Справа № 380/18263/23
Суддя: Кедик Марія Василівна
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2023 рокусправа № 380/18263/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючого-судді Кедик М.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 (далі позивач, ОСОБА_1 ) звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області в якому просить суд:

- визнати протиправними та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України № 1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхуванням від 13.03.2023 № 85 та рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про відмову у призначенні ОСОБА_1 пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України № 1058-ІV Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування від 17.05.2023 № 85;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1984 по 24.05.1985 та з 31.08.1987 по 01.03.1989 в Бурштинському енергетичному технікумі та період військової служби з 23.05.1985 по 27.05.1987 до страхового стажу;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1984 по 24.05.1985 та з 31.08.1987 по 01.03.1989 в Бурштинському енергетичному технікумі; період військової служби з 23.05.1985 по 27.05.1987; стаж роботи з 03.04.1989 по 02.12.1990 на посаді електромонтера по ремонту апаратури релейного захисту і автоматики 3 розряду електроцеху на постійній дільниці Хмельницької АЕС; стаж роботи з 03.12.1990 по 25.03.1993 на посаді електромонтера по ремонту апаратури релейного захисту і автоматики в турбінних цехах електростанцій 4 розряду; стаж роботи з 26.03.1993 по 25.01.1998 на посаді електромонтера апаратури релейного захисту і автоматики реакторних цехах електростанцій 5 розряду; стаж роботи з 26.01.1998 по 31.05.2000 на посаді електромонтера з ремонту апаратури релейного захисту автоматики котельного і турбінного (парогазотурбінного) устаткування постійної дільниці на Хмельницькій АЕС 6 розряду; стаж роботи з 01.06.2000 по 23.08.2000 на посаді електромонтера 6 розряду з ремонту апаратури релейного захисту автоматики котельного і турбінного (парогазотурбінного) устаткування в ДП Дрогобич ЛЕР; стаж роботи з 27.08.2000 по 08.02.2001 на посаді електромонтера з ремонту апаратури, релейного захисту й автоматики котельного і турбінного (парогазотурбінного) устаткування 6 розряду; стаж роботи з 09.02.2001 по 25.02.2002 на посаді електромонтера з ремонту апаратури релейного захисту і автоматики котельного і турбінного (парогазотурбінного) устаткування 6 розряду у ВАТ Львівенергоремонт (ВО Львіватоменергоремонт, УДВІП Львшенергоремонт) до пільгового стажу, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2;

- зобов`язати Головне управління Пенеійного фонду України у Львівській області призначити згідно із записами трудової книжки та виплачувати ОСОБА_1 , пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 20.03.2022.

Ухвалою від 09.08.2023 суддя відкрила спрощене провадження в адміністративній справі.

В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що позивач подав заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до пп. 2 п. 2 ст. 114 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Однак, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 13.03.2023 № 85 та рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 17.05.2023 № 85 відмовлено позивачу у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подав відзив на позовну заяву від 30.08.2023 (вх. № 66263), у якому зазначає, що у ОСОБА_1 відсутній пільговий стаж. Отже, право на пенсійну виплату відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону № 1058 у ОСОБА_1 відсутнє. Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області та Головне управління Пенсійного фонду України у Кіровоградській області відмовило ОСОБА_1 у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах згідно з його заявами від 06.03.2023 та від 08.05.2023.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області належним чином повідомлений про розгляд справи в порядку спрощеного провадження, що підтверджується довідкою про доставку електронного листа. У зазначений в ухвалі строк відзив на позовну заяву не подав.

Неподання відповідачем у строк встановлений судом відзиву на позов кваліфікується судом відповідно до вимог ч. 4 ст. 159 КАС України як визнання позову.

Відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України Кіровоградській області подав відзив на позовну заяву від 28.08.2023 (вх. № 17594), у якому зазначає, за доданими документами до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1984 по 25.05.1985, оскільки згідно з довідкою від 20.04.2023 № 121/01-03 дата зарахування на навчання (01.09.1974) не відповідає даті наказу про зарахування (10.08.1984); період військової служби, оскільки по-батькові заявника згідно з військовим квитком (рос. ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним (рос. ОСОБА_3 ); періоди роботи з 03.04.1989 по 31.12.1991 та з 01.01.1992 по 25.02.2001 згідно з пільговими довідками № 215/11 та № 216/11 від 27.08.2009 - оскільки періоди згідно з довідками не відповідають періодам згідно з трудовою книжкою. Відсутня первинна атестація робочих місць та перелік посад до наказу про атестацію робочих місць. Для зарахування стажу, що дає право призначення пенсії за віком на пільгових умовах, на момент розгляду заяви позивача від 08.05.2023 у головного управління не було. Просить відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд встановив такі обставини та надав їм правову оцінку.

ОСОБА_1 06.03.2023 подав заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за принципом екстериторіальності розглянуло заяву та ухвалило рішення від 13.03.2023 № 85 про відмову у призначені пенсії.

