Справа № 280/2580/20
Суддя: Максименко Лілія Яковлівна
Дата ухвалення: 2023-10-23 00:00:00+03
Юрисдикція: administrative

ЗАПОРІЗЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
УХВАЛА

З ПИТАНЬ РОЗГЛЯДУ КЛОПОТАННЯ

23 жовтня 2023 року Справа № 280/2580/20 провадження СН/280/28/23
м. Запоріжжя

Запорізький окружний адміністративний суд у складі

головуючого судді Максименко Л.Я.

за участю секретаря судового засідання П`яниди Б.В.

представника позивача не прибув

представника відповідача Писаревського О.О.

розглянувши у підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження клопотання представника позивача у справі

за позовною заявою Приватного акціонерного товариства Запоріжтрансформатор

до Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків

про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, -

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Запорізького окружного адміністративного суду перебуває справа за позовною заявою Приватного акціонерного товариства Запоріжтрансформатор (далі позивач) до Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків (далі -відповідач), в якій позивач просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення від 22.01.2020 № форми П, № форми В4, № форми Д, № форми Д.

Представником позивача подано до суду 20.09.2023 вх. № 41726 клопотання про передачу справи № 280/2580/20, яка порушена за позовом Приватного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор», на розгляд Господарського суду Запорізької області, в провадженні якого перебуває справа № 908/2828/19 про банкрутство Приватного акціонерного товариства «Запоріжтрансформатор», для розгляду спору по суті в межах цієї справи.

В обґрунтування вказує, що 17.10.2019 господарським судом Запорізької області відкрито провадження у справі № 908/2828/19 про банкрутство ПрАТ «Запоріжтрансформатор», введено процедуру розпорядження майном ПрАТ «Запоріжтрансформатор», введено мораторій на задоволення вимог кредиторів. Посилається на те, що предметом спору у справі № 280/2580/20 є визнання протиправним та скасування податкового повідомлення рішення, а спір за позовом боржника про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення- рішення є майновим за своєю правовою природою, оскільки за наслідком його розгляду в податкового органу може виникнути право на стягнення з боржника певної грошової суми (майнове право), яка в розумінні статті 190 ЦК України є майном боржника. Отже вважає, що вимога особи, щодо якої порушено справу про банкрутство, про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення як майновий спір боржника, підлягає розгляду в межах провадження у справі про банкрутство з визначенням юрисдикційності розгляду такого спору господарському суду.

Представник відповідача подав до суду заперечення проти клопотання вх. №46651 від 20.10.2023, в яких звертає увагу суду на правовий висновок Великої Палати Верховного Суду з аналогічного питання у постанові від 13.04.2023 року по справі №320/12137/20, згідно якого податкове правопорушення у зв`язку з простроченням податковим органом відшкодування платнику податку бюджетної заборгованості з ПДВ напряму не пов`язане зі справою про банкрутство. Фактично спірні правовідносини у справі, що розглядається, виникли у межах публічно-правового спору у сфері бюджетного відшкодування ПДВ, тобто заборгованості держави щодо відшкодування платнику переплати з ПДВ, переведеного в площину процедурного врегулювання, встановлену законодавством. Тому автоматичне віднесення до господарської юрисдикції таких спорів не узгоджується з принципом правової визначеності. Тому, відповідач вважає, що клопотання позивача про передачу справи з Запорізького окружного адміністративного суду до Господарського суду Запорізької області не відповідає вимогам КАСУ та ГПКУ, а також суперечить правовій позиції сформованій Великою Палатою Верховного Суду викладеній в постанові від 13.04.2023 року по справі №320/12137/20, та просить відмовити у її задоволенні.

У судовому засіданні 23.10.2023 представник відповідача заперечив проти задоволення клопотання.

У судовому засіданні 23.10.2023 оголошено вступну та резолютивну частини ухвали.

Згідно ч. 3 ст. 243 КАС України, складання повного тексту ухвали, залежно від складності справи, може бути відкладено на строк не більш як п`ять днів з дня оголошення вступної та резолютивної частин ухвали.

Суд, заслухавши думку учасників процесу, вивчивши письмові матеріали справи, зазначає наступне.

Так, у розглядуваній заяві представник позивача, посилаючись на те, що на даний спір поширюється юрисдикція господарського суду, просить передати справу за підсудністю.

Однак, суд зауважує, що положеннями КАС України визначені інші процесуальні наслідки у випадку якщо спір не належить розглядати за правилами адміністративного судочинства а саме, нормами ст. 238 КАС України передбачено, що суд закриває провадження у справі.

Суд нагорлошує, що нормами КАС України не передбчено процесуальної можливості передачі справи за підсудністю, якщо вона не може бути розглянута в поряоку адміністративного судочинства.

