електронних документів, що містять дані про фактичні залишки пального та обсяг обігу пального або спирту етилового тощо.

З метою підтвердження можливості чи неможливості виконання податкового обов`язку платникам податків передбачено подання до 30 вересня заяву та підтверджуючі документи.

З огляду на викладене вище, право платника податку покупця товарів на віднесення сум ПДВ до податкового кредиту за відсутності зареєстрованих в Реєстрі податкових накладних, поставлено в залежність від того, до якої з вищезазначених категорій віднесено його контрагента-продавця і лише після цього можливо визначити кінцеві часові межі реєстрації податкових накладних.

Суд першої інстанції вірно звернув увагу, що відповідачем в акті перевірки не досліджувалось питання наявності чи відсутності у контрагента позивача ТОВ «ТД Кременчук» можливості своєчасно виконувати податкові обов`язки.

Якщо така можливість взагалі відсутня, то строк реєстрації податкових накладних не настав, оскільки закінчується протягом шести місяців після припинення або скасування воєнного стану.

Також акт перевірки не містить відомостей про притягнення вказаного контрагента до відповідальності за відсутність чи несвоєчасну реєстрацію податкових накладних.

Натомість в акті перевірки здійснено виключно посилання на загальні норми Податкового кодексу України, які дають право платнику податку на відображення у складі податкової декларації податкового кредиту за податковими накладними, які зареєстровані в Реєстрі, без урахування наведених положень, які встановлюють особливості правового регулювання даного питання на період воєнного стану.

Як наслідок, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що позивач який у податковій декларації з ПДВ за березень 2022 року відобразив суму податкового кредиту не повинен нести відповідальність за дотримання податкової дисципліни своїм контрагентом ТОВ «ТД Кременчук».

Позивач вважається таким, що правомірно використав своє право на податковий кредит до встановлення наявності чи відсутності у контрагента позивача ТОВ «ТД Кременчук» можливості своєчасно виконувати податкові обов`язки.

Як встановлено судом першої інстанції, позивач до заперечення на акт перевірки надав копію листа ТОВ «ТД Кременчук» №92/2022 від 19.09.2022, в якому стверджується про відсутність у ТОВ «ТД Кременчук» можливості своєчасно виконувати податкові обов`язки, внаслідок військового стану.

Більш того, право на подання документів для підтвердження можливості своєчасно виконувати податкові обов`язки встановлене Порядком до 30 вересня 2022 року, тоді як акт перевірки складено 19 вересня 2022 року, тобто до закінчення встановленого строку, який надано для ТОВ «ТД Кременчук».

Разом з цим, з доданих апелянтом доказів, а саме з листа ГУ ДПС у Полтавській області листом від 26.05.2023 №1851/7/16-31-04-03-06 вбачається, що ТОВ «ТД Кременчук» 29.09.2022 направило до податкового органу заяву про неможливість виконання платником податків ТОВ «ТД КРЕМЕНЧУК» обов`язків, визначених у підпункті 69.1 пункту 69 підрозділу 10 розділу XX «Перехідних положеннях» Податкового кодексу України.

Згідно ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Камеральна перевірка проводиться виключно на підставі даних, зазначених у податкових деклараціях (розрахунках) платника податків, даних системи електронного адміністрування податку на додану вартість, даних Єдиного реєстру податкових накладних та даних митних декларацій), а також даних Єдиного реєстру акцизних накладних та даних системи електронного адміністрування реалізації пального та спирту етилового, даних СОД РРО.

Отже, камеральна перевірка не передбачає дослідження первинних бухгалтерських документів для підтвердження права на податковий кредит, який відображений у декларації з ПДВ і позивач не зобов`язаний доводити правомірність його формування у межах даного виду перевірки.

Щодо податкового кредиту, який сформований позивачем за результатами господарських взаємовідносин з ПАТ «ТФПК «Укртатнафта», слід зазначити, що рішенням ДПС України № 454/6/99-00-06-01-01-06 від 05.01.2023 частково задоволено скаргу позивача, скасовано податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС у Черкаській області від 21.10.2022 №, № в частині завищення від`ємного значення податкового кредиту з ПДВ по контрагенту ПАТ «ТФПК «Укртатнафта» на суму 78 350,63 грн.

Таким чином, ДПС України фактично підтвердила право позивача на податковий кредит по контрагенту ПАТ «ТФПК «Укртатнафта» на суму 78 350,63 грн., однак при цьому в рішенні не зазначила в якій саме частині підлягають скасуванню обидва податкові повідомлення-рішення.