У рішенні вказано, що вік заявника 55 років 11 місяців 17 днів. Страховий стаж особи становить 34 роки 1 місяць 5 днів. Пільговий стаж особи відсутній.

Результати розгляду документів, доданих до заяви:

До страхового стажу згідно з наданими документами не зараховано:

період навчання згідно з дипломомо НТ-І № 067216 від 01.03.1989 - оскільки навчання перетинається з військовою службою, термін навчання більше встановленого;

період військової служби - оскільки відсутній військовий квиток, запис в трудовій книжці зроблено з порушенням інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників;

До пільгового стажу згідно з наданими документами не зараховано:

пільгові довідки № 215/11 та № 216/11 від 27.08.2009 - оскільки періоди згідно з довідками не відповідають періодам згідно з трудовою книжкою. Відсутня первинна атестація робочих місць та перелік посад до наказу про атестацію робочих місць. Не можливо призначити пенсію у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.

ОСОБА_1 08.05.2023 подав заяву про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за принципом екстериторіальності розглянуло заяву та ухвалило рішення від 17.05.2023 № 85 про відмову у призначені пенсії.

У рішенні вказано, що вік заявника 56 р. 01 міс. Працює. Страховий стаж особи становить 33 р. 05 м. 28 д. Пільговий стаж особи відсутній. За результатами розгляду документів, доданих до заяви, до страхового стажу не зараховано:

- період навчання з 01.09.1984 по 25.05.1985, оскільки згідно з довідкою від 20.04.2023 № 121/01-03 дата зарахування на навчання (01.09.1974) не відповідає даті наказу про зарахування (10.08.1984);

- період військової служби, оскільки по-батькові заявника згідно з військовим квитком (рос. ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним (рос. Иосифович).

До пільгового стажу не зараховано періоди роботи з 03.04.1989 по 31.12.1991 та з 01.01.1992 по 25.02. 2001 згідно з пільговими довідками № 215/11 та № 216/11 від 27.08.2009 - оскільки періоди згідно з довідками не відповідають періодам згідно з трудовою книжкою. Відсутня первинна атестація робочих місць та перелік посад до наказу про атестацію робочих місць.

Згідно з даними Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань діяльність ВАТ Львівенергоремонт припинено 04.12.2015 у зв`язку з визнанням її банкрутом.

У разі відсутності правонаступника підтвердження періодів роботи на пільгових умовах або за вислугу років здійснюється згідно з Порядком підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, затвердженого постановою Правління Пенсійного фонду України від 10.11.2006 за № 18-1. Відповідно до п. 3 Порядку, у разі ліквідації підприємства без визначення правонаступника, підтвердження періодів роботи, що зараховуються до трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, здійснюється на підставі рішення Комісії з питань підтвердження стажу роботи на посадах, що дають право на призначення пенсії на пільгових умовах або за вислугу років. Комісії діють при головних управліннях Пенсійного фонду України. Право на пенсійну виплату відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону у заявника відсутнє.

Вважаючи рішення відповідачів протиправними та необґрунтованими, а свої права та охоронювані законом інтереси порушеними, позивач звернувся з даним позовом до суду.

Даючи оцінку спірним правовідносинам суд керувався таким.

Частиною другою статті 19 Конституції Україні передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 46 Конституції України встановлено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначає Закон № 1058-IV.

Частиною 1 статті 44 Закону № 1058-IV передбачено, що заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 114 Закону №1058-IV працівникам, зайнятим повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 55 років і за наявності страхового стажу не менше 30 років у чоловіків, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах, і не менше 25 років у жінок, з них не менше 10 років на зазначених роботах.

Статтею 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII (далі Закон №1788-XII) встановлено, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 за № 637 затверджено Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок № 637).

Пунктом 1 Порядку № 637 передбачено, що основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.

Аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Підтвердження трудового стажу іншими документами здійснюється виключно у випадку відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.

Постановою Держкомтруда СРСР 20.06.1974 № 162 затверджено Інструкцію про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, установах та організаціях (далі - Інструкція № 162), яка діяла на момент виникнення спірних правовідносин.

Відповідно до абзацу 1 пункту 1.1 Інструкції № 162 трудова книжка є основним документом про трудову діяльність робітників та службовців.

Згідно з абзацами 2, 3 пункту 2.2 Інструкції № 162 заповнення трудової книжки вперше здійснюється адміністрацією підприємства у присутності робітника не пізніше тижневого строку з дня прийняття на роботу. До трудової книжки вносяться відомості про роботу: прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення.

Абзацом 1 пункту 2.10 Інструкції № 162 встановлено, що відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказуються на підставі паспорту або свідоцтва про народження.

Згідно з пунктом 2.11 Інструкції № 162 першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка.

Відповідно до пункту 4.1 Інструкції № 162 при звільненні робітника або службовця всі записи про роботу, що внесені в трудову книжку за час роботи на даному підприємстві, завіряються підписом керівника підприємства або спеціально уповноваженої ним особи та печаткою підприємства або печаткою відділу кадрів.

