Справа № 620/3179/22
Суддя: Грибан Інна Олександрівна
Дата ухвалення: 2023-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 620/3179/22 Суддя (судді) першої інстанції: Житняк Л.О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Грибан І.О.

судді: Ключкович В.Ю.

Парінов А.Б.

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 серпня 2023 року про прийняття звіту виконання судового рішення у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про визнання протиправними дії та зобов`язання вчинити певні дії, -

У С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, в якому просив суд:

- визнати протиправними дії відповідача щодо проведення позивачу виплати пенсії з 01.12.2021 після її перерахунку з 01.12.2019 з обмеженням її максимального розміру;

- зобов`язати відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії, перерахованої згідно рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від18.10.2021 у справі №620/9087/21 без обмежень її максимального розміру починаючи з 01.12.2019.

Рішенням Чернігівського окружного адміністративного суду від 21 липня 2022 року

яке набрало законної сили, позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено у повному обсязі.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 01 травня 2023 року, заяву ОСОБА_1 про встановлення судового контролю в адміністративній справі №620/3179/21 задоволено. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області надати суду звіт про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.07.2022 у справі №620/3179/22, у місячний строк з дня набрання чинності цією ухвалою.

16.05.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області надіслано до суду першої інстанції звіт про виконання рішення суду від 21.07.2022.

Не погоджуючись з поданим звітом та позицією відповідача, 31.05.2023 представник позивача надіслав клопотання про накладення штрафу на відповідача в порядку ст.382 КАС України.

Ухвалою суду першої інстанції від 07.06.2023 звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про виконання судового рішення визнано таким, що не підтверджує повне виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.07.2022 у справі №620/3179/22 та встановив Головному управлінню Пенсійного фонду України в Чернігівській області новий строк для подання звіту про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.07.2022 у справі №620/3179/22 - до 07.07.2023.

07.07.2023 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області надіслано до суду першої інстанції звіт про виконання рішення суду від 21.07.2022.

У звіті відповідач зазначав, що позивачу проведено перерахунок пенсії з 01.12.2019 без обмеження її максимальним розміром. Також, надано розрахунки пенсії, яка станом на 01.12.2019 складає 18690,45 грн., станом на 01.11.2020 - 24933,53,45 грн., станом на 01.07.2021 - 24990,33 грн., станом на 01.03.2022 - 28410,15 грн., станом на 01.12.2022 - 28473,75 грн., станом на 01.03.2023 - 28473,75 грн.

Разом з тим, позивач не погоджуючись з поданим звітом та позицією відповідача, звернувся до суду першої інстанції з клопотанням про накладення штрафу в порядку ст.382 КАС України.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 серпня 2023 року прийнято звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.07.2022 у справі №620/3179/22. У задоволенні заяви про накладення на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 серпня 2023 року, позивач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нове судове рішення, яким зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повторно подати звіт про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.07.2022.

На обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що судом першої інстанції неповно з`ясовано обставини справи, а саме, залишено поза увагою, що відповідачем не вжито усіх можливих заходів для виконання судового рішення.

Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 10 жовтня 2023 року відкрито апеляційне провадження та призначено апеляційну скаргу до розгляду у відкритому судовому засіданні на 01 листопада 2023 року.

Відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив, що не перешкоджає її розгляду по суті.

У судове засідання учасники судового процесу не з`явились та явки уповноважених представників до суду не забезпечили. Про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були повідомлені належним чином.

З огляду на зазначене та керуючись приписами ч. 1 ст. 311 та ч. 2 ст. 313 КАС України, суд протокольною ухвалою вирішив подальший розгляд справи здійснювати у порядку письмового провадження.

Переглядаючи справу в межах доводів апеляційної скарги на предмет законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, колегія суддів звертає увагу на наступне.

Суд першої інстанції, приймаючи звіт Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області про виконання рішення суду від 21.07.2022 у справі №620/3179/22, виходив з того, що відповідачем, на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду 21.07.2022 у справі №620/3179/22, проведено перерахунок пенсії позивачу з 01.12.2019 без обмеження її максимальним розміром та визначено різницю в сумі між виплаченою та нарахованою на виконання вказаного рішення суду пенсією у розмірі 228713,03 грн.

Разом з тим, суд першої інстанції враховував, що невиконання судового рішення Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області в частині виплати заборгованості, яка виникла внаслідок перерахунку пенсії при виконанні судового рішення, за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів у боржника, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. Відсутність бюджетного та іншого фінансування та коштів на виплату грошових сум на виконання судового рішення є поважною причиною, яка унеможливлює проведення відповідних виплат.

Надаючи правову оцінку зазначеним обставинам справи, а також наданим додатковим поясненням та запереченням сторін, колегія суддів зазначає наступне.

Згідно ст.ст. 129, 129-1 Конституції України, обов`язковість рішень суду визначена як одна з основних засад судочинства. Суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ст. 13 Закону України від 02.06.2016 № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» та ст. 14 КАС України, судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.

