Справа № 591/8770/21
Суддя: Сидоренко А. П.
Дата ухвалення: 2023-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 591/8770/21
Провадження № 2-а/591/40/22
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 листопада 2023 року Зарічний районний суд м. Суми в особі судді Сидоренко А.П., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи в приміщенні суду в м. Суми справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сумської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи вимоги тим, що 03 грудня 2021 року ним отримано лист Сумської митниці ДМС України, яким направлено Постанову у справі про порушення митних правил № 0099/80500/21 від 10 листопада 2021 р. (далі - Постанова), якою його визнано винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України, та накладене адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 (триста) відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає суму 37 171 грн. 47 коп.

Не погоджуючись з вказаною Постановою, позивач вказує, що притягнення до адміністративної відповідальності відбулось після спливу встановленого законом строку.

Відповідно до оскаржуваної Постанови, позивача притягнуто до відповідальності за подання недостовірних відомостей при декларуванні товару за митною декларацією від 27 грудня 2018 року № UA805180/2018/026058.

При цьому в Постанові зазначено, що «12.02.2021 р. Слобожанською митницею Держмитслужби отримано лист Сумської обласної прокуратури від 11.02.2021 №31-14 вих-21 (2225/8.7 від 12.02.2021), з інформацією щодо можливих порушень митного законодавства з визначення митної вартості транспортних засобів під час митного оформлення, в якому крім іншого, надана інформація про транзакції з наданням копій платіжних доручень в іноземній валюті (вихідні через SWIFT), які здійснені громадянами на іноземні рахунки за товар та витрати на транспортування (з прив`язкою до марки та VINтранспортного засобу).».

Моментом виявлення правопорушення, який був підставою в силу ст. 491 Митного кодексу для порушення справи про порушення митних правил, є саме 12 лютого 2021 року - дата отримання Слобожанською митницею Держмитслужби листа Сумської обласної прокуратури від 11 лютого 2021 №31-146вих-21(2225/8.7 від 12.02.2021), яким надана відповідна інформація.

Отже, строк притягнення до відповідальності сплив ще 12 серпня 2021 року, а тому оскаржувана Постанова винесена поза межами цього строку і є протиправною.

В порушення ст. 494, 498 Митного кодексу У країни, ст. 256 КУпАП України, протокол було складено в відсутності відповідача та без попереднього повідомлення його про час та місце його оформлення, що позбавило права бути присутнім при проведенні даної процесуальної дії, надати свої пояснення, письмові заперечення, а також скористатись правовою допомогою адвоката. При складенні протоколу позивачу не були роз`яснені його права та обов`язки, як наслідок в порушення встановлених вимог протокол не містить його підпису (або відмітки про відмову від підписання) та письмових пояснень.

Правопорушник був виявлений 12 лютого 2021 року - дата отримання Слобожанською митницею Держмитслужби листа Сумської обласної прокуратури від 11.02.2021 №31-146вих-21(2225/8.7 від 12.02.2021). Акт перевірки стосовно позивача було складено 17 травня 2021 року. В той же час, Протокол було складено лише 30 серпня 2021 року.

Отже, протокол був складений з істотним пропуском встановленого законом строку - не пізніше двадцяти чотирьох годин з моменту виявлення особи, яка вчинила правопорушення.

Таким чином, складений відповідачем Протокол є неналежним доказом вчинення правопорушення, що є підставою для визнання протиправною та скасування Постанови.

Вказує на невідповідність висновків постанови дійсним обставинам справи.

По-перше, висновки постанови грунтуються на результатах позапланової невиїзної перевірки, законність проведення та результати якої (податкові повідомлення-рішення) оскаржуються позивачем в судовому порядку в адміністративній справі № 480/5941/21.

Враховуючи, що оскаржувана в цій справі Постанова повністю ґрунтується на висновках Акту перевірки та на факті донарахування податкових зобов`язань згідно податкових повідомлень-рішень, що оскаржуються в судовому порядку, а також враховуючи, що санкція статті 485 МК України виражена у відсотках несплаченої суми митних платежів (яка до вирішення справи судом є неузгодженою), законність оскаржуваної Постанови напряму залежить від результатів розгляду справи щодо оскарження податкових повідомлень-рішень.

В разі скасування судом податкових повідомлень-рішень, прийнятих за результатами перевірки, постанова про притягнення до відповідальності також має бути визнана незаконною та скасована.

По-друге, склад правопорушення відсутній, жодних умисних неправомірних дій, спрямованих на вчинення інкримінованого мені правопорушення, я не вчиняв.

Так, відповідно до змісту Постанови, зазначено про вчинення мною правопорушення: «громадянин ОСОБА_1 вчинив протиправні дії, з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів за митною декларацією від 27.12.2018 № иА805180/2018/026058 у сумі 12390, 49 грн., шляхом надання документів (інвойс на купівлю товару від 24.08.2018 № 22683243), що містили неправдиві відомостей для визначення митної вартості товару».

Пояснює, що жодних умисних неправомірних дій, спрямованих на незаконне зменшення митних платежів за митною декларацією від 27.12.2018 № ПА805180/2018/026058, зокрема подання документів, що містили недостовірну інформацію, він не вчиняв.

Складовими митної вартості Товару, що ввозиться громадянами, є вартість самого товару, а також вартість його страхування та перевезення до кордону України. Цей перелік складових вартості є виключним.

Під час перевірки не спростовано фактів правильності заявленої в митній декларації фактурної вартості товару та достовірності документів, доданих до митної декларації, в тому числі щодо вартості доставки товару в сумі 400,00 дол. США, зазначеної в інвойсі від 24 серпня 2018 року №22683243 на суму 6312,25 дол. США.

Так, положеннями п. 6 ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України та Правил заповнення декларації митної вартості, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 2012 року № 599, не визначено вичерпного переліку документів, що надаються декларантом на підтвердження розміру витрат на транспортування товарів.

Якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким(-ми) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами.

Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів, а отже наданий агентом з придбання, який організовував замовлення послуг доставки Товару, інвойс із зазначенням суми витрат на доставку (400, 00 дол. США) є достатнім та належним доказом вартості таких витрат.

В той же час, відповідно до змісту Акту, відповідачем було самостійно отримано копії інвойсів та платіжних доручень по сплаті Позивачем сум із вказівкою в призначенні платежу номеру VINданого транспортного засобу, зокрема: платіжні доручення від 27.08.2018р. (SW24I825045824) на суму 5912, 25 дол. США та від 01.10.2018р. (SW24IA01O80939) 1820 дол. США. А тому, відповідач самостійно визначив ці суми складовими фактурної вартості товару.

Проте, в Акті безпосередньо не встановлено та не обгрунтовано, за що саме здійснювалась оплата згідно кожного із вищевказаних платіжних доручень окремо.

Як вказано в Акті, «Зазначені платежі були здійснені за товар (транспортний засіб) логістичні, консультативні, транспортні послуги по доставці транспортного засобу...».

Проте, доказів того, що відповідні суми в повному обсязі були сплачені саме за «страхування та перевезення (фрахту) до моменту перетинання ними митного кордону України», як вказано ч.2 ст. 368 Митного кодексу України, ні в оскаржуваній Постанові, ні в Протоколі та Акті перевірки не зазначається.

Проти висновків Постанови та аналогічних обставин, викладених в Акті перевірки та Протоколі, позивач заперечує, оскільки вказані платіжні доручення не є доказами оплати виключного переліку складових фактурної вартості товару, зокрема: ціни самого товару, його страхування та перевезення до перетинання митного кордону.