Аналогічні вимоги закріплені в Інструкції №58.

Зміст викладених норм свідчить про те, що законодавством чітко визначено порядок організації ведення, обліку, зберігання і видачу трудових книжок працівників, а також встановлено відповідальність за порушення такого порядку.

Отже, всі записи, які мають відношення до трудової діяльності працівника та вносяться до трудової книжки, можуть бути внесені вичерпним колом осіб.

Таким чином, позивач, як особа, на яку не покладено обов`язку щодо організації ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок, не може нести відповідальність за неправильність, неточність або неповноту внесених до його трудової книжки відомостей, а тому, невірне заповнення трудової книжки не може бути підставою для прийняття органом Пенсійного фонду України рішення про відмову у призначенні пенсії, результатом чого стало обмеження належного соціального захисту громадянина.

Наведене також узгоджується з позицією Верховного Суду, викладеній у постанові від 21.02.2018 у справі №687/975/17.

Трудовим законодавством України не передбачено обов`язку працівника здійснювати контроль за веденням обліку та заповнення роботодавцем, іншими органами трудової книжки, а тому, працівник не може нести і негативних наслідків порушення порядку заповнення його трудової книжки.

Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 24.05.2018 у справі №490/12392/16-а, в якій зазначено, що певні недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії.

Тобто, право позивача на встановлені законом гарантії не може бути поставлене в залежність від якості виконання обов`язків працівником, відповідальним за порядок ведення трудової книжки. На особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці.

Позивачеві не зараховано до страхового стажу період його навчання з 01.09.1984 по 25.05.1985 оскільки згідно з довідкою від 20.04.2023 № 121/01-03 дата зарахування на навчання (01.09.1974) не відповідає даті наказу про зарахування (10.08.1984), період навчання згідно з дипломом НОМЕР_1 від 01.03.1989 - оскільки навчання перетинається з військовою службою, термін навчання більше встановленого.

Відповідно до п. 8 Порядку № 637 підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, період навчання за денною формою здобуття освіти у закладах вищої освіти (крім періоду навчання за денною формою здобуття освіти на підготовчих відділеннях у закладах вищої освіти), професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Отже час навчання у навчальних закладах підтверджується, зокрема, дипломами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.

Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 з 01.09.1984 по 01.03.1989 навчався в Бурштинському енергетичному технікумі.

Згідно з дипломом НОМЕР_3 ОСОБА_1 в 1984 вступив до Бурштинського енергетичного технікуму і в 1989 році закінчив повний курс.

До матеріалів адміністративного позову позивачем надано довідку від 20.04.2023 № 121/01-03, яка видана ОСОБА_1 про те, що він дійсно навчався в Бурштинському енергетичному технікумі на денній формі з 01.09.1984 (наказ про вступ № 303 від 10.08.1984), відрахований у зв`язку з призовом до армії з 25.05.1985 (наказ № 216 від 25.05.1985), поновлений на навчання 31.08.1987 (наказ про поновлення № 39 від 31.08.1987).

Навчання завершив 01.03.1989 (наказ про випуск № 23-У від 01.03.1989р.) за спеціальністю 0301 «Електричні станції, мережі та системи » та видано диплом серії НОМЕР_4 .

Разом із тим, зазначення в довідці від 20.04.2023 № 121/01-03 дати наказу про зарахування 10.08.1984, не може бути підставою для незарахування періоду до страхового стажу, оскільки в довідці відображено, що позивач з 01.09.1984 навчався в Бурштинському енергетичному технікумі на денній формі.

Крім того, згідно з правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 20.04.2020 у справі № 826/9781/18, формальні неточності у документах за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

Також, спірні правовідносини виникають зокрема у зв`язку з тим, що до страхового стажу не зараховано період військової служби, оскільки по-батькові заявника згідно з військовим квитком (рос. ОСОБА_2 ) не відповідає паспортним даним (рос. ОСОБА_3 ), запис в трудовій книжці зроблено з порушенням інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників.

Згідно з копією військового квитка НОМЕР_5 , який заповнений російською мовою, прізвище, ім`я та по-батькові позивача заповнено російською мовою ( ОСОБА_4 ).

Відповідно до записів у військовому квитку НОМЕР_5 позивач у період з 23.05.1985 по 27.05.1987 ОСОБА_1 проходив службу в радянській армії.

З копії трудової книжки серії НОМЕР_2 видно, що вона заповнена російською мовою, та прізвище, ім`я та по-батькові позивача заповнено російською мовою по-батькові ( ОСОБА_4 ).

При цьому, суд встановив, що відповідно до паспорту НОМЕР_6 виданому Нетішинським МВУМВС України 12.06.1998 у трудовій книжці внесено виправлення та зазначено прізвище, ім`я та по-батькові позивача українською мовою ОСОБА_1 .

