Справа № 640/15161/22
Суддя: Парінов Андрій Борисович
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року м. Київ

Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:

головуючого судді Парінова А.Б.,

суддів: Беспалова О.О.,

Сорочка Є.О.

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" на рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2023 р. у справі за адміністративним позовом Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови, -

В С Т А Н О В И В:

Фонд гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" звернулось до Окружного адміністративного суду міста Києва із позовом до Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про визнання протиправною та скасування постанови про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн від 02.08.2022 ВП № НОМЕР_3.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив про безпідставність застосування виконавцем за виконавчим провадження № НОМЕР_3 штрафу у сумі 5100,00 грн за не виконання рішення Дарницького районного суду м. Києва від 06.07.2021 у справі № 753/20114/20, яким було зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Фінансова ініціатива» Караченцева Артема Юрійовича вчинити дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів банківського вкладу від 07 жовтня 2014 року №67-в-17/1478; 08 січня 2015 року №67-в-17/1397; 10 березня 2015 року №67-в-17/1401; 10 березня 2015 року №67-в-17/1402; 10 березня 2015 року №67-в-17/1403; 10 березня 2015 року №67-в-17/1404; 18 березня 2015 року №67-в-17/1416; 18 березня 2015 року додаткову угоду №1 до договору №67-в-17/1416; 14 березня 2015 року №67-в-17/1448; 03 червня 2015 року №67-в-17/1397; 10 червня 2015 року додаткову угоду №1 до договору №67-в-17/1397; 03 червня 2015 року №67-в-17/1398, укладені між ОСОБА_1 та ПАТ Комерційний Банк «Фінансова ініціатива», на підставі ч. 1 ст. 48 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ч. 3 п. 9 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Отримавши спірну постанову 31.08.2022 про накладення штрафу за невиконання рішення суду без поважних причин при примусовому виконанні виконавчого листа №753/20114/20, позивач вважає дії державного виконавця по її винесенню протиправними, порушують права Боржника, положення ст. 63 Закон України «Про виконавче провадження», оскільки у останнього обули об`єктивні причини невиконання вказаного виконавчого листа, а саме, рішенням від 20.09.2021 Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб №960 було затверджено ліквідний баланс та звіт про виконання ліквідаційної процедури ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та рішенням від 17.02.2022 № 119 «Про деякі питання ліквідації ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» відкликано повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива», делеговані Караченцеву А.Ю. рішенням виконавчої дирекції Фонду від 22 квітня 2021 року № 399 «Про деякі питання здійснення ліквідації ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива». Відповідно, останнім рішенням № 119 було вирішено, що визначені Законом повноваження під час здійснення ліквідації ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» має здійснювати Фонд безпосередньо. Застосовуючи положення ч. 3 ст. 52 та ст. 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» позивач вказує, що з моменту затвердження ліквідаційного балансу ліквідаційна процедура банку вважається завершеною, вимоги кредиторів до банку, що були незадоволені в результаті ліквідаційної процедури та продажу майна (активів) банку на дату складання ліквідаційного балансу, вважаються погашеними. Відтак, Фонд закрив накопичувальний рахунок банку про що зроблено офіційне оголошення на сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб. Позивач наголосив, що судовим рішенням у справі № 753/20114/2 не було чітко вказано які саме дії зобов`язаний вчинити Уповноважена особа на ліквідацію ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» для застосування наслідків нікчемності до договорів банківського вкладу. Позивач вважає, що виконавець мав встановити відсутність поважних причин невиконання судового рішення для подальшого застосування до Боржника стягнення у вигляді штрафу, та виконавець в порушення ст.ст. 18, 28, 63 Закону України «Про виконавче провадження» виніс 02.08.2022 спірну постанову.

Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2023 року відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись з прийнятим судовим рішенням позивачем (надалі - апелянт) подано апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, неповне з`ясування всіх обставин справи та невідповідність висновків суду обставинам справи, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт вказує на те, що поважність причин невиконання судового рішення полягає у тому, що до відкриття виконавчого провадження рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.09.2021 №960 було затверджено ліквідний баланс та звіт про виконання ліквідаційної процедури ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» та рішенням від 17.02.2022 № 119 «Про деякі питання ліквідації ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» відкликано повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива», делеговані Караченцеву А.Ю. рішенням виконавчої дирекції Фонду від 22 квітня 2021 року №399 «Про деякі питання здійснення ліквідації ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива». Апелянт стверджує, що не отримував постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_3, відповідно останній був позбавлений можливості повідомити державного виконавця про те, що ліквідаційна процедура банку завершена, що унеможливлює виконання судового рішення. Крім того, апелянт вказує, що судом першої інстанції при прийнятті рішення не було враховано, що постановою Київського апеляційного суду від 28.02.2023 у справі № 753/20114/20 скасовано заочне рішення Дарницького районного суду м. Києва та ухвалено нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог.