Не погоджується із встановленими в Акті перевірки обставинами, що оплата сум, зазначених у вказаних платіжних дорученнях була здійснена на рахунок транспортної компанії за транспортні та інші послуги.

Проте, всупереч висновкам Акту, компанія Саг WestLLCне є та не виступала у відносинах з Позивачем як транспортна, а саме безпосередньо не здійснювала доставку Товару до митного кордону України (компанією перевізником відповідно до п. 7 Коносаменту № 8137902 від 18.10.2018р., що додавався до митної декларації була ATLANTICEXPRESSCORJP.).

Натомість CarWestLLC виступала продавцем (експортером товару), що зазначено в п. 2 Коносаменту № 18137905 від 18.10.2018р., що додавався до митної декларації.

В силу ч.2 ст. 368 Митного кодексу України, відповідні витрати на оплату комісій агенту, що здійснював придбання Товару, в тому числі комісійних винагород за оформлення документації та замовлення послуг із перевезення у третіх осіб, не віднесені до складових фактурної вартості товару.

Жодних винних дій при декларуванні товару позивач не вчиняв. Натомість, ним було подано для митного оформлення документи (інвойси), надані йому агентом з придбання товару, що містили інформацію на підтвердження безпосередньо складових митної вартості товару (ціни товару та вартості доставки) в загальній сумі сплачених ним платежів.

Отже, обов`язку та правових підстав подавати для митного оформлення інші документи, що містили інформацію про сплату ним платежів, які законом не віднесені до митної вартості товару, у позивача не було.

Окрім того, не погоджується із правильністю методу донарахування податкових зобов`язань, застосованим в даному випадку.

Відповідно до ч. 4 статгі 368 (спеціальної норми глави 53 Митного кодексу України «Загальні положення щодо пропуску та оподаткування товарів, що переміщуються (пересилаються) через митний кордон України громадянами»). «4. У разі наявності доказів недостовірності заявленої фактурної вартості товарів митні органи визначають їх вартість самостійно, на підставі ціни на ідентичні або подібні (аналогічні) товари відповідно до вимог нього Кодексу.».

Отже, якщо за результатами перевірки і було б дійсно доведено недостовірність заявленої позивачем фактурної вартості товарів (на що посилається контролюючий орган в Акті), контролюючий орган зобов`язаний був визначити фактурну вартість товару (зокрема і вартість витрат на доставку Товару) самостійно на підставі ціни на відповідні витрати на доставку щодо ідентичних або подібних (аналогічних) товарів.

Застосований контролюючим органом метод визначення фактурної вартості товару шляхом визначення складової вартості товару (ціни доставки) на підставі самостійно одержаних первинних документів, віднесених контролюючим органом до доказів сплати вартості доставки товару, не передбачений нормами Митного кодексу України та суперечить правилам ч. 4 статті 368 Митного кодексу України.

Враховуючи, що санкція статті 485 МК України виражена у відсотках несплаченої суми митних платежів, а відповідна сума несплачених митних платежів визначена не у встановленому законом порядку (з порушенням ч. 4 ст. 368 МК України), то визначення суми відповідальності за даних обставин здійснено також в незаконний спосіб.

Посилаючись на вказане, позивач просить визнати протиправною та скасувати постанову в.о. першого заступника начальника Сумської митниці Державної митної служби України Хом`яка Андрія Васильовича у справі про порушення митних правил № 0099/80500/21 від 10 листопада 2021 року про притягнення його до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 300 (триста) відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає суму 37 171 (тридцять сім тисяч сто сімдесят одна) гривня 47 копійок, провадження у справі про порушення митних правил закрити, а також стягнути понесені судові витрати.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 15 грудня 2021 року відкрито провадження у справі за вказаним адміністративним позовом, вирішено розглянути справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 31 грудня 2021 року провадження у вказаній справі зупинене до набрання законної сили судовим рішенням Сумського окружного адміністративного суду у справі №480/5941/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Сумської митниця Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень.

Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 березня 2023 року поновлено провадження у справі за вказаним позовом.

Відзив на позовну заяву відповідачем не надано.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Судом встановлено, що постановою в справі про порушення митних правил № 0099/80500/21 від 10 листопада 2021 року, винесеною в.о. першого заступника начальника Сумської митниці Хом`як А.В., ОСОБА_1 визнаний винним у вчиненні порушення митних правил, передбаченого ст. 485 МК України та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає суму 37171 грн. 47 коп.

Зі змісту вказаної постанови вбачається, що підставою для притягнення позивача до адміністративної відповідальності стало те, що 17.05.2021 Слобожанською митницею Держмитслужби був складений Акт № 22/21/7.14-19/ НОМЕР_1 «Про результати документальної невиїзної перевірки дотримання громадянином України ОСОБА_1 вимог законодавства України з питань митної справи в частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митними деклараціями від 09.07.2018 № UA805180/2018/013196, від 27.12.2018 № UA805180/2018/026058».

Перевіркою встановлено, що 09.07.2018 митним постом «Центральний» Сумської митниці ДФС за митною декларацією ІМ40ДЕ № UA805180/2018/013196 здійснено митне оформлення товару «Легковий автомобіль, що був у використанні, марка NISSAN, модель LEAF, ідентифікаційний номер: НОМЕР_2 , календарний рік виготовлення: 2015, модельний рік виготовлення: 2015, тип двигуна електричний, тип кузова: хетчбек, місць для сидіння, включаючи місце водія - 5, колір: чорний, колісна форма: 4x2». Загальні відомості щодо митного оформлення даного транспортного засобу - зведені в Додатку 1 до Акту перевірки. Одержувачем товару та особою відповідальною за фінансове врегулювання за даною митною декларацією є громадянин України ОСОБА_1 . Декларування товару, за митною декларацією від 09.07.2018 ІМ40ДЕ № UA805180/2018/013196 від імені гр. ОСОБА_1 здійснювала уповноважена особа - ОСОБА_2 (ФОП ОСОБА_2 РНОКПП НОМЕР_3 ).

За результатами документальної невиїздної перевірки встановлено, що за митною декларацією від 09.07.2018 «ІМ40ДЕ» № UA805180/2018/013196 в частині декларантом/платником податків надано неправдиві відомості щодо фактурної вартості транспортного засобу, які фактично сплачені та не враховані в повному обсязі при визначенні митної вартості товару. При цьому, податкові зобов`язання не виникають в зв`язку з тим, що митні платежі (ввізне мито, акцизний податок, податок на додану вартість) відповідно до норм законодавства не сплачувались.

27.12.2018 митним постом «Центральний» Сумської митниці ДФС за митною декларацією ІМ40ДЕ № UA805180/2018/026058 здійснено митне оформлення товару «Легковий автомобіль, що був у використанні - 1 шт, марка SUBARU; модель FORESTER, ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 , календарний рік виготовлення: 2014, модельний рік виготовлення: 2015, тип двигуна бензиновий, робочий об`єм циліндрів двигуна: 1998 см3, номер двигуна: НОМЕР_5 , тип кузова: універсал (SUV), колір: білий, місць для сидіння, включаючи місце водія - 5, колісна форма: 4x4».

Документи, що надавались декларантом/уповноваженою особою до митного оформлення даного автомобіля:

- реєстраційний документ на пошкоджений (selvage) транспортний засіб та права власності від 17.08.2018 № 1053698;

- інвойс від 24.08.2018 № 22683243 на суму 6312,25 доларів СІЛА; коносамент від 18.10.2018 № 18137902 (контейнер CMAU5434658), доставка з SEATTLE (USA) до порту ODESSА(Україна);

- висновок експертного дослідження від 22.12.2018 № 19/5946/8337; платіжні документи (квитанції про сплату митних платежів від 22.11.2018 № 0.0..1; платник ОСОБА_1 ; призначення: за митне оформлення транспортного засобу);

- інші документи, необхідні для митного оформлення.