Враховуючи, що ДПС України не вирішувала питання про скасування штрафних санкцій, нарахованих податковим повідомленням-рішенням від 21.10.2022 №, тому суд першої інстанції дійшов висновку, що рішення ДПС України стосується саме завищення податкового кредиту з ПДВ по контрагенту ПАТ «ТФПК «Укртатнафта» на суму 78 350,63 грн., який зменшено податковим повідомленням-рішенням від 21.10.2022 №.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про необхідність скасування податкового повідомлення-рішення від 21.10.2022 № в частині, що залишена в силі рішенням ДПС України, а саме: зменшення від`ємного значення суми ПДВ в розмірі 52802,37 грн.

З огляду на викладені обставини, з урахуванням наведених норм права, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо протиправності оскаржуваних податкових повідомлень-рішень і наявності підстав для їх скасування.

Таким чином, правомірним є висновок суду першої інстанції про задоволення даного адміністративного позову.

Отже при винесенні оскаржуваного рішення судом першої інстанції було дотримано всіх вимог законодавства, а тому відсутні підстави для його скасування.

25 жовтня 2023 року до Шостого апеляційного адміністративного суду надійшло клопотання представника позивача, в якому він просить стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області на користь Приватного підприємства «ЛАНЕС» 7 000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Відповідно до ч. 1 статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно п. 1 ч. 3 статті 132 КАС України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

За правилами ч. ч. 1, 2 статті 134 КАС України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.

Приписи ч. 3 статті 134 КАС України визначають, що для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Відповідно до ч. 4 статті 134 КАС України для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

За правилами ч. 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Частиною 7 статті 139 КАС України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

На підтвердження витрат на правничу допомогу представником позивача було подано до суду: договір про надання правової допомоги № 109-12 від 16.12.2021 на 5 арк., акт наданих послуг (детальний опис робіт) № 3 від 24.10.2023 на 1 арк.; рахунок на оплату юридичних послуг № 410 від 24.10.2023 року на 1 арк.; платіжна інструкція про сплату витрат на професійну правничу допомогу від 24.10.2023 на 1 арк.;

Згідно пункту 4.3. Договору про надання правової допомоги № 109-12 від 16 грудня 2021 року - вартість послуг наданих адвокатом складає 1 000,00 гривень за одну годину роботи, але не повинна перевищувати суму в розмірі 100 000,00 гривень.

За актом наданих послуг (детальний опис робіт) № 3 від 24.10.2023, Клієнту надано юридичних послуг, на які було витрачено 7 години 00 хвилини.

Отже, позивачем у відповідності до вимог КАС України були надані всі встановлені та необхідні документи для стягнення витрат на правову допомогу.

Разом з тим, розмір витрат на оплату послуг адвоката, виходячи із положень ч.5 статті 134 КАС України, має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Відповідно до ч.6 статті 134 КАС України у разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч.7 статті 134 КАС України).

Згідно п. 4 ч. 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.

Відповідно до п.п. 9 та 6 ч. 1 статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні.

Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.

Статтею 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.

Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту.

Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги.

При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.

Разом з тим, при визначенні суми відшкодування суд також враховує критерії реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерій розумності, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.

При цьому, за позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 14 листопада 2019 року по справі № 826/15063/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.

При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.

Також при визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг.

Отже, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципом справедливості як одного з основних елементів принципу верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, зважаючи на складність справи, якість підготовлених документів, витрачений адвокатом час, тощо, - є неспівмірним.

Оцінивши докази на підтвердження понесення позивачем витрат на професійну правничу допомогу, враховуючи категорію складності даної справи, незначний час, витрачений адвокатом на підготовку відзиву на апеляційну скаргу, об`єм наданих послуг, відсутність представника позивача при розгляді справи у відкритому судовому засіданні, в якому брали участь сторони, колегія суддів дійшла висновку, що розмір витрат на правову допомогу, які позивач просить компенсувати, не є обґрунтованим та пропорційним до предмету спору, у зв`язку з чим вважає, що присудженню на користь Приватного підприємства «ЛАНЕС» за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області підлягають витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5 000,00 грн.

З урахуванням наведеного судова колегія приходить до висновку про необхідність часткового задоволення заяви позивача.

За правилами статті 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 243, 246, 308, 315, 316, 321, 325, 329, 331 КАС України суд,

ПОСТАНОВИВ :

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Черкаській області - залишити без задоволення.

Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08 травня 2023 року - залишити без змін.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Черкаській області () на користь Приватного підприємства «ЛАНЕС» () 5 000,00 (п`ять тисяч) грн. витрат на професійну правничу допомогу в суді апеляційної інстанції.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до адміністративного суду касаційної інстанції в порядку і строки, встановлені статтями 329, 331 КАС України.

Повний текст рішення виготовлено 31 жовтня 2023 року.

Головуючий суддя: В.В. Файдюк

Судді: О.В. Епель

Є.І. Мєзєнцев