Справа № 380/12963/23
Суддя: Сидор Наталія Теодозіївна
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 жовтня 2023 рокусправа №380/12963/23

Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Сидор Н.Т., розглянувши у м. Львові у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,

в с т а н о в и в :

на розгляд Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області (далі відповідач-1), Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області (далі відповідач-2), у якій позивачка просить суд:

- визнати протиправним рішення №14 від 06.03.2023 Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області у відмові в переведенні позивачки на пенсію по віку відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» та пунктів 10,12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №559-VIII;

- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до стажу державної служби позивачці період на посадах спеціаліста з 02.06.1977 по 16.10.1996 у Радомишельському райфінвідділу Житомирської області та з 06.12.1996 по 01.11.2022 на посадах у Франківському райфінвідділі м. Львова, Франківського райфінуправління фінансів Департаменту фінансових політики, управління фінансів Департаменту фінансової політики Львівської міської ради та перевести позивачку на пенсію по віку відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» та пунктів 10,12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №889-VIII з обчисленням пенсії від заробітної плати відповідно до довідки від 27.02.2023 №03-22/32-1 та №03-22/32-2.

В обґрунтування позовних вимог вказує, що звернулась до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою про перерахунок пенсії-перехід на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу». Однак Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області прийняло рішення про відмову у зв`язку з відсутністю необхідного стажу на державній службі. Позивачка переконана, що час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», зараховується до стажу державної служби, відтак звернулась до суду з цим позовом.

Щодо процесуальних дій, вчинених у зв`язку із розглядом цієї справи, суд зазначає, що ухвалою судді від 12.06.2023 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач-2 подав відзив на позовну заяву, у якому проти задоволення позовних вимог заперечує. Покликається на те, що дія Закону №889-VIIІ не поширюється на посадових осіб місцевого самоврядування. Посади, які обіймала позивачка, належать до посад в органах місцевого самоврядування. Оскільки станом на 01.05.2016 обіймана позивачкою посада не була віднесена до посад державної служби, тобто на момент набрання чинності Законом №889-VIIІ вона не обіймала посади державної служби в державному органі, то права на перехід пенсії по віку відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ не має.

Відповідач-1 проти задоволення позовних вимог заперечує, про що вказує у поданому відзиві на позовну заяву. Стверджує, що на час звернення до органів Пенсійного фонду із заявою про переведення на пенсію державного службовця позивачка державну службу не проходила, наявний лише стаж на посадах в органах місцевого самоврядування, стаж на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної службовців відсутній та на день набрання чинності Законом №889-VIIІ не займала посаду державної служби, відтак відповідачем прийнято рішення про відмову у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону №889-VIIІ та Закону №3723-ХІІ.

Всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги і відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору, суд встановив наступні обставини справи та надав їм правову оцінку.

Позивачка перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України у Львівській області як отримувач пенсії за віком відповідно до ч. 3 ст. 114 Закону України від 09.07.2003 №1058-IV «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (далі Закон №1058-IV).

Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області 06.03.2023 прийняло рішення №14, яким відмовило ОСОБА_1 в перерахунку пенсії у зв`язку з переходом із пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу».

Відмова мотивована тим, що станом на 01.05.2016 обіймана позивачкою посада не віднесена до категорій посад державної служби, тобто на момент набрання чинності Законом №889-VIIІ вона не обіймала посади державної служби в державному органі, а тому права на перехід на пенсію по віку відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ не має.

Вважаючи таке рішення протиправним, позивачка звернулась до суду з цим позовом.

Вирішуючи даний спір, суд застосовує такі норми права та виходить з таких мотивів.

Законом України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» (далі Закон №889-VIII) визначено принципи, правові та організаційні засади забезпечення публічної, професійної, політично неупередженої, ефективної, орієнтованої на громадян державної служби, яка функціонує в інтересах держави і суспільства, а також порядок реалізації громадянами України права рівного доступу до державної служби, що базується на їхніх особистих якостях та досягненнях.

Статтею 90 Закону №889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».