Митна вартість товару визначена декларантом/уповноваженою особою за основним методом на рівні 6312,25 доларів СІЛА (в еквіваленті 172121,09 грн.) за курсом Національного банку України на день подачі митної декларації: 1 долар США = 27,267788 грн.) з урахуванням витрат на транспортування.

Одержувачем товару та особою відповідальною за фінансове врегулювання за даною митною декларацією є громадянин України ОСОБА_1 . Декларування товару за митною декларацією від 27.12.2018 ІМ40ДЕ № UA805180/2018/026058 на підставі документів, наданих гр. ОСОБА_1 , здійснювала уповноважена особа, ОСОБА_2 (ФОП ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ).

12.02.2021 Слобожанською митницею Держмитслужби отримано лист Сумської обласної прокуратури від 11.02.2021 №31-14вих-21 (2225/8.7 від 12.02.2021) з інформацією щодо можливих порушень митного законодавства з визначення митної вартості транспортних засобів під час митного оформлення, в якому, крім іншого, надана інформація про транзакції з наданням копій платіжних доручень в іноземній валюті (вихідні через SWIFT), які здійснені громадянами на іноземні рахунки за товар та витрати на транспортування (з прив`язкою до марки та VINтранспортного засобу).

Листом Головного управління Національної поліції в Сумській області від 29.03.2021 №2714/117/24/6-2021, додатково надано копії інвойсів (засвідчені особою, на яку виписаний інвойс) на транспортні засоби, за якими фактично сплачувалися (перераховувалися) кошти у валюті на рахунки іноземних фірм (аукціони), та надано дозвіл митниці відповідно статті 222 КПК України на використання цих даних.

За результатами опрацювання даної інформації встановлено, що через AT КБ «Приват Банк» SAVCHENKO IVAN ANATOLIOVYCH здійснив сплату коштів:

- за платіжним дорученням від 27.08.2018 (SW24I825045824) у розмірі 5912.25.00 доларів США на рахунок ІІА Buyer Wires Two Westbrook Corporate Center Suite 500 US/Westchester 11 60154) згідно інвойсу від 24.08.2018 № 22683243;

- за платіжним дорученням від 01.10.2018 (SW24IA018080939) у розмірі 1820.00 доларів США на рахунок Cars West LLC 33753, Wild Horse Way US/Yucaipa, CA 92399.

Зазначені платежі були здійснені за товар (транспортний засіб), логістичні, консультативні, транспортні послуги по доставці транспортного засобу в контейнері за платіжними дорученнями від 27.08.2018 (SW24I825045824), від 01.10.2018 (SW24IA018O80939) у розмірі 7732,25 доларів США.

Перевіркою встановлено не декларування в повному обсязі фактурної вартості транспортного засобу легкового автомобіля, марка SUBARU; модель FORESTER, ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_4 ), які фактично сплачені громадянином ОСОБА_1 за товар, логістичні, консультативні, транспортні послуги по доставці транспортного засобу в контейнері за платіжним дорученням від 27.08.2018 (SW24I825045824) та від 01.10.2018 (SW24IA018080939) у розмірі 7732,25 доларів США та не враховані в повному обсязі декларантом при визначенні митної вартості товару за митною декларацією ІМ40ДЕ № UA805180/2018/026058.

Заявою від 26.08.2021 уповноважена особа (декларанта) - ОСОБА_2 повідомив, що під час декларування товару за митною декларацією ІМ40ДЕ № UA805180/2018/026058, платіжні доручення від 27.08.2018 (SW24I825045824) та від 01.10.2018 (SW24IA018080939) громадянином ОСОБА_1 не надавалися.

У наданих поясненнях громадянин ОСОБА_3 повідомив, що оскаржив Акт Слобожанською митницею Держмитслужби від 17.05.2021 № 22/21/7.14- 19/ та надав ухвалу Сумського окружного адміністративного суду від 12.07.2021 (справа №480/5941/21) про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі. Крім того повідомив, що підтвердження складових митної вартості товару, в тому числі і вартості його доставки в загальній сумі здійснених ним платежів експортеру (агенту), надав в інвойсі на купівлю товару від 24.08.2018 №22683243 сам експортер, оскільки саме він домовлявся про доставку з транспортною компанією. Іншої інформації чи доказів про складові митної вартості товару на час декларування і на сьогоднішній день в нього не має. Вважає, що в протоколі відсутні посилання на належні докази того, що платіжні доручення від 27.08.2018 (SW24I825045824), від 01.10.2018 (SW24IA018080939) визначають безпосередньо складові фактурної вартості товару.

Відповідно до ч. 4 статті 150 Кодексу адміністративного судочинства України, подання позову, а також відкриття провадження в адміністративній справі не зупиняють дію оскаржуваного рішення суб`єкта владних повноважень, якщо суд не застосував відповідні заходи забезпечення позову.

Наявність в матеріалах справи інвойсу від 30.09.2018 №42300918 з зазначенням суми 1820 доларів США за транспортні послуги по доставці транспортного засобу: марки SUBARU; модель FORESTER, ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 в контейнері НОМЕР_6 зі США до Одеси з наявним особистим підписом ОСОБА_1 датованим 01.10.2018 вказують на те, що на момент подання митної декларації ІМ40ДЕ № UA805180/2018/026058 він володів усіма складовими визначення митної вартості, зокрема складовими митної вартості витрат на транспортування оцінюваних товарів до порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Відповідно до ст. 58 Митного кодексу України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до порту або іншого місця ввезення на митну територію України.

Всупереч ст. 53 Митного кодексу України, громадянином ОСОБА_1 для підтвердження заявленої митної вартості, не подано платіжне доручення від 01.10.2018 (SW24IA018080939) у розмірі 1820,00 доларів США на рахунок Cars West LLC33753, Wild Horse Way US/Yucaipa, CA 92399.

Статтею 49 Митного кодексу України визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Визначення вартості товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, для цілей нарахування митних платежів визначено ст. 368 Митного кодексу України, зокрема ч. 2 цієї статті встановлено, що при визначенні фактурної вартості товарів, які переміщуються у несупроводжуваному багажі та вантажному відправленні, крім вартості самих товарів враховується вартість їх страхування та перевезення (фрахту) до моменту перетинання ними митного кордону України.

Статтею 75 Митного кодексу України передбачено, що для поміщення товарів у митний режим імпорту особа, на яку покладається дотримання вимог митного режиму, повинна: подати митному органу, що здійснює випуск товарів, документи на такі товари, сплатити митні платежі , якими відповідно до законів України обкладаються товари під час ввезення на митну територію України в режимі імпорту.

Положеннями статті 293 Митного кодексу України визначено перелік осіб, на які покладено обов`язок зі сплати митних платежів.

Особою, на яку покладається обов`язок із сплати донарахованих митних платежів - податкового зобов`язання, є відповідний платник податків (ч. 2 ст. 293 Митного кодексу України).

Відповідно до п.39 ч. І ст.4 МК України передбачено, що платником податків є особа, на яку відповідно до цього Кодексу, Податкового кодексу України та інших законів України покладено обов`язок зі сплати митних платежів.

