Справа № 380/25155/23
Суддя: Желік Олександра Мирославівна
Дата ухвалення: 2023-10-30 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

30 жовтня 2023 рокусправа № 380/25155/23

Суддя Львівського окружного адміністративного суду Желік О.М., перевіривши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Мурованської Сільської ради територіальної громади Львівського району Львівської області про визнання протиправним і скасування рішення, -

в с т а н о в и л а:

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Мурованської Сільської ради територіальної громади Львівського району Львівської області із вимогою визнати протиправним і скасувати рішення Мурованської Сільської ради територіальної громади Львівського району Львівської області №1350 від 11.05.2023 «Про надання дозволу сільському голові на укладення трудового договору про дистанційну роботу».

Пунктом 3 частини першої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу.

Перевіривши позовну заяву та додані до неї матеріали суддя встановив, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 160, 161 КАС України, з огляду на таке.

1. Відповідно до ч. 3 ст. 161 КАС України до позовної заяви додається документ про сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору визначено Законом України «Про судовий збір» від 08.07.2011 № 3674-VI (далі Закон від 08.07.2011 № 3674-VI).

Згідно з частиною першою статті 3 Закону №3674-VI, судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Частиною 1 статті 4 Закону №3674-VI передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону №3674-VI, за подання фізичною особою до адміністративного суду адміністративного позову немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2023 рік» з 1 січня 2023 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць у розмірі 2684,00 гривень.

З прохальної частини позовної заяви слідує, що позивачем заявлено взаємопов`язані позовні вимоги немайнового характеру.

Таким чином, сума судового збору, що підлягає сплаті за подання даного адміністративного позову до суду, складає 1073,60 грн.

Як встановлено суддею, позивачем до позовної заяви не долучено доказів сплати судового збору у зазначеній сумі, а тому, суддя презюмує, що такий нею сплачено не було.

Відтак, з метою усунення даного недоліку позивачу необхідно сплатити судовий збір в сумі 1073,60 грн.

2. Частиною першою статті 5 КАС України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.

Відповідно до пункту 9 ч. 1 статті 4 КАС України індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк.

Відповідно до позиції Верховного Суду викладеної у постанові від 16.06.2021 у справі № 9901/382/20 індивідуально-правові акти як результати правозастосування адресовані конкретним особам, тобто є формально обов`язковими для персоніфікованих (чітко визначених) суб`єктів; містять індивідуальні приписи, у яких зафіксовані суб`єктивні права та/чи обов`язки адресатів цих актів; розраховані на врегулювання лише конкретної життєвої ситуації, а тому їх юридична чинність (формальна обов`язковість) вичерпується одноразовою реалізацією. Крім того, такі акти не можуть мати зворотної дії в часі, а свій зовнішній прояв можуть отримувати не лише в письмовій (документальній), але й в усній (вербальній) або ж фізично-діяльнісній (конклюдентній) формах.

Отже, нормативно-правовий акт містить загальнообов`язкові правила поведінки (норми права), тоді як акт застосування норм права (індивідуальний акт) - індивідуально-конкретні приписи, що є результатом застосування норм права; вимоги нормативно-правового акта стосуються всіх суб`єктів, які опиняються в нормативно регламентованій ситуації, а акт застосування норм права адресується конкретним суб`єктам і створює права та/чи обов`язки лише для цих суб`єктів; нормативно правовий акт регулює певний вид суспільних відносин, а акт застосування норм права - конкретну життєву ситуацію; нормативно-правовий акт діє впродовж тривалого часу та не вичерпує свою дію фактами його застосування, тоді як дія індивідуального акта закінчується у зв`язку з припиненням існування конкретних правовідносин.

З урахуванням викладених висновків Верховного Суду суддя дійшла висновку про те, що право на оскарження індивідуального акта суб`єкта владних повноважень надано особі, щодо якої цей акт прийнятий або прав, свобод та інтересів якої він безпосередньо стосується.

Аналогічний підхід до оскарження актів індивідуальної дії викладено в постановах Великої Палати Верховного Суду, зокрема від 14 березня 2018 року справі № 9901/22/17, від 06 червня 2018 року у справі № 800/489/17, від 12 червня 2018 року у справі № 800/587/17, від 16 жовтня 2018 року у справі № 9901/415/18, від 09 квітня 2019 року у справі № 9901/611/18 та від 21 серпня 2019 року у справі № 9901/283/19.

Суддя відзначає, що рішенням Мурованської Сільської ради територіальної громади Львівського району Львівської області №1350 від 11.05.2023 «Про надання дозволу сільському голові на укладення трудового договору про дистанційну роботу», зокрема, надано дозвіл сільському голові ОСОБА_2 на укладення трудового договору про дистанційну роботу з фахівцем в галузі права провідним спеціалістом юристом ОСОБА_3 .

Таким чином суддя висновує, що рішення Мурованської Сільської ради територіальної громади Львівського району Львівської області №1350 від 11.05.2023 «Про надання дозволу сільському голові на укладення трудового договору про дистанційну роботу» є індивідуальним актом, прийняття якого стосується прав, свобод та інтересів ОСОБА_3 .

Як встановила суддя, позивач просить визнати протиправним і скасувати вищевказане рішення відповідача. Водночас позивачем жодним чином не обґрунтовано в позовній заяві, яким чином оскаржуване рішення відповідача впливає саме на її права, обов`язки або законні інтереси.

Таким чином, з метою усунення даного недоліку позивачу слід обґрунтувати, яким саме чином оскаржуване рішення відповідача впливає на її права, обов`язки або законні інтереси.

Відповідно до ч. 1 ст. 169 КАС України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин, враховуючи наведене, позовну заяву належить залишити без руху, а позивачам надати строк для усунення її недоліків відповідно до ч. 2 ст. 169 Кодексу адміністративного судочинства України.

Керуючись статтями 160-162, 169, 241-243, 248 Кодексу адміністративного судочинства України, суддя -

п о с т а н о в и л а:

залишити без руху позовну заяву ОСОБА_1 до Мурованської Сільської ради територіальної громади Львівського району Львівської області про визнання протиправним і скасування рішення.

Надати позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви, вказаних у мотивувальній частині ухвали п`ять дні з дня отримання копії ухвали.

Копію ухвали про залишення позовної заяви без руху надіслати позивачу.

Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання вимог ухвали позовна заява підлягає поверненню.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Заперечення на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Суддя Желік О.М.