Отже, у період з 23.05.1985 по 27.05.1987 ОСОБА_1 проходив службу в Радянській армії.

Суд критично ставиться до зазначеної позиції відповідача, оскільки обов`язок щодо заповнення трудової книжки (внесення відповідних записів, в тому числі наказів про прийняття, звільнення, переведення та їх засвідчення з проставленням печатки підприємства або відділу кадрів, внесення виправлень та/або змін до записів) законодавцем покладено на адміністрацію підприємств (власника або уповноваженого ним органу). Працівник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто таким працівником.

Неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення особи його конституційного права на соціальний захист.

Формальні неточності у документах, (в даному випадку зазначення імені російською мовою) за загальним правилом, не можуть бути підставою для органів пенсійного фонду для обмеження особи у реалізації конституційного права на соціальний захист.

За таких обставин, відмовляючи позивачу у зарахуванні спірних періодів трудової діяльності до страхового стажу, ГУ Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, ГУ Пенсійного фонду України в Кіровоградській області діяли протиправно, та вказані періоди роботи відповідно до записів в трудовій книжці підлягають зарахуванню до страхового стажу позивача.

Щодо зарахування до пільгового стажу позивача періоду військової служби з 23.05.1985 по 27.05.1987, суд зазначає таке.

Відповідно до п. п. "в" абз. 3 ст. 56 Закону України "Про пенсійне забезпечення" до стажу роботи зараховується також: військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.

Згідно з частиною першою статті 2 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" військова служба є державною службою особливого характеру, яка полягає у професійній діяльності придатних до неї за станом здоров`я і віком громадян України (за винятком випадків, визначених законом), іноземців та осіб без громадянства, пов`язаній із обороною України, її незалежності та територіальної цілісності. Час проходження військової служби зараховується громадянам України до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про внесення змін до деяких Законів України, щодо зарахування до стажу роботи, який дає право на пенсію на пільгових умовах, часу проходження строкової військової служби", час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що передбачала право на пенсію на пільгових умовах до введення в дію Закону України "Про пенсійне забезпечення", на пенсію на пільгових умовах до набрання чинності Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування". Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі і час проходження строкової військової служби, які зараховуються до пільгового стажу, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію на пільгових умовах.

Згідно з абз. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України " Про оборону України", зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час навчання в професійно-технічному навчальному закладі, час проходження строкової військової служби, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", які зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, не повинні перевищувати наявного стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України "Про оборону України", зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.

З аналізу вимог статті 8 вищезазначеного Закону встановлено, що час проходження строкової військової служби зараховується до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на військову службу особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах.

Суд встановив, що у період з 01.09.1984 по 01.03.1989 позивач навчався в Бурштинському енергетичному технікумі, де отримав кваліфікацію техніка-електрика, що підтверджується копією диплому НОМЕР_7 .

Тобто на момент призову на військову службу позивач навчався за фахом у професійно-технічному навчальному закладі.

Отже період служби позивача в Радянській армії з 23.05.1985 по 27.05.1987 повинен бути зарахований до пільгового стажу.

Щодо зарахування до пільгового стажу позивача періоду навчання з 01.09.1984 по 24.05.1985 та з 31.08.1987 по 01.03.1989 в Бурштинському енергетичному технікумі, суд зазначає таке.

Пунктом «д» частини 3 ст. 56 Закон № 1788-ХІІ передбачено, що до стажу роботи, який дає право на трудову пенсію, зараховується - навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону України «Про професійно технічну освіту» від 10.02.1998 № 103/98-ВР час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.

Відповідно до записів трудової книжки ОСОБА_1 у період з 01.09.1984 по 01.03.1989 навчався в Бурштинському енергетичному технікумі, де отримав кваліфікацію техніка-електрика, що підтверджується копією диплому НОМЕР_7 .

У період з 23.05.1985 по 27.05.1987 позивач проходив службу в Радянській армії.

Відповідно до довідки Бурштинського енергетичного фахового коледжу ІФНТУНГ від 20.04.2023 № 121/01-03 ОСОБА_1 відрахований у зв`язку з призовом до армії з 25.05.1985 (наказ № 216 від 25.05.1985), поновлений на навчання 31.08.1987 (наказ про поновлення № 39 від 31.08.1987).

Згідно з копією трудової книжки, 03.04.1989 позивач прийнятий у Виробниче об`єднання «Львіватоменергоремонт» в електроцех на постійну дільницю Хмельницької АЕС електромонтером по ремонту апаратури релейного захисту і автоматики 3 розряду.

Враховуючи, що перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування позивача на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців, період навчання в Бурштинському енергетичному технікумі з 01.09.1984 по 24.05.1985 та з 31.08.1987 по 01.03.1989 підлягає зарахуванню до пільгового стажу позивача за Списком № 2.

Щодо незарахування до пільгового стажу періоди роботи з 03.04.1989 по 31.12. 1991 та з 01.01.1992 по 25.02.2001 суд зазначає таке.

