Справа № 160/22035/21
Суддя: Турова Олена Михайлівна
Дата ухвалення: 2023-09-14 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
У Х В А Л А

14 вересня 2023 року Справа №160/22035/21

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді: Турової О.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження у м. Дніпрі заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження в адміністративній справі №160/22035/21 за позовною заявою ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, -

ВСТАНОВИВ:

04.08.2023 року на адресу Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій остання просить суд замінити стягувача ОСОБА_2 у виконавчому провадженні з виконання судового рішення у справі №160/22035/21, яке набрало законної сили 17.02.2022р. на його правонаступника - ОСОБА_1 .

Вказана заява мотивована тим, що заявниця є жінкою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , який був позивачем у справі №160/22035/21 та позовна заява якого до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29.07.2020 року була задоволена частково із зобов`язанням відповідача здійснити перерахунок з 01 грудня 2019 року (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії) основного розміру пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» №33/24-/С-4319 від 20 серпня 2021 року. Водночас, відповідно до ст.61 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 року №2262-ХІІ (далі - Закон №2262-ХІІ) суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Отже, заявниця вважає, що вона, як дружина позивача, яка проживала разом із пенсіонером на день його смерті, має право на одержання сум пенсії, не отриманих пенсіонером, незалежно від того, чи забезпечується заявниця пенсією у разі втрати годувальника. Таким чином, посилаючись на приписи ст.379 КАС України, заявниця просить суд задовольнити її заяву та здійснити заміну сторони виконавчого провадження.

Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 04.09.2023 року прийнято заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження в адміністративній справі №160/22035/21 за позовною заявою ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії, до розгляду, а також призначено цю заяву до розгляду у судовому засіданні на 13.09.2023 року на 11:30год.

Представники сторін у судове засідання 13.09.2023 року не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи.

Заяву ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження у справі №160/22035/21 відповідно до приписів ч.2 ст.379 КАС України розглянуто в порядку письмового провадження.

Перевіривши повноваження особи, якою подано заяву, дослідивши матеріали справи та розглянувши наведені у ній доводи, суд доходить висновку про відсутність підстав для її задоволення, з огляду на таке.

Судом встановлено, що рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 року у справі №160/22035/21 позовну заяву ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії задоволено частково, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області щодо відмови ОСОБА_2 у перерахунку з 01 грудня 2019 року (першого числа, місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії) основного розміру пенсії на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» про розмір грошового забезпечення №33/24-/С-4319 від 20 серпня 2021 року, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок з 01 грудня 2019 року (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії) основного розміру пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» №33/24-/С-4319 від 20 серпня 2021 року, в іншій частині позовних вимог - відмовлено.

Також вказаним рішенням суду стягнуто з Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь ОСОБА_2 судові витрати зі сплати судового збору у сумі 908,00грн.

Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 року у справі №160/22035/21 набрало законної сили 17.02.2022р.

На підставі та на виконання рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 року у справі №160/22035/21 Дніпропетровським окружним адміністративним судом 16.03.2022 року видано позивачеві відповідні виконавчі листи №160/22035/21 зі строком пред`явлення до виконання до "17" лютого 2025р.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть Серії НОМЕР_1 , копія якого міститься в матеріалах справи.

При цьому, доказів пред`явлення ОСОБА_2 вищевказаних виконавчих листів №160/22035/21, виданих Дніпропетровським окружним адміністративним судом 16.03.2022 року, до примусового виконання та відкриття відповідного виконавчого провадження суду не надано, як і не надано інформації щодо стану виконання рішення суду у справі №160/22035/21 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області, в тому числі щодо того, чи здійснено останнім відповідний перерахунок пенсії ОСОБА_2 на підставі цього рішення і чи було виплачено/не виплачено йому за життя доплату до пенсії, вирахувану за наслідками такого перерахунку.

Водночас, як свідчать матеріали справи, заявниця - ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_2 від 20.01.2007 року.

Зважаючи на наведене та посилаючись на приписи ст.61 Закону №2262-ХІІ, ОСОБА_1 звернулася до суду з цією заявою про заміну сторони виконавчого провадження.

Так, згідно з ч.1 ст.379 Кодексу адміністративного судочинства України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою заінтересованої особи суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч.4 ст.379 Кодексу адміністративного судочинства України положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Отже, законодавством передбачена можливість заміни сторони справи виконавчого провадження або у виконавчому листі (до відкриття виконавчого провадження) в порядку правонаступництва.

Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Отже, законодавець передбачив можливість спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії (доплат до пенсії).

Аналогічний висновок викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.06.2019р. у справі №284/252/17.

Водночас, як слідує з рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 17.01.2022 року у справі №160/22035/21, судом було встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебував на обліку в ГУ ПФУ в Дніпропетровській області як пенсіонер Міністерства внутрішніх справ України та отримував пенсію за вислугу років, відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-XII, розмір якої неодноразово перераховувався.

Отже, ОСОБА_2 був пенсіонером з числа військовослужбовців.

При цьому, ч.ч.1-3 ст.61 Закону №2262-ХІІ встановлено, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим Законом та членів їх сімей і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, не включаються до складу спадщини і виплачуються тим членам його сім`ї, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. Проте батьки і дружина (чоловік), а також члени сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, мають право на одержання цих сум і в тому разі, якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника. При зверненні кількох членів сім`ї належна їм сума пенсії ділиться між ними порівну. Зазначені суми виплачуються, якщо звернення за ними надійшло не пізніше 6 місяців після смерті пенсіонера.

З аналізу наведеної норми права слідує, що суми пенсії, що підлягали виплаті пенсіонерові з числа військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за Законом №2262-ХІІ, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, до складу спадщини не включаються.

