Справа № 420/11696/23
Суддя: Шеметенко Л.П.
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/11696/23

Головуючий в І інстанції: Бутенко А.В.

Дата та місце ухвалення рішення: 31.07.2023 р. м. Одеса

П`ятий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:

суддя-доповідач Шеметенко Л.П.

судді Градовський Ю.М.

судді Турецької І.О.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Одесі апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправним та скасування рішення, -

В С Т А Н О В И В:

У травні 2023 року ОСОБА_1 звернулась до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (далі Відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області (далі Відповідач-2), в якому просила:

- визнати протиправним та скасувати рішення про відмову в призначенні пенсії від 01.11.2022 року №83;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області зарахувати до загального стажу роботи ОСОБА_1 період роботи: з 13.02.1984 року по 07.06.1995 року в Авто-транспортному підприємстві 1565;

- переглянути заяву про призначення пенсії від 24.10.2024 року та призначити пенсію за віком, починаючи з дня звернення.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року позов задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області №83 від 01.11.2022 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зарахувати ОСОБА_1 до страхового стажу період роботи згідно трудової книжки серії НОМЕР_1 від 13.08.1978 року.

Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 24.10.2022 року про призначення пенсії за віком та прийняти рішення за наслідками розгляду такої заяви у встановленому законодавством порядку.

В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 536,80 грн.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просить скасувати рішення та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

В обґрунтування доводів апеляційної скарги, апелянт зазначив, що рішення щодо відмови позивачці у призначенні пенсії за віком, що визначається ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» є правомірним, оскільки на момент звернення позивачки із заявою, у неї відсутній страховий стаж 29 років.

Також апелянт зазначив, що до страхового стажу не було зараховано період робити за записами трудової книжки НОМЕР_2 від 13.08.1978 року, оскільки на титульній сторінці трудової книжки прізвище « ОСОБА_2 » змінено на прізвище « ОСОБА_3 » на підставі свідоцтва про шлюб, при цьому виправлення проведено з порушенням вимог п.2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, закладах, організаціях.

Крім того, скаржник зазначив, що до розгляду не прийняті наступні документи:

- атестат про навчання №1387 від 10.08.1978 року та довідку про навчання №2173-К-11.1.21 від 04.10.2022 року за період навчання з 01.09.1977 року по 10.08.1978 рік, оскільки в наданих документах зазначено прізвище та ім`я « ОСОБА_4 , ОСОБА_5 »;

- архівні довідки №199 від 14.09.2022 року та №200 від 14.09.2022 року, видані Овідіопольською сільською радою Одеської області, оскільки в наданих документах зазначено прізвище та ім`я « ОСОБА_6 », проте, згідно наданої ID-карти громадянина України НОМЕР_3 від 28.08.2017 року прізвище заявниці « ОСОБА_7 ».

Разом з тим, апелянт зазначає, що в наданому свідоцтві про шлюб НОМЕР_4 від 18.02.1984 року зазначено дівоче прізвище та ім`я « ОСОБА_8 », однак, як зазначалось вище, згідно наданої ID-карти громадянина України НОМЕР_3 від 28.08.2017 року ім`я заявниці « ОСОБА_5 ».

Також, апелянт зазначає, що відповідно до п.26 Порядку №637 у судовому порядку може встановлюватися факт приналежності документів, що підтверджують стаж, якщо ім`я, по батькові та прізвище, які зазначені в документі не збігаються з ім`ям, по батькові та прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, проте, судом першої інстанції не розглядалась можливість щодо звернення позивачки до суду з цивільним позовом про встановлення факту належності їй правовстановлюючого документу трудової книжки НОМЕР_1 від 13.08.1978 року.

Позивачка своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.

Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Заслухавши суддю-доповідача, переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , звернулася до ГУ ПФУ в Одеській області із заявою від 24.10.2022 року про призначення їй пенсії, відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV.

Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області.

Так, під час розгляду поданих документів, пенсійним органом було встановлено, що загальний страховий стаж позивачки складає 20 років 11 місяців 28 днів, що не є достатнім для призначення їй пенсії у відповідності до ст.26 Закону № 1058-ІV.

Разом з тим, пенсійний орган зазначив що до страхового стажу позивачки не зараховано період роботи за даними трудової книжки НОМЕР_2 від 13.08.1978 року, оскільки на титульній сторінці трудової книжки прізвище « ОСОБА_2 » змінено на прізвище « ОСОБА_3 » на підставі свідоцтва про шлюб, виправлення проведено з порушенням вимог розділу 2 пункту б підпункту 2.12 Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, закладах, організаціях від 20.07.1974 року № 162 (у редакції постанови Держкомпраці СРСР від 02.08.1985 року № 252, із змінами, що внесені постановою Держкомпраці СРСР від 19.10.1990 року № 412).