Сторони у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце апеляційного розгляду справи були належним чином повідомлені, про причини неявки суду не повідомили.

За таких обставин колегія суддів, керуючись п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Відповідно до положень ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, колегія суддів виходить з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, що заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 06.07.2021 у справі № 753/20114/20 позов ОСОБА_1 задоволено: визнано договори банківського вкладу від: 07 жовтня 2014 року №67-в-17/1478; 08 січня 2015 року №67-в-17/1397; 10 березня 2015 року №67-в-17/1401; 10 березня 2015 року №67-в-17/1402; 10 березня 2015 року №67-в-17/1403; 10 березня 2015 року №67-в-17/1404; 18 березня 2015 року №67-в-17/1416; 18 березня 2015 року додаткову угоду №1 до договору №67-в-17/1416; 14 березня 2015 року №67-в-17/1448; 03 червня 2015 року №67-в-17/1397; 10 червня 2015 року додаткову угоду №1 до договору №67-в-17/1397; 03 червня 2015 року №67-в-17/1398, укладені між ОСОБА_1 та ПАТ «Комерційний Банк «Фінансова ініціатива» нікчемними з застосуванням наслідків нікчемності; зобов`язано Уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Фінансова ініціатива» Караченцева А.Ю. вчинити дії щодо застосування наслідків нікчемності до договорів банківського вкладу від: 07 жовтня 2014 року №67-в-17/1478; 08 січня 2015 року №67-в-17/1397; 10 березня 2015 року №67-в-17/1401; 10 березня 2015 року №67-в-17/1402; 10 березня 2015 року №67-в-17/1403; 10 березня 2015 року №67-в-17/1404; 18 березня 2015 року №67-в-17/1416; 18 березня 2015 року додаткову угоду №1 до договору №67-в-17/1416; 14 березня 2015 року №67-в-17/1448; 03 червня 2015 року №67-в-17/1397; 10 червня 2015 року додаткову угоду №1 до договору №67-в-17/1397; 03 червня 2015 року №67-в-17/1398, укладені між ОСОБА_1 та ПАТ «Комерційний Банк «Фінансова ініціатива» на підставі ч.1 ст.48 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ч.3 п.9 ст.38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Рішення суду набрало законної сили 06.08.2021.

06.10.2021 Дарницьким районним судом м. Києва було видано виконавчий лист з примусового виконання заочного рішення від 06.07.2021 про зобов`язання Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Фінансова Ініціатива» Караченцева А.Ю. вчинити дії щодо застосування наслідків нікчемності до договорів банківського вкладу.

01.02.2022 державним виконавцем Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Лісовенко Володимиром Антоновичем, розглянуто заяву про примусове виконання виконавчого документа про примусове виконання виконавчого листа № 753/20114/20, виданого 06.10.2021, та керуючись ст.ст. 3, 4, 24, 25, 26, 27 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № НОМЕР_3.

За вказаною постановою від 01.02.2022 у ВП № НОМЕР_3 боржник має вчинити дії, а саме: дії щодо застосування наслідків нікчемності до договорів банківського вкладу від: 07 жовтня 2014 року №67-в-17/1478; 08 січня 2015 року №67-в-17/1397; 10 березня 2015 року №67-в-17/1401; 10 березня 2015 року №67-в-17/1402; 10 березня 2015 року №67-в-17/1403; 10 березня 2015 року №67-в-17/1404; 18 березня 2015 року №67-в-17/1416; 18 березня 2015 року додаткову угоду №1 до договору №67-в-17/1416; 14 березня 2015 року №67-в-17/1448; 03 червня 2015 року №67-в-17/1397; 10 червня 2015 року додаткову угоду №1 до договору №67-в-17/1397; 03 червня 2015 року №67-в-17/1398, укладені між ОСОБА_1 та ПАТ «Комерційний Банк «Фінансова ініціатива» на підставі ч. 1 ст. 48 Закону України «Про банки і банківську діяльність», ч. 3 п. 9 ст. 38 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

В п. 2 постанови державного виконавця вказано, що боржнику необхідно виконати рішення суду протягом 10 робочих днів.