Згідно з частиною першої статті 91 Закону України від 05.11.1991 №1788-ХІІ "Про пенсійне забезпечення" (далі - Закон №1788-ХІІ) суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Разом з цим, ч.1 ст.61 Закону №2262-ХІІ містить перелік осіб, які можуть претендувати на отримання нарахованої, проте не отриманої за життя пенсії (доплати до пенсії) пенсіонером з числа військовослужбовців, а також умови, за яких такі особи можуть отримати право на виплату цих коштів.

Так, вищевказаними положеннями Закону №2262-ХІІ запроваджено спеціальне правило, в силу якого недоодержані за життя суми пенсії пенсіонера з числа військовослужбовців не включається до складу спадщини і виплачуються: 1) членам сім`ї померлого пенсіонера, які належать до осіб, що забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника; 2) батькам померлого пенсіонера, дружині (чоловіку) померлого пенсіонера та членам сім`ї, які проживали разом із пенсіонером на день його смерті, навіть якщо вони не належать до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника.

При цьому, однією з умов виплати пенсії вказаним вище особам, що не включається до складу спадщини, є те, що пенсія (доплата до пенсії) повинна бути недоодержана за життя померлого пенсіонера, тобто має існувати таке, що набрало законної сили за життя пенсіонера рішення суду про спонукання пенсійного органу до нарахування пенсії і виплаті боргу за пенсією.

Отже, спірні правовідносини допускають правонаступництво за вище наведених умов.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VIII під виконавчим провадженням як завершальною стадією судового провадження і примусового виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) розуміється сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з ч. ч.1, 2 ст.15 Закону №1404-VIII сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ.

Положеннями ч.5 ст.15 цього Закону передбачено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. У разі якщо сторона виконавчого провадження змінила найменування (для юридичної особи) або прізвище, ім`я чи по батькові (для фізичної особи), виконавець, за наявності підтверджуючих документів, змінює своєю постановою назву сторони виконавчого провадження.

У контексті наведених положень Закону №1404-VIII слід зазначити, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження представляє собою процес, який починається з моменту набрання судовим рішенням законної сили і завершується настанням відповідних обставин, передбачених статтею 39 цього Закону.

При цьому, виконавче провадження здійснюється з дотриманням засад верховенства права, за якого кожен з учасників має можливість реалізувати обсяг вимог наданих йому судовим рішенням.

Цей Закон не пов`язує початок реалізації цих прав з ухваленням державним виконавцем рішення про початок примусового виконання рішення на підставі виконавчого документа, а навпаки, прямо передбачає можливість виправлення невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, судом за заявою стягувача (абзац другий частини четвертої статті 4 Закону №1404-VIII).

У рішенні Європейського суду з прав людини "Матківська проти України" від 12.03.2009р. зазначено про те, що судовий розгляд і виконавче провадження - це перша та друга стадії загального провадження, які стосуються тривалості провадження; виконання рішення є другим етапом судового провадження, а також що реалізоване право знаходить свою ефективну реалізацію саме у момент виконання.

Отже, заміна сторони чи третьої особи у відносинах, щодо яких виник спір, (процесуальне правонаступництво) можливе на будь-якій стадії адміністративного процесу, як на стадії розгляду справи так і на стадії виконання судового рішення, яке набрало законної, зокрема, і до видання виконавчого листа, і відбувається виключно за відповідним рішенням суду, а не державного виконавця (що стосується заміни сторони виконавчого провадження), незалежно від того виданий судом виконавчий лист на момент звернення із заявою про правонаступництво та чи пред`явлений він (виконавчий лист) до примусового виконання.

Як свідчать матеріали справи, у даному випадку наявне таке, що набрало законної сили, рішення суду про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області здійснити перерахунок з 01 грудня 2019 року (першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії) основного розміру пенсії ОСОБА_2 на підставі довідки про розмір грошового забезпечення Державної установи «Територіальне медичне об`єднання Міністерства внутрішніх справ України по Дніпропетровській області» №33/24-/С-4319 від 20 серпня 2021 року.

На підставі вказаного рішення суду 16.03.2022 року видано відповідні виконавчі листи.

Разом з тим, матеріали справи не містять жодної інформації стосовно того, чи було виконане Головним управлінням Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області вищевказане рішення суду повністю або частково, чи виплачені ОСОБА_2 за життя пенсійні виплати (повістю або частково) на підставі цього рішення суду.

Відповідно, не можливо й стверджувати, що на теперішній час існують певні суми пенсії, що підлягали виплаті на підставі рішення суду у справі №160/22035/21 ОСОБА_2 , який був пенсіонером з числа військовослужбовців та отримував пенсію за Законом №2262-ХІІ, і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, що надавало б право на їх отримання, зокрема, його дружині, яка проживала разом із ним на день його смерті, навіть якщо остання не належить до осіб, які забезпечуються пенсією у разі втрати годувальника, у розумінні приписів ч.ч.1-3 ст.61 Закону №2262-ХІІ.

Відтак, з урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку, що підстави для заміни правонаступником сторони у виконавчому провадженні наразі відсутні, а тому у задоволенні заяви ОСОБА_1 слід відмовити.

Керуючись статями 243, 248, 256, 295, 379 Кодексу адміністративного судочинства України, суд -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну сторони виконавчого провадження в адміністративній справі №160/22035/21 за позовною заявою ОСОБА_2 до Головного управління Пенсійного фонду України в Дніпропетровській області про визнання протиправною бездіяльності, зобов`язання вчинити певні дії відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили відповідно до статті 256 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржена до Третього апеляційного адміністративного суду в порядку та у строки, встановлені статтею 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя: О.М. Турова