Згідно п. 212.1.3 ст. 212 Податкового кодексу України платниками на додану вартість є будь-яка особа, що ввозить товари на митну територію України в обсягах, які підлягають оподаткуванню, та на яку покладається відповідальність за сплату податків у разі переміщення товарів через митний кордон України відповідно до Митного кодексу України.

Платник податків мав можливість дотриматися норм чинного законодавства, зокрема надати до митного оформлення первинні документи про сплату за транспортний засіб та його транспортування, однак не вжив достатніх заходів для цього через те, що він діяв нерозумно, недобросовісно та без належної обачності.

Відповідно до ч. 14 ст. 354 Митного кодексу України під час перевірки правильності визначення митної вартості товарів, митне оформлення яких здійснено за митними деклараціями від 09.07.2018 № UA805180/2018/013196 та від 27.12.2018 № UА805180/2018/026058 після їх випуску, прийняте рішення про коригування митної вартості товару як бази оподаткуванням ввізним митом та податком на додану вартість:

- за митною декларацією ІМ40ДЕ № UА805180/2018/013196 в розмірі 261791,07 грн. (еквівалент 9948 доларів США), яка склалася з вартості товару, сплаченого за платіжним дорученням від 19.04.2018 (SW24І419027374) від; 08.06.2018 (SW24І608О72731);

- за митною декларацією ІМ40ДЕ UА805180/2018/026058 в розмірі 210841,35 грн. (еквівалент 7732,25 доларів США), яка склалася з вартості товару, фактично сплаченої за платіжним дорученням від 27.08.2018 (SW24І825045824) та 01.10.2018 (SW24ІА018080939).

Таким чином, в ході перевірки встановлено порушення законодавства України з питань оподаткування платником податку громадянином України ОСОБА_1 :

1) частини 1 та частини 2 статті 51, пункту 2 частини 2 статті 52, частини 21 статті 58, частини 1 статті 257 та статті 368 Митного кодексу України, пункту 36.1, статті 36 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкових зобов`язань зі сплати ввізного мита за митною декларацією від 27.12.2018 № UA805180/2018/026058 на загальну суму 3872,03 грн.;

2) пункту 36,1 статті 36 та пункту 190.1 статті 190 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкового зобов`язання зі сплати податку на додану вартість із ввезених на митну територію Україна товару за митною декларацією від 27.12.2018 № UA805180/2018/026058 на загальну суму 8518,46 грн.

За митною декларацією від 09.07,2018 ІМ40ДЕ № UА805180/2018/013196 декларантом/платником податків надано неправдиві відомості щодо фактурної вартості транспортного засобу, які фактично сплачені та не враховані з повному обсязі при визначенні митної вартості товару. При цьому, податкові зобов`язання не виникають в зв`язку з тим, що митні платежі (ввізне мито, акцизний податок, податок на додану вартість) відповідно до норм законодавства не сплачувались.

Статтею 485 Митного кодексу України передбачено заявления в митній декларації з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру неправдивих відомостей щодо істотних умов зовнішньоекономічного договору (контракту), ваги (з урахуванням допустимих втрат за належних умов зберігання і транспортування) або кількості, країни походження, відправника та/або одержувача товару, неправдивих відомостей, необхідних для визначення коду товару згідно з УКТ ЗЕД та його митної вартості, та/або надання з цією ж метою митному органу документів, що містять такі відомості, або несплата митних платежів у строк, встановлений законом, або інші протиправні дії, спрямовані на ухилення від. сплати митних платежів, а так само використання товарів, стосовно яких надано пільги щодо сплати митних платежів, в інших цілях, ніж ті, у зв`язку з якими було надано такі пільги.

Таким чином, громадянин України ОСОБА_1 вчинив протиправні дії, з метою неправомірного зменшення розміру митних платежів за митною декларацією від 27.12.2018 № UА805180/2018/026058 у сумі 12390,49 грн., шляхом надання документів (інвойс на купівлю товару від 24.08.2018 №22683243), що містили неправдиві відомостей для визначення митної вартості товару (а.с. 6-9).

Згідно ст. 485 МК України передбачена відповідальність, зокрема, за надання з метою неправомірного звільнення від сплати митних платежів чи зменшення їх розміру митному органу документів, що містять неправдиві відомості, необхідні для визначення його митної вартості, про що і була складена відповідна постанова.

Склад вказаного порушення обумовлює наявність в діях декларанта особливої мети, а саме ухилення від сплати податків та зборів, або зменшення їх розміру, що обумовлює обов`язкове подання неправдивих відомостей, необхідних для визначення митної вартості товару, що свідчить про те, шо це правопорушення може бути вчинене тільки з умисною формою вини.

У відповідності до вимог ч. 5 ст. 78 КАС України обставини, встановлені стосовно певної особи рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 10 грудня 2021 року у справі № 480/5941/21, залишеним без зміни постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 05 грудня 2022 року, в задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Сумської митниці Державної митної служби України про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень відмовлено.

Вказаним рішенням судів встановлено, що 27.12.2018р. на підставі митної декларації № UA805180/2018/026058 позивачем було здійснено митне оформлення товару: легковий автомобіль, що був у використанні - 1 шт. Марка SUBARU; модель FORESTER. Ідентифікаційний номер (VІN): НОМЕР_4 . Календарний рік виготовлення: 2014. Модельний рік виготовлення: 2015. Тип двигуна бензиновий. Робочий об`єм циліндрів двигуна: 1998 см3. Номер двигуна: НОМЕР_5 . Митна вартість товару визначена декларантом/уповноваженою особою за основним методом на рівні 6312,25 дол. США (еквівалент 172121,09 грн.) за курсом Національного банку України на дату подачі МД: 1 дол. США =27,267788 грн.) з урахуванням витрат на транспортування.

На підставі наказу Слобожанської митниці Держмитслужби від 21.04.2021 року № 130 митницею проведено документальну невиїзну перевірку дотримання громадянином України ОСОБА_1 (РНКППП НОМЕР_1 ) вимог законодавства України з питань митної справи.

За результатами проведеної документальної невиїзної перевірки 17.05.2021 було складено Акт перевірки дотримання ОСОБА_1 вимог законодавства України з питань митної справи в частині правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при митному оформлені товарів, митне оформлення яких здійснено за митними деклараціями від 09.07.2018 №UА 805180/2018/013196 від 27.12.2018, №UА 805180/2018/026058.

Документальною невиїзною перевіркою, зокрема, встановлено порушення законодавства України з питань оподаткування платником податків громадянином України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ):

1) частини 1 та частини 2 статті 51, пункту 2 частини 2 статті 52, частини 21 статті 58, частини і статті 257 та статті 368 Митного кодексу України, пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкових зобов`язань по сплаті ввізного мита за митною декларацією від 27.12.2018 № UА805180/2018/026058 на загальну суму 3872,03 грн.,

2) пункту 190.1 статті 190, пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України, що призвело до заниження податкових зобов`язань по сплаті податку на додану вартість із ввезених на митну територію України товарів (продукції) за митною декларацією від 27.12.2018 № UА805180/2018/026058 на загальну суму 8518,46 грн.

На підставі зазначеного акту перевірки контролюючим органом були прийняті податкові повідомлення-рішення:

- від 04.06.2021р. № , яким збільшено суму грошового зобов`язання за платежем мито на транспортні засоби, що ввозяться суб`єктами підприємницької діяльності та громадянами на суму 4 840, 04 грн., з яких 3872, 03 грн. податкове зобов`язання, 968,01 грн. штрафні санкції;

- від 04,06.2021р. № , збільшено суму грошового зобов`язання за платежем податок на додану вартість з ввезених на територію України товарів на суму 10 648, 08 грн., з яких 8518, 46 грн. за податкові зобов`язання та 2129, 62 грн. - за штрафні санкції.