Крім того, ГУ ПФУ в Херсонській області зазначив, що до розгляду не прийняті наступні документи: атестат про навчання №1387 від 10.08.1978 року та довідку про навчання №2173-К-11.1.21 від 04.10.2022 року за період навчання з 01.09.1977 року по 10.08.1978 рік, оскільки в наданих документах зазначено прізвище та ім`я « ОСОБА_4 , ОСОБА_5 »; архівні довідки №199 від 14.09.2022 року та №200 від 14.09.2022 року, видані Овідіопольською сільською радою Одеської області, оскільки в наданих документах зазначено прізвище та ім`я « ОСОБА_6 », проте, згідно наданої ID-карти громадянина України НОМЕР_3 від 28.08.2017 року прізвище заявниці « ОСОБА_7 ».

Разом з тим, пенсійний орган вказав, що в наданому позивачкою свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_4 від 18.02.1984 року зазначено дівоче прізвище та ім`я « ОСОБА_8 », однак, згідно наданої ID-карти громадянина України НОМЕР_3 від 28.08.2017 року ім`я заявниці « ОСОБА_5 ».

На підставі наведеного, ГУ ПФУ в Херсонській області прийнято рішення №83 від 01.11.2022 року про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком.

Вважаючи вказане рішення протиправним, позивачка звернулась до суду з даним позовом.

Суд першої інстанції, вирішуючи справу та частково задовольняючи позовні вимоги, зазначив, що копія трудової книжки позивачки НОМЕР_1 від 13.08.1978 року, містить інформацію ПІБ « ОСОБА_1 », що відповідає копії ID-карти громадянина України позивачки. При цьому, суд першої інстанції вказав, що прізвище « ОСОБА_2 » змінено на « ОСОБА_3 », шляхом закреслення, на підставі свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_4 від 19.02.1984 року, та містить записи про прийняття на роботу та звільнення за періоди з 11.08.1978 року по 01.11.2021 роки, а тому підтверджує наявність необхідного стажу роботи у позивачки для призначення їй пенсії за віком.

Разом з тим, суд першої інстанції зазначив, що недоліки оформлення трудової книжки, виявлені відповідачем, не може вважатися достатньою і самостійною підставою для відмови позивачці у зарахуванні періоду роботи до її загального страхового стажу на підставі трудової книжки, оскільки позивачка не відповідає за правильність та повноту оформлення документів, а вказана обставина не може бути підставою для позбавлення її конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії.

На підставі наведеного, суд першої інстанції дійшов висновку про протиправність рішення відповідача щодо не зарахування періоду робити позивачки за даними трудової книжки серії НОМЕР_2 від 13.08.1978 року до її страхового стажу.

Стосовно вимоги щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Херсонській області призначити пенсію за віком відповідно до ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням спірного періоду роботи, суд першої інстанції виходив з того, що в даному випадку, ефективним способом захисту порушеного права буде зобов`язання відповідача вчинити певні дії шляхом зобов`язання ГУПФУ в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком з урахуванням правової оцінки, наданої в судовому рішенні.

Колегія суддів погоджується з вказаними висновками суду першої інстанції та вважає їх правильними та такими, що відповідають вимогам норм процесуального та матеріального права, з огляду на наступне.

Відповідно до вимог ч.2 ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Пенсії, інші види соціальних виплат та допомоги, що є основним джерелом існування, мають забезпечувати рівень життя, не нижчий від прожиткового мінімуму, встановленого законом.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року № 1058-ІV (далі - Закон № 1058-ІV) особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.

Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 4 ст. 24 Закону № 1058-ІV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.

Періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом, зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.

Частиною 1 ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 року № 1788-XII (далі - Закон № 1788) передбачено, що до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.

Відповідно до вимог ст. 62 Закону № 1788 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено колегією суддів апеляційної інстанції, відповідач-2, вирішуючи питання щодо призначення позивачці пенсії за віком, не зарахував до страхового стажу періоди її роботи згідно з трудовою книжкою, у зв`язку з тим, що зміна прізвища виконана без додержання вимог Інструкції №162 про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, закладах і організацій.