Разом з тим, згідно з пунктом 10 Прикінцевих положень Закону №889-VIII, державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Відповідно до пункту 12 Прикінцевих положень Закону №889-VIII, для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України "Про державну службу" (Відомості Верховної Ради України, 1993 р., № 52, ст. 490 із наступними змінами) у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.

Статтею 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ (далі Закон №3723-ХІІ) передбачено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (1058-15), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (1058-15), у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.

За наведеного правового регулювання, обов`язковою умовою для збереження у особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу, стажу державної служби.

Подібних висновків щодо застосування зазначених норм матеріального права дійшов Верховний Суд у рішенні від 04.04.2018 у зразковій справі №822/524/18, а також у постановах від 01.12.2020 у справі №466/6057/17, від 16.12.2021 у справі №538/804/17, від 22.06.2021 у справі №308/67/17, від 29.09.2022 у справі №234/6967/17 та від 29.11.2022 у справі №431/991/17.

27.02.2023 позивачка звернулась до відповідача-2 із заявою про перерахунок пенсії у зв`язку з переходом із пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу».

Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області 06.03.2023 прийняло рішення №14, яким відмовило ОСОБА_1 в перерахунку пенсії у зв`язку з переходом із пенсії за віком згідно Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» на пенсію за віком згідно Закону України «Про державну службу».

У відзивах на позовну заяву відповідачі покликаються на відсутність у позивачки стажу на посадах державної служби.

Оцінюючи таку позицію відповідачів, суд виходить з такого.

Із записів трудової книжки позивачки, копія якої міститься в матеріалах справи, встановлено наступне:

02.06.1977 призначена на посаду економіста райфінвідділу як молодий спеціаліст після закінчення технікуму;

01.12.1979- призначена на посаду ревізора-інспектора;

11.05.1988 призначена на посаду старшого ревізора-інспектора;

15.12.1989 переіменована посада в економіста І категорії;

31.10.1990 переведена у відділ планування на посаду економіста І категорії;

29.03.1994 - присвоєно 13 ранг державного службовця; прийнята присяга державного службовця;

16.10.1996 звільнено з посади економіста І категорії відділу доходів у зв`язку з переведенням чоловіка для подальшого проходження в місто Львів;

06.12.1996-03.01.2007 Франківський райфінвідділ м. Львова, економіст, головний економіст бюджетного відділу, посад віднесена до VIІ категорії посад в органах місцевого самоврядування, збережено 13 ранг посадової особи місцевого самоврядування;

02.01.2002 прийнята присяга посадової особи самоврядування;

12.03.2003 присвоєно 11 ранг посадової особи органу місцевого самоврядування;

04.01.2007 07.11.2022 головний спеціаліст, провідний спеціаліст відділу фінансування соцзабезпечення і програм соціального захисту населення управління фінансів департаменту фінансової політики Львівської міської ради;

07.11.2022 присвоєно 10 ранг поза межами шостої категорії посад в органах місцевого самоврядування.

07.11.2022 звільнено з посади у зв`язку з досягненням граничного віку перебування на службі в органах місцевого самоврядування.

Отже, посади, які обіймала позивачка за час роботи в органах місцевого самоврядування, відносяться до посад, визначених статтею 14 Закону України від 07.06.2001 №2493-ІІІ «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Відповідно до пункту 2 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 №283 (діяв до набрання чинності Законом України «Про державну службу» №889-VII), робота на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування», а також на інших посадах, не зазначених у цій статті, віднесених Кабінетом Міністрів України до відповідної категорії посад в органах місцевого самоврядування зараховується до стажу державної служби.

Згідно із пунктом 4 цього Порядку, до стажу державної служби зараховуються, зокрема, час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування».

Наведеними положенням спростовуються твердження відповідачів щодо того, що час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування не зараховується до стажу державної служби.

Аналогічна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 11.04.2023 у справі №1.380.2019.003855.

Після набрання чинності Законом №889-VII діяв Порядок обчислення стажу державної служби, затверджений постановою Кабінету Міністрів України 25.03.2016 №229, яким передбачено, що до стажу державної служби зараховується час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України Про службу в органах місцевого самоврядування.