Аналогічна норма закріплена в ст. 370 КАС України, згідно з якою судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.

Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.

Колегія суддів зазначає, що в адміністративному судочинстві обов`язковість виконання судового рішення має особливо важливе значення, оскільки, виходячи із завдань адміністративного судочинства щодо ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень, судовий захист може вважатися ефективним лише за умови своєчасного та належного виконання судового рішення, зазвичай, боржником в якому є держава в особі її компетентних органів, а тому адміністративні суди, які, здійснюючи судовий контроль та застосовуючи інші пов`язані процесуальні засоби, повинні максимально сприяти реалізації конституційної засади обов`язковості судового рішення.

Аналогічні висновки наведені у постановах Верховного Суду від 24 липня 2023 року у справі №420/6671/18 та від 1 травня 2023 року у справі № 520/926/21.

З метою забезпечення виконання судового рішення статтею 382 КАС України передбачено дві форми судового контролю за виконанням судового рішення: 1) зобов`язання суб`єкта владних повноважень подати звіт про виконання рішення суду; 2) накладення на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штрафу в сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Так, згідно з положеннями частин першої-третьої статті 382 КАС України Суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.

За наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Отже, судом можуть бути вжиті заходи реагування у зв`язку із невиконанням судових рішень в адміністративних справах у формі встановлення нового строку для подачі звіту та накладення штрафу на особу, відповідальну за виконання рішення суду. При цьому, для прийняття судом звіту суб`єкта владних повноважень необхідним є встановлення виконання відповідним суб`єктом судового рішення у повному обсязі та у спосіб, визначений таким рішенням.

З матеріалів справи вбачається, що судом першої інстанції в рішенні від 21.07.2022 у справі №620/3179/22 зобов`язано відповідача здійснити перерахунок пенсії ОСОБА_1 з 01.12.2019 без обмеження максимальним розміром на підставі оновленої довідки про розмір грошового забезпечення від13.07.2021 №22/6-3424, виданої Департаментом персоналу Міністерства внутрішніх справ України та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.

При цьому, судом вказано, що сам факт визнання такого обмеження розміру пенсії таким, що не відповідає статті 117 Конституції України свідчить про протиправність застосування аналогічних положень Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» при перерахунку пенсії позивача. Таким чином, посилання на чинність положень Закону №3668-VI, враховуючи те, що вказаний нормативний акт визначає загальні правила щодо заходів реформування пенсійної системи та не спростовує неконституційність частини сьомої статті 43 Закону №2262-XII з 20.12.2016 на підставі Рішення Конституційного Суду України від20.12.2016 №7-рп/2016, є необґрунтованими. З огляду на зазначене, суд вважав, що дії ГУПФУ в Чернігівській області щодо обмеження починаючи з 01.12.2019 максимального розміру пенсії позивача десятикратним розміром прожиткового мінімуму, встановленого для осіб, які втратили працездатність, є протиправними, а тому, позовні вимоги в цій частині необхідно задовольнити.

Отже, вказаним судовим рішенням фактично захищено право позивача на отримання пенсії по Закону №2262-XII без обмеження її максимальним розміром.

Однак, на виконання ухвали Чернігівського окружного адміністративного суду від 01.05.2023, якою встановлено строк для надання підтвердження виконання судового рішення, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Чернігівській області проведено перерахунок пенсії позивача та повторно обмежено його пенсію максимальним розміром, що підтверджується відповідними копіями перерахунків пенсії, яка: станом на 01.11.2020 складає 18690,45 грн, станом на 01.07.2021 - 18690,45 грн, станом на 01.03.2022 - 19340,0 грн, станом на 01.12.2022 - 20930,00 грн.

Крім того, позивачу не виплачено різницю в пенсії за період з 01.12.2019 по 31.11.2021, яка складає 31780,80 грн., про що зазначає сам відповідач.

В той же час, з поданого 07.07.2023 звіту про виконання рішення суду від 21.07.2022 у справі №620/3179/22, вбачається, що позивачу на виконання ухвали суду від07.06.2023 знову проведено перерахунок пенсії з 01.12.2019 без обмеження її максимальним розміром, про що свідчать надані відповідачем розрахунки пенсії, яка: станом на 01.12.2019 складає 18690,45 грн, станом на 01.11.2020 - 24933,53,45 грн, станом на 01.07.2021 - 24990,33 грн, станом на 01.03.2022 - 28410,15 грн, станом на 01.12.2022 - 28473,75 грн, станом на 01.03.2023 - 28473,75 грн.

Отже, в даному випадку на виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду 21.07.2022 у справі №620/3179/22 відповідачем було здійснено перерахунок пенсії з 01.12.2019 без обмеження її максимальним розміром. При цьому, збільшився і розмір заборгованості, який становить 228713,03 грн.

Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем усунуто порушення, які були допущені при виконанні рішення суду від 21.07.2022.