Не погоджуючись із зазначеними податковими повідомленнями - рішеннями позивач звернувся до суду з даним позовом.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того , що відповідач як суб`єкт владних повноважень належними та допустимими доказами довів правомірність оскаржуваних рішень, при їх прийнятті діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені чинним законодавством України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позовних вимог , виходячи з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Частиною другою ст. 1 Митного кодексу України визначено, що відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються цим Кодексом, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування.

10.04.2008 Україна шляхом ратифікації Протоколу про вступ України до Світової організації торгівлі (далі - СОТ) приєдналася до Генеральної угоди з тарифів та торгівлі (далі - ГАТТ) чим взяла на себе зобов`язання, серед іншого, дотримуватися положень ГАТТ/СОТ. Згідно з частиною першою статті 8 ГАТТ держави-члени СОТ визнають скорочення до мінімуму обсягу і складності імпортних та експортних формальностей, а також зменшення і спрощення вимог щодо митної документації.

Відповідно до положень Міжнародної конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур (у редакції протоколу від 26.06.1999, до якого Україна приєдналася Законом України від 05.10.2006 № 227-V) основними принципами митного оформлення є мінімізація процедур митного контролю для випуску товарів.

Таким чином, на міжнародному та національному рівні закріплено принцип мінімального та вибіркового митного втручання на етапі пропуску та під час здійснення митного оформлення для скорочення часу на митні формальності з метою сприяння міжнародному товарообігу та суб`єктам зовнішньоекономічної діяльності.

В той же час, відповідно до статті 17 Угоди про застосування статті 7 ГАТТ ніщо не повинно тлумачитись так, що обмежує або ставить під сумнів право митних адміністрацій упевнитися в істинності або точності будь-якої заяви, документа чи декларації, поданої для цілей митного оцінювання. Тому, разом з принципом мінімального втручання на етапі пропуску та митного оформлення в системному та логічному зв`язку для забезпечення повноти нарахування та сплати податків і зборів закріплено право митних органів здійснювати контрольні функції після операцій митного контролю та митного оформлення. Зазначене право митних органів закріплене у стандартному правилі розділу 2 Міжнародної Конвенції про спрощення та гармонізацію митних процедур, зокрема: митна служба має можливість достягнення платежів шляхом здійснення поглибленого аудиту після закінчення операцій митного контролю. Відповідно до пункту 4.14 зазначеної Конвенції у випадках, коли митна служба виявляє, що помилки, допущені в декларації на товари або при нарахуванні мита та податків, призведуть або призвели до стягнення чи призначення суми мита та податків меншої, ніж це встановлено законодавством, вона виправляє помилки та стягує недоплачені суми.

Статтею 336 Митного кодексу України передбачено, що митний контроль здійснюється безпосередньо посадовими особами митних органів шляхом, зокрема, проведення документальних перевірок дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів.

Документальна перевірка - це сукупність заходів, за допомогою яких митні органи переконуються у правильності заповнення митних декларацій, декларацій митної вартості та в достовірності зазначених у них даних, законності ввезення (пересилання) товарів на митну територію України або на територію вільної митної зони, вивезення (пересилання) товарів за межі митної території України або за межі території вільної митної зони, а також своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних та інших платежів, а також пені, контроль за справлянням яких покладено на митні органи.

Частиною третьою статті 345 Митного кодексу України передбачено, що митні органи мають право здійснювати митний контроль шляхом проведення, зокрема, документальних невиїзних перевірок дотримання законодавства України з питань митної справи щодо:

правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів;

обґрунтованості та законності надання (отримання) пільг і звільнення від оподаткування;

правильності класифікації згідно з УКТ ЗЕД товарів, щодо яких проведено митне оформлення;

відповідності фактичного використання переміщених через митний кордон України товарів заявленій меті такого переміщення та/або відповідності фінансових і бухгалтерських документів, звітів, договорів (контрактів), калькуляцій, інших документів підприємства, що перевіряється, інформації, зазначеній у митній декларації, декларації митної вартості, за якими проведено митне оформлення товарів у відповідному митному режимі; законності переміщення товарів через митний кордон України, у тому числі ввезення товарів на територію вільної митної зони або їх вивезення з цієї території.

Результати перевірки оформлюються актом (довідкою) та є підставою для самостійного визначення митним органом суми податкового зобов`язання підприємства щодо сплати митних платежів, застосування заходів, передбачених законами України.

Відповідно до статті 351 Митного кодексу України предметом документальних невиїзних перевірок є дані про своєчасність, достовірність, повноту нарахування та сплати митних платежів при переміщенні товарів через митний кордон України підприємствами, а також при переміщенні товарів через митний кордон України громадянами з поданням митної декларації, передбаченої законодавством України для підприємств.

Документальна невиїзна перевірка проводиться у разі:

1) виявлення ознак, що свідчать про можливе порушення законодавства України з питань митної справи, за результатами аналізу електронних копій митних декларацій, інформації, що стосується товарів, митне оформлення яких завершено, отриманої від суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності та виробників таких товарів, з висновків акредитованих відповідно до законодавства експертів;

2) надходження від уповноважених органів іноземних держав документально підтвердженої інформації про непідтвердження автентичності поданих митному органові документів щодо товарів, митне оформлення яких завершено, недостовірність відомостей, що в них містяться, а також запитів стосовно надання інформації про зовнішньоекономічні операції, які здійснювалися за участю суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності - резидентів України.

Документальна невиїзна перевірка проводиться на підставі наказу митного органу.

Відповідно до частини другої статті 345 Митного кодексу України документальні перевірки дотримання вимог законодавства України з питань митної справи, у тому числі своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів, проводяться митними органами з урахуванням строків давності, визначених статтею 102 Податкового кодексу України.

Відповідно до пункту 102.1 статті 102 Податкового кодексу України контролюючий орган має право самостійно визначити суму грошових зобов`язань платника податків у випадках, визначених цим Кодексом, не пізніше закінчення 1095 дня, що настає за останнім днем граничного строку подання податкової декларації та/або граничного строку сплати грошових зобов`язань, нарахованих контролюючим органом, а якщо така податкова декларація була надана пізніше, - за днем її фактичного подання.

На період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (СОVID-19), зупиняється перебіг строків давності, передбачених статтею 102 Податкового Кодексу України (Закон України від 13.05.2020 No591-ІХ «Про внесення змін до Податкового кодексу України та інших законів України щодо додаткової підтримки платників на період здійснення заходів, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (СОVID-19) в частині абзацу 10 пункту 52-2 підрозділу XX «Перехідні положення» ПКУ

Законом України від 16.10.2020 No466- IX «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо вдосконалення адміністрування податків, усунення технічних та логічних неузгодженостей у податковому законодавстві» пункт.75.1 статті 75 ПКУ доповнено абзацом третім, згідно з яким порядок планування документальних перевірок митних органів, проведення та оформлення їх результатів встановлюються МКУ (Закон набрав чинності 23.05.2020)

Відтак мораторій на проведення документальних перевірок контролюючими органами не розповсюджується на митні органи з 23.05.2020 року.

Строки давності відповідно до підпункту 102.3.2 пункту 102.3 статті 102 ПКУ та абзацу десятого пункту 52-1 підрозділу XX Перехідні положення ПКУ зупиняються на період 18.03.2020 по 22.05.2020.