25.05.2022 державним виконавцем виставлено вимогу № НОМЕР_3/19 до ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива» Караченцева А.Ю. з метою неупередженого, своєчасного і в повному обсязі виконання рішення суду вчинити дії за виконавчим листом.

В п. 2 вимоги державний виконавець зазначив, що у разі неможливості вчинення дії щодо застосування наслідків нікчемності договорів банківського вкладу надати пояснення протягом 10 днів, з дня отримання вимоги, на адресу Відділу.

02.08.2022 державним виконавцем прийнято постанову за ВП НОМЕР_1 відповідно до ст.ст. 63, 75 Закону України «Про виконавче провадження» про застосування до боржника штрафу у розмірі 5100,00 грн за не виконання виконавчого документу у встановлений законом строк та не надання роз`яснень щодо невиконання.

Не погодившись з постановою державного виконавця, позивач звернувся до суду з даним позовом.

Приймаючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції зазначив, що позивач не обґрунтував та не надав належних та достатніх доказів щодо наявності обставин протиправності спірної постанови від 02.08.2022 про застосування штрафу за виконавчим провадженням № НОМЕР_2.

Переглядаючи справу за наявними у ній доказами, перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про таке.

В силу вимог ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За визначенням ст. 1 Закону України від 02.06.2016 № 1404-VIII «Про виконавче провадження» (далі - Закон № 1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 1404-VIII встановлено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України.

Згідно зі ст. 10 Закону № 1404-VIII Заходами примусового виконання рішень є:

1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами;

2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника;

3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні;

4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем;

5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 Закону № 1404-VIII виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з ч. 4 ст. 18 Закону № 1404-VIII вимоги виконавця щодо виконання рішень є обов`язковими на всій території України. Невиконання законних вимог виконавця тягне за собою відповідальність, передбачену законом.

Частиною 4 ст. 19 Закону № 1404-VIII установлено, що сторони зобов`язані невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавцю про повне чи часткове самостійне виконання рішення боржником, а також про виникнення обставин, що обумовлюють обов`язкове зупинення вчинення виконавчих дій, про встановлення відстрочки або розстрочки виконання, зміну способу і порядку виконання рішення, зміну місця проживання чи перебування (у тому числі зміну їх реєстрації) або місцезнаходження, а боржник - фізична особа - також про зміну місця роботи.

Згідно з п. 1, 5 ч. 5 ст. 19 Закону № 1404-VIII боржник зобов`язаний: утримуватися від вчинення дій, що унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надавати пояснення за фактами невиконання рішень або законних вимог виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження.

Відповідно до ч. 8 ст. 19 Закону № 1404-VIII особи, які беруть участь у виконавчому провадженні, зобов`язані сумлінно користуватися усіма наданими їм правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 26 Закону № 1404-VIII передбачено, що виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Згідно зі ч. 5 ст. 26 Закону № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

За змістом ч. 1 ст. 28 Закону № 1404-VIII копії постанов виконавця та інші документи виконавчого провадження (далі - документи виконавчого провадження) доводяться виконавцем до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження, надсилаються адресатам простим поштовим відправленням або доставляються кур`єром, крім постанов про відкриття виконавчого провадження, про повернення виконавчого документа стягувачу, повідомлення стягувачу про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, постанов, передбачених пунктами 1-4 частини дев`ятої статті 71 цього Закону, які надсилаються рекомендованим поштовим відправленням. Боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Документи виконавчого провадження надсилаються стягувачу та боржнику за їхніми адресами, зазначеними у виконавчому документі. У разі зміни стороною місця проживання чи перебування або місцезнаходження документи виконавчого провадження надсилаються за адресою, зазначеною у відповідній заяві сторони виконавчого провадження.

Документи виконавчого провадження доводяться до відома або надсилаються адресатам не пізніше наступного робочого дня з дня їх винесення.

З системного аналізу наведених норм вбачається, що обов`язку сторони виконавчого провадження повідомити державного виконавця про існування обставин, визначених ч. 4, п. 5 ч. 5 ст. 19 Закону № 1404-VIII, передує обов`язок державного виконавця належним чином повідомити боржника про початок примусового виконання рішення.