Згідно зі спірними рішеннями підставою незарахування до пільгового стажу вказаних періодів є те, що періоди згідно з довідками № 215/11 та № 216/11 від 27.08.2009 не відповідають періодам згідно з трудовою книжкою.

Згідно з записами у трудовій книжці НОМЕР_8 позивач:

- 03.04.1989 прийнятий у Виробниче об`єднання «Львіватоменергоремонт» в електроцех на постійну дільницю Хмельницької АЕС електромонтером по ремонту апаратури релейного захисту і автоматики 3 розряду;

- 03.12.1990 присвоєно 4 розряд електромонтера по ремонту апаратури релейного захисту і автоматики в турбінних цехах електростанцій згідно наказу № 960-к від 11.12.1990;

- 26.03.1993 присвоєно 5 розряд електромонтера апаратури релейного захисту і автоматики в турбінних і реакторних цехах електростанцій на підставі наказу № 265к від 31.03.1998;

- ВО «Львіватоменергоремонт» перейменовано з 10.12.1991 в УДВП;

- УДВП «Львівенергоремонт» перейменовано у ВАТ «Львівенергоремонт» з 27.06.1996;

- 26.01.1998 присвоєно 6 розряд електромонтера з ремонту апаратури релейного захисту автоматики котельного і турбінного (парогазотурбінного) устаткування постійної дільниці на Хмельницькій АЕС на підставі наказу № 37-к від 06.02.1998;

- 31.05.2000 звільнений по переводу в ДП «Дрогобич ЛЕР» на підставі наказу № 283к від 05.06.2000;

- 01.06.2000 прийнятий по переводу в ДП «Дрогобич ЛЕР» електромонтером 6 розряду з ремонту апаратури релейного захисту автоматики котельного і турбінного (парогазотурбінного) устаткування на підставі наказу № 32-к від 06.06.2000;

- 23.08.2000 звільнений по переводу в ВАТ «Львівенергоремонт» на підставі наказу № 66-к від 23.08.2000;

- 27.08.2000 прийнятий по переводу в електричний цех постійної дільниці на Хмельницькій АЕС електромонтером з ремонту апаратури, релейного захисту й автоматики котельного і турбінного (парогазотурбінного) устаткування на підставі наказу № 403к від 30.08.2000;

- 09.02.2001 переведений на Львівську дільницю електроцеху електромонтером з ремонту апаратури релейного захисту і автоматики котельного і турбінного (парогазотурбінного) усаткування 6 розряду з забезпеченням житла в м. Львові на умовах зазначених в трудовому договорі на підставі наказу № 26к від 09.02.2001;

- 26.02.2002 переведений на посаду майстра з ремонту устаткування розподільчих пристроїв електростанцій, підстанцій, закритих і відкритих розподільчих пристроїв (високовольтні вимикачі) того ж цеху на підставі наказу № 31 к від 27.02.2002.

- 29.12.2008 звільнений у зв`язку зі скороченням чисельності працівників, п.1 ст. 40 КзПП України.

Крім того, у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_8 є посилання на відповідні накази, як на підставу внесення записів, вони завірені підписом повноважної особи та печаткою, тобто оформлені належним чином, що не викликає у суду сумніву щодо їх достовірності.

Суд враховує, що позивач вжив усіх можливих заходів для підтвердження свого трудового стажу.

Так, позивач надав довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 27.08.2009 № 215/11 ВАТ «ЛЬВІВЕНЕРГОРЕМОНТ» з якої слідує, що ОСОБА_1 працював повний робочий день ВАТ «ЛЬВІВЕНЕРГОРЕМОНТ» з 03.04.1989 по 31.12.1991, постійно зайнятий на ремонті і обслуговуванні обладнання в цехах: котельних, машинних, паливоподачі, за професією, посадою електромонтер по обслуговуванню, ремонту, котельного, турбінного устаткуванню, що передбаченні Списком № 2 та довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 27.08.2009 № 216/11 ВАТ «ЛЬВІВЕНЕРГОРЕМОНТ» з якої слідує, що ОСОБА_1 працював повний робочий день ВАТ «ЛЬВІВЕНЕРГОРЕМОНТ» з 01.01.1992 по 25.02.2001, постійно зайнятий на ремонті і обслуговуванні обладнання в котельних, машинних цехах діючих електростанцій, за професією, посадою електромонтер по обслуговуванню, ремонту, котельного, турбінного устаткуванню, що передбаченні Списком № 2.

Суд вважає необґрунтованими, доводи відповідача що періоди згідно з довідками не відповідають періодам згідно з трудовою книжкою, оскільки вказане свідчить про можливі недоліки у веденні роботодавцями кадрової документації, на які позивач жодним чином не може вплинути.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач безпідставно покладає на позивача тягар обов`язку доведення наявності документів, що підтверджують набуття права на пенсію на пільгових умовах.