З наказу від 21.04.2021 року № 130 вбачається, що крім посилань на відповідні норми Митного кодексу України, в наказі вказані і фактичні підстави для проведення перевірки, а саме інформації, наданої листом Сумської обласної прокуратури від 11.02.2021р. № 310146 вих-21, листом ГУ Нацполіції в Сумській обл. від 29.03.2021 № 2714/117/24/6-2021 , в результаті якої був здійснений аналіз відповідних електронних копій митних декларацій та виявлені ознаки, що свідчать про можливе порушення позивачем законодавства України з питань митної справи.

Зі змісту листів Сумської обласної прокуратури від 11.02.2021 №31-146 вих-21 та Головного управління Національної поліції в Сумській області від 29.03.2021 №2714/117/24/6-2021, суд вбачає, що ними, зокрема, надана інформація про транзакції з наданням копій платіжних доручень в іноземній валюті (вихідні через SWIFT), які здійснені громадянами (в тому числі і позивачем) на іноземні рахунки за товар та витрати на транспортування (з прив`язкою до марки та ідентифікаційного номера VIN транспортного засобу) та копії інвойсів (із засвідченням особою, на яку виписаний інвойс) на транспортні засоби та транспортні витрати, за якими фактично сплачувалися (перераховувалися) кошти.

Зокрема, митному органу було надано: платіжне дорученням від 27.08.2018 (SW24I825045824) на суму 5912,25 дол. США на рахунок ПА Buyer Wires Two Westbrook Corporate Center Suite 500 US/Westchester II 60154) та інвойс від 24.08.2018 №22683243 за транспортний засіб (VIN): НОМЕР_7 ; платіжне дорученням від 01.10.2018 (SW24IA01080939) на суму 1820 дол. США на рахунок Cars West LLC 33753, Wild Horse Way US/Yucaipa. CA 9239 та інвойс №42300918 від 30.09.2018.

Оскільки вказані платіжні документи та інвойси позивачем при здійсненні митного оформлення автомобіля митному органу не надавалися, суд доходить висновку про наявність підстав у контролюючого органу для призначення та проведення перевірки відповідно до п.7 ч.1 ст.336, п.1ч.3 ст.345, п.1 ч.2 ст.351 Митного кодексу України.

Отже, наказ від 21.04.2021 року № 130 про проведення перевірки відповідає вимогам пункту 1 частини 2 ст. 351 Митного кодексу України.

Стосовно визначення та контролю митної вартості товарів, колегія суддів виходить з наступного.

Пунктом "а" та пунктом "b" частини 2 статті 7 Генеральної Угоди з тарифів і торгівлі (ГАТТ 1947) передбачено що:

а) оцінка імпортованого товару для митних цілей повинна ґрунтуватися на дійсній вартості імпортованого товару, на який розраховується мито, або подібного товару і не повинна ґрунтуватися на вартості товару національного походження чи на довільній або фіктивній вартості.

b) під "дійсною вартістю" слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується до продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції. У тому ступені, в якому на ціну такого чи подібного товару впливає кількість окремої транзакції. ціна, що розглядається, повинна єдиним способом пов`язуватися або з порівнюваними кількостями, або із кількостями, не менш сприятливими для імпортерів, ніж ті, в яких більший обсяг товарів продається у торгівлі між країнами експорту та імпорту.

Статтею 49 МКУ визначено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Визначення вартості товарів, що переміщуються (пересилаються) громадянами через митний кордон України, для цілей нарахування митних платежів визначено статтею 368 МКУ, частиною 2 цієї статті встановлено, що при визначенні фактурної вартості товарів, які переміщуються у несупроводжуваному багажі та вантажному відправленні, крім вартості самих товарів враховується вартість їх страхування та перевезення (фрахту) до моменту перетинання ними митного кордону України.

Відповідно до пункту 1 та пункту 4 частини 1 статті 50 МКУ, відомості про митну вартість товарів використовуються для нарахування митних платежів та розрахунку податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки.

Згідно частин 1 статті 51 МКУ, митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Частиною 2 статті 51 МКУ визначено, що митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу

Відповідно до пункту 2 частини 2 статті 52 МКУ, декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.

Частиною 2 статті 53 МКУ визначено документи, що подаються для підтвердження заявленої митної вартості товарів, в тому числі, такі як: декларація митної вартості; рахунок - фактура (інвойс); якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування. - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Частиною 10 статті 58 МКУ зазначається, що при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті такі як (не виключно): витрати, понесені покупцем (в тому числі комісійні на брокерська винагорода): витрати на транспортування оцінюваних товарів до порту або іншого місця ввезення на митну територію України: витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України: витрати на страхування цих товарів.

Частиною 21 статті 58 МКУ зазначено, що використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості повинні бути об`єктивними, піддаватися обчисленню та підтверджуватися документально.

Частиною 1 статті 257 МКУ визначено, що декларування здійснюється шляхом заявляння за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення. При застосуванні письмової форми декларування можуть використовуватися як електронні документи, так і документи на паперовому носії.

Згідно пункту 4 частини 5 статті 54 МКУ митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право проводити перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску в порядку, визначеному статтями 345-354 цього Кодексу.

Відповідно до частини 8 статті 264 МКУ з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.

Частиною 1 статті 55 МКУ визначено, що Рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорт), приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною 6 статті 54 МКУ виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.

Відповідно до п.п. 54.3.6 п.54.3, ст. 54 ПКУ у разі, якщо результати митного оформлення, отримані після закінчення процедури митного оформлення та випуску товарів, свідчать про заниження або завищення податкових зобов`язань, визначених платником податків у митних деклараціях, митний орган зобов`язаний самостійно визначити суму грошових зобов`язань.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 279 МКУ базою оподаткування товарів митом, що переміщуються через митний кордон України, на які Законом встановлено адвалорні ставки мита, є митна вартість товарів.

Відповідно ст. 278 МКУ датою виникнення податкових зобов`язань із сплати мита у разі ввезення товарів на митну територію України чи вивезення товарів з митної території України є дата подання митному органу митної декларації для митного оформлення або дата нарахування такого податкового зобов`язання митним органом у випадках, визначених цим Кодексом та законами України.

Згідно п. 190.1. ст. 190 ПКУ базою оподаткування податком на додану вартість для товарів, що ввозяться на митну територію України, є договірна (контрактна) вартість, але не нижче митної вартості цих товарів, визначеної відповідно до розділу III МКУ, з урахуванням мита та акцизного податку, що підлягають сплаті і включаються до ціни товарів.

Відповідно п. 187.8. ст. 187 ПКУ датою виникнення податкових зобов`язань у разі ввезення товарів на митну територію України є дата подання митної декларації для митного оформлення.

Враховуючи наведені вище норми Закону, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції , що не виявлення під час митного оформлення порушень законодавства, не може бути підставою для звільнення платника від сплати податків, якщо такі порушення були виявлені у подальшому.

Частиною 2 статті 293 МКУ, встановлено, що особою, на яку покладається обов`язок із сплати донарахованих митних платежів - податкового зобов`язання, визначеного за результатами документальної перевірки, є відповідний платник податків.

Так , при проведенні перевірки правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митною декларацією від 27.12.2018 №UA805180/2018/026058, встановлено, що до митного оформлення декларантом/уповноваженою особою надавались:

- інвойс на купівлю товару від 24.08.2018 №22683243 на суму 6312,25 дол. США;

- документ права власності на пошкоджений транспортний засіб (sаlvage certifikate of title ) від 17.08.2018 №1053698;

- коносамент від 18.10.2018 №18137902 (контейнер CMAU5434658), доставка з SEATTLE (USA) до порту ODESSA (Україна) (а.с. 75);

- висновок експертного дослідження №19/5946/8337 від 22.12.2018;

- платіжні документи (квитанція про сплату митних платежів від 22.11.2018 №0.0..1, платник: ОСОБА_4 , призначення: за митне оформлення транспортного засобу;

- акт про проведення митного огляду від 21.12.2018 №UA500650/2018/3498.