Водночас, аналізуючи доводи заявника щодо юрисдикції даного спору, суд зазначає, що відповідно до ч. 1ст. 125 Конституції України судоустрій в Україні будується, зокрема, за принципом спеціалізації і визначається законом. Метою запровадження цього засадничого принципу є більш глибокий і фаховий розгляд найбільш складних справ суддями, що мають відповідний досвід. Спеціалізація є основним критерієм розподілу юрисдикцій і, власне, причиною створення судів різних юрисдикцій.

Головним критерієм розмежування адміністративної та господарської судових юрисдикцій є предмет спору та зміст спірних правовідносин. При вирішенні питання про розмежування компетенції судів щодо розгляду адміністративних і господарських справ недостатньо застосування виключно формального критерію визначення суб`єктного складу спірних правовідносин. Визначальною ознакою для правильного вирішення спору є характер правовідносин, з яких виник спір. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Публічно-правовим вважається, зокрема, спір, у якому сторони правовідносин виступають одна щодо іншої не як рівноправні та в якому одна зі сторін виконує публічно-владні управлінські функції й може вказувати або забороняти іншому учаснику правовідносин відповідну поведінку, давати дозвіл на передбачену законом діяльність тощо. Необхідною ознакою суб`єкта владних повноважень є здійснення ним публічно-владних управлінських функцій. Ці функції суб`єкт має виконувати саме в тих правовідносинах, у яких виник спір. Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин. Тобто якщо спір виник у сфері публічно-правових відносин, це виключає розгляд справи в порядку господарського судочинства.

До компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження. Водночас ГПК України визначає юрисдикцію та повноваження господарських судів, встановлює порядок здійснення судочинства у господарських судах.

Відповідно до п.8 ч.1ст.20 ГПК України до справ, що належать до юрисдикції господарських судів, входять справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, зокрема, справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до ПК України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених ПК України.

Суд зазначає, що відповідно до Кодексу України з питань банкрутства, банкрутством як різновидом процедур, що здійснюються в межах спеціалізації господарського судочинства, є судова процедура, яка регламентує правовідносини, що виникають внаслідок нездатності боржника відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані судом вимоги кредиторів через процедури санації чи ліквідації, які визначені КУзПБ, введеним у дію з 21.10.2019. Пунктом 4 Прикінцевих та перехідних положень КУзПБ установлено, що з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Слід зазначити, що до критеріїв визначення, чи підлягає розгляду у межах справи про банкрутство спір, стороною в якому є боржник, відносяться також такі умови, за яких вирішення спору: стосується питання щодо формування активів боржника (майно, майнові права); впливає на суб`єктний склад сторін та учасників у справі про банкрутство, їхні права, інтереси та (або) обов`язки. У свою чергу, визначення контролюючим органом у податковому повідомленні-рішенні грошового зобов`язання з податку на прибуток приватних підприємств напряму не пов`язане зі справою про банкрутство. Фактично спірні правовідносини у справі, що розглядається, виникли у межах публічно-правового спору у сфері податкових правовідносин, за результатами здійснення податковим органом владних управлінських функцій - податкового контролю. Тому автоматичне віднесення до господарської юрисдикції таких спорів не узгоджується з принципом правової визначеності.

Отже, вимоги платника податку (в тому числі й після відкриття провадження у справі про банкрутство) про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення за характером і змістом відносин пов`язані саме з виконанням позивачем обов`язку зі сплати податку та реалізацією відповідачем владних управлінських функцій, що унормовано приписами ПК України. Такі позовні вимоги стосуються насамперед перевірки правомірності рішення суб`єкта владних повноважень. Наведене свідчить про публічно-правовий характер такого спору, а тому цей спір підлягає розгляду саме за правилами адміністративного судочинства.

Така позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.04.2023 у справі № 320/12137/20 (провадження № 11-54апп22), в якій суд відступив від раніше сформованого висновку в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі № 905/2030/19, в постановах Верховного Суду від 05.07.2023 у справі № 580/17420/23, від 27.07.2023 у справі № 640/36524/21.

Тож, приймаючи до уваги вищевказані обставини, суд приходить до висновку, що відсутні підстави для задоволення заяви Приватного акціонерного товариства Запоріжтрансформатор про передачу справи на розгляд Господарського суду Запорізької області.

Керуючись ст. ст. 2, 77, 241, 248, Кодексу адміністративного судочинства України,

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання представника позивача про передачу справи за позовною заявою Приватного акціонерного товариства Запоріжтрансформатор до Східного міжрегіонального управління Державної податкової служби по роботі з великими платниками податків про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень на розгляд Господарського суду Запорізької областів проваджені якого перебуває справа №908/2828/19 про банкрутство Приватного акціонерного товариства Запоріжтрансформатор для розгляду спору в межах цієї справи, - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту підписання та окремому оскарженню не підлягає. Заперечення на ухвалу можуть бути викладені в апеляційній скарзі на рішення суду.

Ухвалу у повному обсязі складено та підписано 01.11.2023

Суддя Л.Я. Максименко