Враховуючи вказане, на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії спірний пільговий стаж, який відповідач відмовився врахувати, був підтверджений, в першу чергу, записами трудової книжки позивача, тому суд вважає, що наявні правові підстави для зарахування до пільгового стажу позивача періоду роботи з 03.04.1989 по 31.12.1991 та з 01.01.1992 по 25.02.2001.

Щодо відсутності первинної атестації робочих місць та переліку посад до наказу про атестацію робочих місць, суд зазначає таке.

Відповідно до висновку № 481 Державної експертизи умов праці Головного управління праці та соціального захисту населення Львівської обласної адміністрації про результати експертизи правильності застосування Списку № 2 на пільгове пенсійне забезпечення на робочому місці слюсара з ремонту та обслуговування устаткування котельних та пилоприготовчих цехів в ВАТ «Львівенергоремонт», ВАТ «Львівенергоремонт» виконує ремонтні, монтажні та налагоджувальні роботи на електростанціях та енергетичних об`єктах, реконструкцію та модернізацію всіх видів парових турбін енергетичного обладнання, здійснює ремонт електричних машин, компресорів, насосів, інших електричних машин та обладнання на електростанціях всіх типів, в паросиловому господарстві та на інших енерготехнічних об`єктах.

Роботи, що фактично виконуються працівниками цього підприємства відповідають характеристикам робіт і їх назвам згідно rany3кBoro Єдиного тарифно-кваліфікаційного довідника. Тому підприємство ВАТ «Львівенергоремонт» правомірно застосовує розділ XIII Списку № 2 щодо підтвердження пільгових пенсій для працюючих в шкідливих умовах праці.

Атестація робочих місць за умовами праці ( постанова Кабінету Міністрів України від 01.08.1992 №442) проведена та затверджена наказом підприємства від 30.08.1996 № 272а.

Також до матеріалів справи долучений висновок № 1108 Державної експертизи умов праці Головного управління праці та соціального захисту населення Львівської обласної адміністрації про результати експертизи якості атестації робочих місць за умовами праці на ВАТ «Львівенергоремонт».

При цьому, суд зазначає, що пунктом 3 Порядку застосування Списків № 1 і № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників при обчисленні стажу роботи, що дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 18.11.2005 № 383 (далі Порядок № 383) встановлено, що при визначенні права на пенсію за віком на пільгових умовах застосовуються Списки, що чинні на період роботи особи. До пільгового стажу зараховується весь період роботи на відповідних посадах або за професіями незалежно від дати їх внесення до Списків за умови підтвердження документами відповідних умов праці за час виконання роботи до 21.08.1992 та за результатами проведення атестації робочих місць за умовами праці після 21.08.1992.

Відповідно до п. 4.2 Порядку № 383 результати атестації (як уперше проведеної, так і чергової) застосовуються при обчисленні стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, упродовж 5 років після затвердження її результатів, за умови, якщо впродовж цього часу на даному підприємстві не змінились докорінні умови і характер праці (виробництво, робота, робоче місце), що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. У разі докорінної зміни умови і характеру праці для підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах має бути проведена позачергова атестація.

Згідно з п. 4.3 Порядку № 383 у разі підтвердження права на пенсію за віком на пільгових умовах за результатами атестації, вперше проведеної до 21 серпня 1997 року (впродовж 5 років після введення в дію Порядку проведення атестації робочих місць) до стажу, який дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, зараховується весь період роботи на даному підприємстві у виробництвах, передбачених Списками, тобто період роботи зі шкідливими умовами праці, до дати видання наказу на підприємстві про результати проведення атестації та період роботи впродовж наступних 5 років з урахуванням пункту 4.2 цього Порядку.

Пунктом 10 Порядку № 383 установлено, що для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку з оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку з наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та в разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку № 637.

Згідно з п. 4 Порядку проведення атестації робочих місць за умовами праці, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 442 від 1 серпня 1992 р. (далі Порядок № 442) та пп. 1.5 п. 1 Методичних рекомендацій атестація проводиться не рідше одного разу на 5 років. Відповідальність за своєчасне та якісне проведення атестації покладається на керівника підприємства, організації.

Атестація робочих місць відповідно до Порядку № 442 та Методичних рекомендацій передбачає: установлення факторів і причин виникнення несприятливих умов праці; санітарно-гігієнічне дослідження факторів виробничого середовища, важкості й напруженості трудового процесу на робочому місці; комплексну оцінку факторів виробничого середовища і характеру праці на відповідність їхніх характеристик стандартам безпеки праці, будівельним та санітарним нормам і правилам; установлення ступеня шкідливості й небезпечності праці та її характеру за гігієнічною класифікацією; обґрунтування віднесення робочого місця до категорії зі шкідливими (особливо шкідливими), важкими (особливо важкими) умовами праці; визначення (підтвердження) права працівників на пільгове пенсійне забезпечення за роботу у несприятливих умовах; складання переліку робочих місць, виробництв, професій та посад із пільговим пенсійним забезпеченням працівників; аналіз реалізації технічних і організаційних заходів, спрямованих на оптимізацію рівня гігієни, характеру і безпеки праці.