За митною декларацією № UA805180/2018/026058, митна вартість товару визначена декларантом/уповноваженою особою за основним методом на рівні 6312,25 дол. США (еквівалент 172121,09 грн.) за курсом Національного банку України на дату подачі МД: 1 дол. США =27,267788 грн.) з урахуванням витрат на транспортування.

При цьому, як зазначено в акті перевірки, що при здійсненні аналізу електронних митних декларацій та інформації отриманої за листами Сумської обласної прокуратури від 11.02.2021 №31-146 вих-21 та Головного управління Національної поліції в Сумській області від 29.03.2021 №2714/117/24/6-2021, встановлено, що через АТ КБ "ПриватБанк" позивач здійснив сплату коштів:

- за платіжним дорученням від 27.08.2018 (SW24I825045824) у розмірі 5912,25 дол. США на рахунок ІІА Buyer Wires Two Westbrook Corporate Center Suite 500 US/Westchester II 60154) згідно інвойсу від 24.08.2018 №22683243 за транспортний засіб (VIN): НОМЕР_4 ;

- за платіжним дорученням від 01.10.2018 (SW24IA01080939) у розмірі 1820 дол. США на рахунок Cars West LLC 33753, Wild Horse Way US/Yucaipa. CA 9239 , (крім іншого до даного доручення доданий інвойс №42300918 від 30.09.2018, в якому власноручно підписом позивача підтверджена інформація про сплату коштів із зазначенням всіх складових за доставку автомобіля STL- Odessa, Container CMAU5434658 (логістика 260$, морський фрахт 1200$, комісія 300$, відправка документів 35 $).

Як зазначалося судом вище, дані платіжні документи та інвойси позивачем до митного оформлення не надавалися всупереч вимог частини 2 статті 53 МКУ, якою передбачено подання для підтвердження заявленої митної вартості товарів, в тому числі, таких як: декларація митної вартості; рахунок - фактура (інвойс); якщо рахунок сплачено. - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товар та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; якщо здійснювалося страхування,- страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.

Враховуючи зазначене під час перевірки правильності визначення митної вартості товарів, митне оформлення яких здійснено за МД від 27.12.2018 №UA805180/2018/026058 після їх випуску, прийнято рішення про коригування митної вартості товару як бази оподаткування ввізним митом та податком на додану вартість в розмірі 210841,35 грн. (еквівалент 7732,25 дол. США), яка складається з вартості товару, фактично сплаченої за платіжними дорученнями від 27.08.2018 (SW24I825045824) та від 01.10.2018 (SW24IA01080939), перерахованою за курсом Національного банку України на дату митного оформлення 1 дол. США = 27,267788 грн.)

Таким чином, суд погоджується з висновками митного органу щодо заниження позивачем митної вартості товару, що призвело до порушення частини 1 та частини 2 статті 51, пункту 2 частини 2 статті 52, частини 21 статті 58 частини 1 статті 257 та статті 368 Митного кодексу України, пункту 36.1 статті 36 Податкового кодексу України та заниження податкових зобов`язань по сплаті ввізного мита та ПДВ за митною декларацією від 27.12.2018 №UA805180/2018/026058.

При цьому , позивач стверджує, що митна вартість товару за митною декларацією № UA805180/2018/026058 складалася із вартості самого товару - 5912,25 дол. США та суми за його доставку 400 дол. США, а платіжне доручення від 01.10.2018р. (SW24IA01080939) на суму 1820 дол. США підтверджує оплату агенту із придбання товару Car West LLC за придбання та оформлення документації на товар в Сполучених штатах Америки, в тому числі в складі цієї суми включена вартість доставки 400, 00 дол. США, яку Car West LLC організовував.

Однак, твердження позивача, що іноземна компанія Cars West LLC 33753 виступала агентом для придбання та оформлення документів на товар в Сполучених штатах Америки і отримала винагороду в сумі 1820 дол. США, спростовується інвойсом №42300918 від 30.09.2018, відповідно до якого здійснено оплату згідно платіжного доручення від 01.10.2018р. (SW24IA01080939) та в якому позивачем підтверджена інформація про сплату коштів із зазначенням складових (логістика 260$, морський фрахт 1200$, комісія 300$, відправка документів 35 $).

Також, в матеріалах справи відсутні докази того, що компанія Car West LLC в зазначених відносинах виступала агентом.

Також, при проведенні перевірки правильності визначення бази оподаткування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів за митною декларацією від 09.07.2018 № UA805 180/2018/013196. встановлено, що до митного оформлення декларантом/уповноваженою особою надавались: інвойс на купівлю товару від 18.04.2017 №21938328 на суму 8513 дол.США; документ права власності на пошкоджений транспортний засіб (selvage certifikate of title ) від 06.04.2018 №80961; коносамент від 03.05.2018 №18070181 (контейнер НОМЕР_8 ), доставка з New York (США) до порту ODESSA м. Одеса (Україна), відправка ; акт про проведення митного огляду від 06.07.2018 №UA500650/2018/1811.

За митною декларацією типу "ІМ 40 ДЕ" № UA805180/2018/013196 здійснено митне оформлення товару "Легковий автомобіль, що був у використанні - 1 шт. Марка NISSAN, модель LEAF. Ідентифікаційний номер (VIN): НОМЕР_2 . Календарний рік виготовлення: 2015. Модельний рік виготовлення: 2015. Тип двигуна електричний....." та випущено у вільний обіг. Митна вартість товару визначена декларантом/уповноваженою особою за основним методом на рівні 8513дол. США (еквівалент 224027.68 грн. за курсом Національного банку України на дату подачі МД: 1 дол. США = 26,31595 грн.) При цьому, декларація митної вартості (далі - ДМВ), в порушення вимог частин 5-9 статті 52 МКУ, декларантом не подавалася.

За вказаною митною декларацією відповідні митні платежі (ввізне мито, акцизний податок, податок на додану вартість) не сплачувались відповідно до норм законодавства, про що зазначено в акті.

Доводи позивача про те, що митним органом не враховано суми витрат на доставку Товару, заявлених у митних деклараціях і вказаних в інвойсах, що додавалися до митних декларації, і які були включені до митної вартості товару декларантом, є безпідставними, оскільки позивачем не надано жодного доказу на підтвердження таких заяв.

Навпаки, з митних декларацій вбачається, що платіжних документів, які б підтверджували сплату за перевезення транспортних засобів до порту м. Одеса по одних деклараціях взагалі не подавалися до митного оформлення та в графі 44 МД не зазначалися, а по інших надані платіжні документи не підтверджували оплату перевезення конкретного автомобіля (неможливо визначити яке перевезення і якого автомобіля оплачувалося).

Таким чином, аналізуючи наведені нормативно-правові акти та дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. (а.с. 59-64, 65-68)

Відповідно до ч. 1 ст. 467 МК України якщо справи про порушення митних правил відповідно до ст. 522 цього Кодексу розглядаються органами доходів і зборів, адміністративне стягнення за порушення митних правил може бути накладено не пізніше, ніж через шість місяців з дня вчинення правопорушення, а у разі розгляду органами доходів і зборів справ про триваючі порушення митних правил, у тому числі передбачені статтями 469, 477 - 481, 485 цього Кодексу, - не пізніше, ніж через шість місяців з дня виявлення цих правопорушень.