Відтак, період перебування позивачки на посадах в органах місцевого самоврядування як до, так і після набрання чинності Законом №889-VIIІ підлягає зарахуванню до стажу державної служби, що свідчить про наявність підстав для задоволення позовних вимог в цій частині.

В оскаржуваному рішенні відповідач-1 вказує, що станом на 1 травня 2016 року обіймана позивачкою посада не віднесена до категорії посад державної служби, тобто на момент набрання чинності Законом №889-VIIІ вона не обіймала посади державної служби в державному органі, а тому права на перехід на пенсію по віку відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ не має.

З аналізу п.п. 10, 12 Прикінцевих положень Закону №889-VIIІ та ст. 37 Закону №3723-ХІІ висновується, що право на одержання пенсії державних службовців згідно ст. 37 Закону №3723-ХІІ можуть розрахувати такі категорії осіб:

- жінки, які досягли віку 60 років;

- мають страховий стаж 30 років (жінки);

- на день набрання чинності Законом №889-VIII займають посади державної служби та мають не менше 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій державних службовців, визначених ст. 25 Закону №3723-ХІІ або актами Кабінету Міністрів України (п. 10 Прикінцевих положень Закону №889-VIIІ) або

- на день набрання чинності Законом №889-VIII мають не менше як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених ст. 25 Закону №3723-ХІІ або актами Кабінету Міністрів України, незалежно від факту перебування (на день набрання чинності Законом №889-VIII) на державній службі.

Зважаючи на те, що позивачка на день звернення досягла 60-річного віку та має страховий стаж понад 30 років, а також на день набрання чинності №889-VIII мала понад 20 років стажу на посадах державної служби (що вже встановлено судом), то вона має право на призначення їй пенсії на підставі ст. 37 Закону №3723-ХІІ у відповідності до п. 12 Прикінцевих положень Закону №889-VIII.

Отже, рішення відповідача-1 №14 від 06.03.2023 є протиправним.

Зважаючи на висновок про протиправність оскаржуваного рішення, враховуючи способи захисту, передбачені ч. 1 ст. 5 КАС України, з метою належного захисту порушеного права суд доходить висновку про наявність підстав для скасування рішення №14 від 06.03.2023

У позовних вимогах позивачка просить перевести позивачку на пенсію по віку відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» та пунктів 10,12 розділу ХІ Прикінцеві та перехідні положення Закону України «Про державну службу» від 10.12.2015 №559-VIII.

Питання переведення (переходу) з одного виду пенсії на інший та питання призначення пенсії було проаналізовано у постановах Верховного Суду України від 31 березня 2015 року в справі №21-612а14, Верховного Суду від 23 жовтня 2018 року в справі № 317/4184/16-а (2а/317/2/2017), в яких Суд дійшов висновку, що, якщо особа отримувала пенсію на підставі одного закону та виявила бажання перейти на пенсію за іншим законом, це буде нове призначення пенсії. А якщо такий перехід відбувся в рамках одного закону - Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», то це не є призначенням пенсії, а є переведенням на пенсію в рамках одного закону.

Відтак, оскільки позивачка на момент звернення до суду отримувала пенсію, передбачену Законом №1058-IV, і, як зазначається вище, набула право на одержання пенсії державного службовця у відповідності до ст. 37 Закону №3723-ХІІ та п. 10, 12 Закону №889-VIII, то позовна вимога у цій частині підлягає задоволенню у спосіб: зобов`язати відповідача-2 призначити позивачці пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ, п. 10, 12 Закону №889-VIII.

Вирішуючи щодо дати призначення пенсії державного службовця, суд вказує, що відповідно до пунку 4 Порядку призначення пенсій деяким категоріям осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 14.09.2016 №622 (далі Порядок №622) пенсія державним службовцям призначається з дати звернення, але не раніше дати виникнення права.

Оскільки із заявою про перехід на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу» позивачка звернулась 27.02.2023, то пенсія позивачці має бути призначена саме з цієї дати.