Відповідно до ч.1 ст. 3 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» виконання рішень суду про стягнення коштів, боржником за якими є державний орган, здійснюється центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, в межах відповідних бюджетних призначень шляхом списання коштів з рахунків такого державного органу, а в разі відсутності у зазначеного державного органу відповідних призначень - коштами, передбаченими за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

З 1 квітня 2021 року набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 16 грудня 2020 року № 1279 «Деякі питання організації виплати пенсій та грошової допомоги» (далі - Постанова), якою вносяться зміни до Порядку виплати пенсій та грошової допомоги через поточні рахунки в банках, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 30 серпня 1999 року № 1596 (далі - Порядок).

Пунктом 3 Постанови закріплено, що Пенсійному фонду України до 1 квітня 2021 року провести підготовчі технічні заходи для забезпечення переходу до централізованого фінансування виплати пенсій.

Постановою також внесено зміни до підпункту 4 пункту 4 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23 липня 2014 року № 280, відповідно до якого Пенсійний фонд України відповідно до покладених на нього завдань забезпечує своєчасне та у повному обсязі фінансування виплати пенсій.

Отже, з 1 квітня 2021 року функції з фінансування виплати пенсій покладені на Пенсійний фонд України, а не на його територіальні органи. Тому, відсутність у Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області повноважень щодо виплати пенсії (виплати заборгованості на виконання судового рішення) унеможливлює притягнення до відповідальності шляхом накладення штрафів.

Виділення коштів із державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України.

Верховний Суд неодноразово у свої постановах (зокрема від 07.11.2019 у справі №560/523/19, від 23.04.2020 року у справі № 560/523/19, що невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності таких коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

Отже виплата пенсій здійснюються Головним управлінням Пенсійного фонду України виключно за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління не має.

Крім того слід зазначити, що стаття 113 Конституції України встановлює, що Кабінет Міністрів України є вищим органом у системі органів виконавчої влади та у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, а також указами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України.

Відповідно до статті 3 Закону України «Про Кабінет Міністрів України» діяльність Кабінету Міністрів України ґрунтується на принципах верховенства права та законності.

Приписи статті 117 Конституції України визначають, що Кабінет Міністрів України в межах своєї компетенції видає постанови та розпорядження, які є обов`язковими до виконання.

Механізм погашення заборгованості, що утворилась внаслідок нарахування (перерахунку) пенсійних виплат на виконання судових рішень, за рахунок коштів, передбачених у державному бюджеті Пенсійному фонду України на цю мету, визначався Порядком 649.

Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2020 у справі №640/5248/19 змінено пункт 2 резолютивної частини рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.11.2019 та визнано протиправними та нечинними пункти 1 та 2 постанови №649 «Питання погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду».

Однак, скасування Порядку №649 створило правову невизначеність щодо здійснення виплат, зазначених у пункті 2 постанови КМ України №649.

Водночас, пунктами 20 та 29 частини 1 статті 116 Бюджетного кодексу України визначено, що взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань та здійснення видатків бюджету з перевищенням бюджетних призначень є порушенням бюджетного законодавства.

Пенсійний фонд України є органом виконавчої влади, реалізація нормативних приписів та програм якого здійснюється шляхом фінансування виплат за рахунок чітко визначених прибутковою частиною бюджету Пенсійного фонду джерел і відповідно до конкретних напрямків витратної частини бюджету Пенсійного фонду України.

Статтею 7 Бюджетного кодексу України встановлено, що одним з основних принципів бюджетної системи є принцип цільового використання бюджетних коштів.

Тобто бюджетні кошти використовуються тільки на цілі, визначені бюджетними призначеннями та бюджетними асигнуваннями.

Таким чином нарахована позивачу сума різниці має бути виплачена за рахунок коштів Державного бюджету України та проведення такої виплати не може бути здійснене за рахунок власних коштів Головного управління Пенсійного фонду України в Чернігівській області, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань. При цьому виділення коштів із Державного бюджету на погашення заборгованості з виплати пенсії не залежить від волі окремого керівника територіального органу Пенсійного фонду України.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідачем вжито всіх залежних від нього заходів з метою виконання судового рішення.

При цьому, суд відмічає, що здійснення перерахунку пенсії та нездійснення її виплати не є доказом невиконання судового рішення, оскільки невиконання судового рішення в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин. В той же час, як зазначалося вище, відповідачем вжито всіх можливих заходів для виконання рішення суду.

Отже судом першої інстанції було вірно прийнято звіт про виконання рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 21.07.2022, завершено процедуру судового контролю за виконанням рішення.

Згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .

Однак, згідно з п. 29 Рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 р., статтю 6 п. 1 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи.

Підсумовуючи викладене, за результатами розгляду апеляційної скарги колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції було вірно встановлено фактичні обставини справи, надано належну оцінку дослідженим доказам, правильно застосовано норми процесуального права.

Згідно ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.

Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 242, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Чернігівського окружного адміністративного суду від 24 серпня 2023 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя І.О. Грибан

Судді: В.Ю. Ключкович

А.Б. Парінов

(повний текст постанови складено 01.11.2023р.)