Згідно ст. 491 МК України підставами для порушення справи про порушення митних правил є:

1) безпосереднє виявлення посадовими особами митного органу порушення митних правил;

2) офіційні письмові повідомлення про вчинення особою порушення митних правил, отримані від правоохоронних органів, а також органів, що проводять заходи офіційного контролю;

3) офіційні письмові повідомлення про вчинення порушення митних правил, отримані від митних та правоохоронних органів іноземних держав, а також від міжнародних організацій.

Під час судового розгляду встановлено, що 12 лютого 2021 року Слобожанською митницею Держмитслужби України отримано лист Сумської обласної прокуратури від 11 лютого 2021 року № 31-146вих20 з інформацією щодо можливих порушень митного законодавства з визначення митної вартості транспортних засобів під час митного оформлення.

Актом Слобожанської митниці Держмитслужби України від 22 червня 2021 року № 22/21/7.14-19/ «Про результати документальної невиїзної перевірки дотримання громадянином України ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) вимог законодавства України з питань митної справи в частині правильності визначення бази оподатування, своєчасності, достовірності, повноти нарахування та сплати митних платежів при митному оформленні товарів, митне оформлення яких здійснено за митними деклараціями від 09.07.2018 № UA805180/2018/013196, від 27.12.2018 № UA805180/2018/026058» встановлено порушення законодавства України з питань оподаткування платником податків громадянином України ОСОБА_1 (а.с. 16-23).

30 серпня 2021 року був складений відносно позивача протокол про порушення митних правил №0099/80500/21 за ст. 485 МК України та особисто він не був присутнім ні на складанні протоколу, ні на винесенні постанови (а.с. 31-33).

Передбачене у статті 485 МК порушення митних правил є триваючим порушенням. Триваючі правопорушення характеризуються тим, що починаються з певної протиправної дії або бездіяльності та здійснюються в подальшому безперервно шляхом невиконання обов`язку. Початковим моментом такого діяння може бути активна дія або бездіяльність, коли винний або не виконує конкретний покладений на нього обов`язок, або виконує його не повністю чи неналежним чином.

Вказана правова позиція викладено у постанові Верховного Суду від 25 січня 2022 року у справі № 757/58377/16-а.

З огляду на надані докази, встановлено, що моментом виявлення відповідачем та фіксацією обставин правопорушення, передбаченого ст. 485 МК України, є акт документальної перевірки вимог законодавства з питань митної справи від 22 червня 2021 року, за наслідками якого 30 серпня 2021 року складено протокол про порушення митних правил №№0099/80500/21.

Враховуючи те, що відповідачем виявлено правопорушення за результатами документальної невиїзної перевірки дотримання позивачем вимог законодавства України з питань митної справи, оформленої актом від 17 травня 2021 року, посилання позивача про його притягнення до адміністративної відповідальності, що відбулося 10 листопада 2021 року, поза встановлених ст. 467 МК України строки не грунтуються на матеріалах справи та вимогах діючого законодавства.

У відповідності до ст. 494 МК України про кожний випадок виявлення порушення митних правил уповноважена посадова особа митного органу, яка виявила таке порушення, невідкладно складає протокол за формою, установленою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Протокол про порушення митних правил повинен містити такі дані:

1) дату і місце його складення;

2) посаду, прізвище, ім`я, по батькові посадової особи, яка склала протокол;

3) необхідні для розгляду справи відомості про особу, яка притягується до відповідальності за порушення митних правил, якщо її встановлено;

4) місце, час вчинення, вид та характер порушення митних правил;

5)посилання на статтю цього Кодексу, що передбачає адміністративну відповідальність за таке порушення;

6) прізвища та адреси свідків, якщо вони є;

7) відомості щодо товарів, у тому числі транспортних засобів особистого користування, транспортних засобів комерційного призначення та документів, вилучених згідно із статтею 511 цього Кодексу;

8) інші необхідні для вирішення справи відомості.

Протокол підписується посадовою особою, яка його склала. Якщо при складенні протоколу була присутня особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, протокол підписується і цією особою, а за наявності свідків - і свідками.

Якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, відмовляється підписати протокол, до протоколу вноситься відповідний запис. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, має право дати пояснення та висловити зауваження щодо змісту протоколу, а також письмово викласти мотиви своєї відмови від підписання протоколу. Власноручно викладені цією особою пояснення додаються до протоколу, про що до протоколу вноситься відповідний запис із зазначенням кількості аркушів, на яких подано такі пояснення.

У разі складення протоколу особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, роз`яснюються її права, передбачені статтею 498 цього Кодексу, та повідомляється про можливість припинення провадження у справі про порушення митних правил шляхом компромісу, про що до протоколу вноситься відмітка, яка підписується цією особою.

У разі потреби в протоколі зазначаються також місце, дата і час розгляду справи про порушення митних правил.

Протокол складається у двох примірниках, один з яких вручається під розписку особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил.

У разі відмови особи, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, одержати примірник протоколу до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою митного органу, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого зазначений примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою (місце проживання або фактичного перебування).

Якщо при складенні протоколу особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не була присутня, до протоколу вноситься відповідний запис, який підписується посадовою особою митного органу, яка склала протокол, та свідками, якщо вони є, після чого один примірник протягом трьох робочих днів надсилається особі, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою (місце проживання або фактичного перебування).

Протокол вважається врученим у тому числі у разі, якщо особа, яка притягується до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, не перебувала за повідомленою нею або наявною в митних органах адресою або місце проживання чи фактичного перебування, повідомлене такою особою, є недостовірним.

З наданих доказів вбачається, що протокол про порушення митних правил №0099/80500/21 було складено 30 серпня 2021 року у відсутності позивача, про що наявне зазначення у протоколі (а.с. 31-33), та у відповідності до вимог ст. 494 МК України, направлений на адресу позивача письмовим повідомленням, яке містить роз`яснення прав, передбачених ст. 498 МК України.

Вказане повідомлення отримане позивачем та він скористався своїми правами та подав на адресу відповідача пояснення в адміністративній справи про притягнення до адміністративної відповідальності, висловивши свою незгоду з протоколом про притягнення до адміністративної відповідальності.

Таким чином під час судового розгляду не встановлено обставин, які б вказували на порушення прав позивача, які б мали наслідком скасування постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності.

Отже, суд приходить до висновку, що відповідач під час прийняття рішення про притягнення позивача до адміністративної відповідальності діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законодавством України, що регулює порядок розгляду справ про порушеннямитних правил.

Відповідно до п.1 ч.3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення.

Керуючись ст. ст. 2, 9, 77, 78, 241-246, 257-262, 286КАС України,

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Сумської митниці Державної митної служби України про визнання протиправною та скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності залишити без задоволення, а постанову винесену в.о. першого заступника начальника Сумської митниці Державної митної служби України Хом`яком Андрієм Васильовичем у справі про порушення митних правил № 0099/80500/21 від 10 листопада 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення митних правил, передбаченого статтею 485 Митного кодексу України, та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу розміром 300 відсотків несплаченої суми митних платежів, що складає суму 37171 грн. 47 коп., без змін.

Рішення може бути оскаржене безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач: Сумська митниця Державної митної служби України, 40020, м. Суми, вул. Ю.Вєтрова, буд. 24, код ЄДРПОУ ВП 44017631.

Суддя А.П.Сидоренко