За змістом п.п. 8 та 9 Порядку № 442 проведення атестації робочих місць відомості про результати атестації робочих місць заносяться до карти умов праці, форма якої затверджується Мінпраці разом з Міністерством охорони здоров`я України. Перелік робочих місць, виробництв, професій і посад з пільговим пенсійним забезпеченням працівників, який складається за результатами проведеної атестації робочих місць, після погодження з профспілковим комітетом затверджується наказом по підприємству, організації і зберігається протягом 50 років. Витяги з наказу додаються до трудової книжки працівників, професії та посади яких внесено до переліку.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що своєчасно проведена атестація робочих місць за умовами праці є одним із заходів соціального захисту працівників, який має сприяти реалізації прав на здорові й безпечні умови праці, пільги та компенсації за роботу у несприятливих умовах, пільгове пенсійне забезпечення тощо.

При цьому особа, яка працює на посаді, віднесеній до Списку № 2, робоче місце по якій підлягає атестації, відповідно до Порядку № 442, не наділена жодними правами (повноваженнями, обов`язками), які б могли вплинути на своєчасність проведення атестації робочих місць.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 29 Кодексу законів про працю України (далі - КЗпП України) до початку роботи за укладеним трудовим договором власник або уповноважений ним орган зобов`язаний роз`яснити працівникові його права і обов`язки та проінформувати під розписку про умови праці, наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я, його права на пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору.

Частинами першою та другою статті 153 КЗпП України установлено, що на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України від 14.10.1992 № 2694-XII Про охорону праці працівники, зайняті на роботах з важкими та шкідливими умовами праці, безоплатно забезпечуються лікувально-профілактичним харчуванням, молоком або рівноцінними харчовими продуктами, газованою солоною водою, мають право на оплачувані перерви санітарно-оздоровчого призначення, скорочення тривалості робочого часу, додаткову оплачувану відпустку, пільгову пенсію, оплату праці у підвищеному розмірі та інші пільги і компенсації, що надаються в порядку, визначеному законодавством.

Аналіз зазначених норм свідчить про те, що роботодавець, який використовує найману оплачувану працю, зобов`язаний створювати безпечні та здорові умови праці, а за неможливості цього - поінформувати працівника під розписку про такі умови праці, а саме про наявність на робочому місці, де він буде працювати, небезпечних і шкідливих виробничих факторів, які ще не усунуто, та можливі наслідки їх впливу на здоров`я. Окрім того, роботодавець зобов`язаний поінформувати працівника про пільги і компенсації за роботу в таких умовах відповідно до чинного законодавства і колективного договору, в тому числі право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах або за вислугу років.

Таким чином, атестація робочого місця є важливим запобіжником порушень у забезпеченні належних умов праці на підприємствах, в організаціях та установах. Проте, що особи, які зайняті на роботах із шкідливими і важкими умовами праці за Списком № 2, але з вини власника на таких підприємствах не було проведено атестацію робочого місця, мають право на зарахування стажу роботи на таких посадах до спеціального стажу, необхідного для призначення пенсії за віком на пільгових умовах Списком № 2.

Аналогічні висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 по справі № 520/15025/16-а.

Щодо позовної вимоги про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити згідно із записами трудової книжки та виплачувати ОСОБА_1 , пенсію за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування з 20.03.2022, суд зазначає таке.

Призначення, перерахунок, нарахування та виплата пенсій відноситься до дискреційних повноважень Головного управління Пенсійного фонду України.

Відповідно до ч. 1 ст. 58 Закону № 1058-IV, пенсійний фонд є органом, який здійснює керівництво та управління солідарною системою, провадить збір, акумуляцію та облік страхових внесків, призначає пенсії та підготовляє документи для її виплати, забезпечує своєчасне і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, допомоги на поховання, здійснює контроль за цільовим використанням коштів Пенсійного фонду, вирішує питання, пов`язані з веденням обліку пенсійних активів застрахованих осіб на накопичувальних пенсійних рахунках, здійснює адміністративне управління Накопичувальним фондом та інші функції, передбачені цим Законом і статутом Пенсійного фонду.

Згідно з п.п.3 п. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, яке затверджене постановою правління Пенсійного фонду України від 22.12.2014 № 28-2 та зареєстроване в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 40/26485, Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства.

З аналізу наведеного висновується, що на даний час Головне управління Пенсійного фонду у Львівській області відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії та інші виплати відповідно до законодавства.

Так, питання призначення пенсії є дискреційним повноваженням та виключною компетенцією уповноваженого органу.

Дискреційні повноваження - це сукупність прав та обов`язків органів державної влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування, що надають можливість на власний розсуд визначити повністю або частково вид і зміст управлінського рішення, яке приймається, або можливість вибору на власний розсуд одного з декількох варіантів управлінських рішень, передбачених проектом нормативно-правового акта.