Пунктом 2 Порядку № 622 передбачено, що згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 року № 889-VIII «Про державну службу» на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу» мають право особи, які на день набрання чинності Законом України від 10 грудня 2015 р. № 889-VIII «Про державну службу»: мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України; займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону та актами Кабінету Міністрів України.

Відповідно до пункту 5 Порядку №622 форма довідки про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджується правлінням Пенсійного фонду України за погодженням із Мінсоцполітики.

Постановою правління Пенсійного фонду України від 17 січня 2017 року № 1-3 (далі Постанова № 1-3) затверджені форми довідок про заробітну плату для призначення згідно з пунктами 10 і 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10 грудня 2015 року №889-VIII «Про державну службу» пенсії відповідно до статті 37 Закону України від 16 грудня 1993 року № 3723-XII «Про державну службу».

Такими довідками є:

про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавка за вислугу років);

про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (за будь-які 60 календарних місяців роботи підряд перед зверненням за пенсією);

про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби.

До заяви про перерахунок пенсії позивачкою долучено довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавки за вислугу років) за №03-22/32-1 від 27.02.2023 та довідку про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби №03-22-32-2 від 27.02.2023, виданих департаментом фінансової політики Львівської міської ради, які мають бути враховані відповідачем-2 при визначенні розміру пенсії позивачці.

Зважаючи на наведене, суд доходить висновку про задоволення заявленої позивачкою позовної вимоги щодо зобов`язання відповідача-2 призначити позивачці пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону №3723-ХІІ, п. 10, 12 Закону №889-VIII на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавки за вислугу років) за №03-22/32-1 від 27.02.2023 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби №03-22-32-2 від 27.02.2023, виданих Департаментом фінансової політики Львівської міської ради, з часу звернення за перерахунком пенсії, а саме з 27.02.2023, з урахуванням виплачених сум.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України та ч. 2 ст. 2 КАС України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно з вимогами ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача, якщо він заперечує проти адміністративного позову (ч. 2 ст. 77 КАС України).

Таким чином, особливістю адміністративного судочинства є те, що обов`язок доказування в спорі покладається на відповідача орган публічної влади, який повинен надати суду всі матеріали, які свідчать про його правомірні дії.

Відповідно до ст. 90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Оцінивши кожен доказ, який є у справі щодо його належності, допустимості, достовірності та їх достатності і взаємного зв`язку у сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 244 КАС України, під час ухвалення рішення суд вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідачів слід стягнути на користь позивачки сплачений нею судовий збір у розмірі 1073,60 грн.

Керуючись ст. ст. 2, 72-77, 139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд

в и р і ш и в :

позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області, Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії задовольнити повністю.

Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області №14 від 06.03.2023.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області зарахувати до стажу державної служби ОСОБА_1 періоди на посадах спеціаліста з 02.06.1977 по 16.10.1996 у Радомишельському райфінвідділі Житомирської області та з 06.12.1996 по 01.11.2022 на посадах у Франківському райфінвідділі м. Львова, Франківського районного управління фінансів департаменту фінансової політики, Управління фінансів департаменту фінансової політики Львівської міської ради.

Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до ст. 37 Закону України від 16.12.1993 №3723-ХІІ «Про державну службу», п. 10, 12 Закону України від 10.12.2015 №889-VIII «Про державну службу» на підставі довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця (посадовий оклад, надбавка за ранг, надбавки за вислугу років) за №03-22/32-1 від 27.02.2023 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії особі, яка має не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державної служби, і яка на момент виходу на пенсію не займає посади державної служби №03-22-32-2 від 27.02.2023, виданих Департаментом фінансової політики Львівської міської ради, з часу звернення за перерахунком пенсії, а саме з 27.02.2023, з урахуванням виплачених сум.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на користь ОСОБА_1 збір у розмірі 536 (п`ятсот тридцять шість) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивачка ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_1 ).

Відповідач-1 Головне управління Пенсійного фонду України у Волинській області (43026, м. Луцьк, вул. Кравчука, 22В; ).

Відповідач-2 Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області (79016, м. Львів, вул. Митрополита Андрея, 10; ).

СуддяСидор Наталія Теодозіївна