Так, колегія суддів зазначає, що згідно з Інструкцією про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях, затвердженою постановою Держкомпраці СРСР від 20.06.1974 року №162 (далі - Інструкція №162), робітники та службовці, які надходять на роботу, зобов`язані пред`являти адміністрації підприємств трудову книжку, оформлену в установленому порядку (п.1.2).

Відповідно до п. 2.2 Інструкції №162 у трудову книжку вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність.

Згідно з п.п. 2.10, 2.11 Інструкції №162 відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами), та дата народження зазначаються на підставі паспорта або свідоцтва про народження. Після вказівки дати заповнення трудової книжки працівник підписом засвідчує правильність внесених відомостей.

Зміни записів у трудових книжках про прізвище, ім`я, по батькові та дату народження проводяться адміністрацією за останнім місцем роботи на підставі документів (паспорта, свідоцтва про народження, про шлюб, про розірвання шлюбу, про зміну прізвища, імені, по батькові та ін.) та з посиланням на номер та дату цих документів. Вказівка зміни вноситься першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Однією рисою закреслюється, наприклад, колишнє прізвище чи ім`я, по батькові, дата народження та записуються нові дані. Посилання на відповідні документи записуються на внутрішній стороні обкладинки, засвідчуються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів (п.2.12).

Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії трудової книжки серії НОМЕР_1 , в графах ПІБ міститься запис « ОСОБА_9 ».

Разом з тим, прізвище « ОСОБА_2 » закреслено та під ним зазначено нове прізвище - « ОСОБА_3 », а на внутрішній стороні обкладинки трудової книжки зроблено запис відповідно до якого вказано, що прізвище змінене на підставі свідоцтва про шлюб.

Крім того, як вбачається з матеріалів справи, позивач надала до суду першої інстанції копію свідоцтва про укладення шлюбу, яке видане повторно 06.12.2022 року серії НОМЕР_5 , відповідно до якого ОСОБА_10 та ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрували шлюб та після державної реєстрації шлюбу прізвище дружини змінилось на « ОСОБА_11 ».

Також, відповідно до копії ID-карти громадянина України № НОМЕР_3 від 28.08.2017 року ПІБ позивачки зазначено - ОСОБА_1 .

На підставі наведеного, колегія суддів не вбачає правових підстав вважати, що трудова книжка серії НОМЕР_1 не належить ОСОБА_1 та спростовує доводи апеляційної скарги щодо не розгляду судом першої інстанції можливості звернення позивачки до суду з цивільним позовом про встановлення факту належності їй трудової книжки серії НОМЕР_1 .

Відповідно до п.4 постанови Кабінету Міністрів України «Про трудові книжки працівників» від 27.04.1993 року №301, відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації, представництва іноземного суб`єкта господарювання. За порушення встановленого порядку ведення, обліку, зберігання і видачі трудових книжок посадові особи несуть дисциплінарну, а в передбачених законом випадках іншу відповідальність.

На підставі наведеного, колегія суддів зазначає, що недотримання правил ведення трудової книжки може мати негативні наслідки саме для особи, яка допустила такі порушення, а не для особи, щодо якої такі порушення було вчинено, у зв`язку з чим не може впливати на її особисті права.

Також, колегія суддів зауважує, що трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому працівник не може нести негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки. Разом з тим, на особу не може перекладатись обов`язок доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Посилання на неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком.

Таким чином, враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що наявність необхідного стажу роботи у ОСОБА_1 для призначення їй пенсії за віком підтверджується записами у трудовій книжці серії НОМЕР_1 .

Також, стосовно вимоги щодо зобов`язання ГУ ПФУ в Херсонській області призначити позивачці пенсію за віком відповідно до ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з урахуванням спірного періоду роботи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що в даному випадку, ефективним способом захисту порушеного права буде зобов`язання відповідача вчинити певні дії шляхом зобов`язання ГУПФУ в Херсонській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком з урахуванням правової оцінки, наданої в судовому рішенні.

Колегія суддів зазначає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що при розгляді справи судом першої інстанції правильно встановлено обставини у справі, судове рішення ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про незаконність чи необґрунтованість судового рішення.

За таких обставин підстав для скасування рішення суду першої інстанції та задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 241, 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області залишити без задоволення.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 31 липня 2023 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, визначених ст. 328 КАС України, протягом тридцяти днів з дня складення постанови в повному обсязі безпосередньо до Верховного Суду.

Судове рішення складено у повному обсязі 31.10.2023 р.

Суддя доповідач: Л.П. Шеметенко

Суддя: Ю.М. Градовський

Суддя: І.О. Турецька