Отже, дискреційне право органу виконавчої влади та місцевого самоврядування, осіб, уповноважених на виконання функцій держави або місцевого самоврядування обумовлене певною свободою (тобто вільним, або адміністративним, розсудом) в оцінюванні та діях, у виборі одного з варіантів рішень та правових наслідків.

Наділивши державні органи та осіб, уповноважених на виконання функцій держави дискреційними повноваженнями, законодавець надав відповідному органу держави та особам уповноважених на виконання функцій держави певну свободу розсуду при прийнятті управлінського рішення.

За таких обставин адміністративний суд не може підміняти інший орган державної влади та перебирати на себе повноваження щодо вирішення питань, які законодавством віднесені до компетенції цього органу державної влади.

Відповідно до частини 1 статті 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом визнання протиправним та скасування індивідуального акта чи окремих його положень; визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.

Згідно із частиною 2 статті 5 КАС України захист порушених прав, свобод чи інтересів особи, яка звернулася до суду, може здійснюватися судом також в інший спосіб, який не суперечить закону і забезпечує ефективний захист прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

З урахуванням дискреційних повноважень пенсійного органу на прийняття рішення про призначення пенсії та визначення підстав, за яких призначається пенсія або приймається рішення про відмову в її призначенні, суд дійшов висновку про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву позивача від 06.03.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням висновків суду.

Закріплений у ч. 1 ст. 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно зі ст. 90 КАС України суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні.

У розумінні ч. 2 ст. 2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.

Матеріали справи свідчать, що відповідні критерії відповідачем не дотримані, що зумовило звернення позивача за захистом порушених прав та інтересів до суду.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги є підставними та обґрунтованими частково, а тому позов підлягає частковому задоволенню.

Розподіл судових витрат розподілити відповідно до вимог ст. 139 КАС України.

Керуючись статтями 6, 14, 242, 243, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

вирішив:

1. Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_9 ) до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (вул. Митрополита Андрея, 10, м. Львів, 79016, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області (вул. Набережна Перемоги, буд. 26, м. Дніпро, 49094, ), Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області (вул. Соборна, буд. 7-А, м. Кропивницький, 25009, ) про визнання протиправними та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - задовольнити частково.

2. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області від 13.03.2023 № 85 про відмову у призначенні пенсії.

3. Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області від 17.05.2023 № 85 про відмову у призначенні пенсії.

4. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області - зарахувати ОСОБА_1 період навчання з 01.09.1984 по 24.05.1985 та з 31.08.1987 по 01.03.1989 в Бурштинському енергетичному технікумі та період військової служби з 23.05.1985 по 27.05.1987 до страхового стажу.

5. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати ОСОБА_1 до пільгового стажу період навчання з 01.09.1984 по 24.05.1985 та з 31.08.1987 по 01.03.1989 в Бурштинському енергетичному технікумі; період військової служби з 23.05.1985 по 27.05.1987; період роботи з 03.04.1989 по 02.12.1990 на посаді електромонтера по ремонту апаратури релейного захисту і автоматики 3 розряду електроцеху на постійній дільниці Хмельницької АЕС; період роботи з 03.12.1990 по 25.03.1993 на посаді електромонтера по ремонту апаратури релейного захисту і автоматики в турбінних цехах електростанцій 4 розряду; первод роботи з 26.03.1993 по 25.01.1998 на посаді електромонтера апаратури релейного захисту і автоматики реакторних цехах електростанцій 5 розряду; період роботи з 26.01.1998 по 31.05.2000 на посаді електромонтера з ремонту апаратури релейного захисту автоматики котельного і турбінного (парогазотурбінного) устаткування постійної дільниці на Хмельницькій АЕС 6 розряду; період роботи з 01.06.2000 по 23.08.2000 на посаді електромонтера 6 розряду з ремонту апаратури релейного захисту автоматики котельного і турбінного (парогазотурбінного) устаткування в ДП Дрогобич ЛЕР; стаж роботи з 27.08.2000 по 08.02.2001 на посаді електромонтера з ремонту апаратури, релейного захисту й автоматики котельного і турбінного (парогазотурбінного) устаткування 6 розряду; період роботи з 09.02.2001 по 25.02.2002 на посаді електромонтера з ремонту апаратури релейного захисту і автоматики котельного і турбінного (парогазотурбінного) устаткування 6 розряду v ВАТ Львівенергоремонт (ВО Львіватоменергоремонт, УДВІП Львшенергоремонт).

6. Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 від 06.03.2023 про призначення пенсії за віком на пільгових умовах за Списком № 2 відповідно до підпункту 2 пункту 2 статті 114 Закону України Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, з урахуванням висновків суду.

7. У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

8. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 1073,60 грн судових витрат.

9. Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області за рахунок бюджетних асигнувань в користь ОСОБА_1 1073,60 грн судових витрат.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 31.10.2023.

Суддя Кедик М.В.