Колегія суддів звертає увагу, що матеріали справи не містять доказів дотримання відповідачем обов`язку щодо направлення позивачеві постанови про відкриття виконавчого провадження від 01.02.2022 у строк, встановлений ст. 28 Закону № 1404-VIII.

Поряд з цим, з матеріалів справи вбачається, що 31.08.2022 на адресу Фонду гарантування вкладів надійшли постанови державного виконавця Печерського відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про відкриття виконавчого провадження від 01.02.2022 ВП № НОМЕР_3; про накладення штрафу від 02.08.2022 ВП № НОМЕР_3 та вимога виконавця від 25.05.2022 № НОМЕР_3/19, що підтверджується відбитками штампів про реєстрацію вхідної кореспонденції Фондом.

Так, ч. 6 ст. 26 Закону № 1404-VIII передбачено, що за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

Зважаючи на встановлені обставини та в контексті викладених норм, колегія суддів констатує, що внаслідок несвоєчасного повідомлення боржника про початок примусового виконання рішення позивач був позбавлений можливості у строки, визначені Законом № 1404-VIII, повідомити державного виконавця про існування обставин, які ускладнюють та/або унеможливлюють виконання заочного рішення Дарницького районного суду міста Києва від 06.07.2021 у справі № 753/20114/20.

Згідно з ч. 1 ст. 63 Закону № 1404-VIII за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність (ч. 2 ст. 63 Закону № 1404-VIII).

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Закону № 1404-VIII виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

Частиною 1 ст. 75 Закону № 1404-VIII передбачено, що у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

Таким чином, невиконання боржником рішення суду лише без поважних на те причин, тягне за собою певні наслідки, встановлені нормами Закону № 1404-VІІІ. Тобто на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу має бути встановленим факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

Поважними, в розумінні наведених норм Закону № 1404-VІІІ, можуть вважатися об`єктивні причини, які унеможливили або значно ускладнили виконання рішення боржником та які не залежали від його власного волевиявлення.

Вказана позиція суду узгоджується з висновками Верховного Суду викладені у постанові від 07.11.2019 по справі № 420/70/19.

З офіційного сайту Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вбачається, що рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 20.09.2021 № 960 було затверджено ліквідний баланс та звіт про виконання ліквідаційної процедури ПАТ «КБ «Фінансова ініціатива».

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 17.02.2022 № 119 «Про деякі питання ліквідації ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» відкликано повноваження ліквідатора ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива», делеговані Караченцеву А.Ю. рішенням виконавчої дирекції Фонду від 22.04.2021 № 399 «Про деякі питання здійснення ліквідації ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива»; визначені Законом повноваження під час здійснення ліквідації ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» має здійснювати Фонд безпосередньо.

За змістом чч. 1-5 ст. 53 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» за результатами проведення ліквідації банку Фонд складає ліквідаційний баланс та звіт, що затверджуються виконавчою дирекцією Фонду.

Звіт складається відповідно до нормативно-правових актів Фонду і має містити, зокрема, відомості про реалізацію майна банку та задоволення вимог кредиторів та/або вичерпання можливостей здійснення заходів, спрямованих на задоволення вимог кредиторів.

Ліквідаційна процедура банку вважається завершеною з моменту затвердження ліквідаційного балансу, а банк ліквідованим - з моменту внесення запису про припинення банку до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У день внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань Фонд надсилає Національному банку України звіт про виконання ліквідаційної процедури та ліквідаційний баланс.

Не пізніше наступного робочого дня після затвердження ліквідаційного балансу банку та/або внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про припинення банку Фонд оприлюднює на офіційному веб-сайті Фонду інформацію про завершення ліквідаційної процедури банку та затвердження ліквідаційного балансу банку та/або припинення банку як юридичної особи.

Згідно з ч. 1 ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вимоги до банку, не задоволені в результаті ліквідаційної процедури та продажу майна (активів) банку на дату складення ліквідаційного балансу, вважаються погашеними.

Таким чином, ліквідаційна процедура банку вважається завершеною з моменту затвердження ліквідаційного балансу, відповідно, вимоги до банку, не задоволені в результаті ліквідаційної процедури та продажу майна (активів) банку на дату складення ліквідаційного балансу, вважаються погашеними.

З офіційного сайту Фонду гарантування вкладів фізичних осіб вбачається, що 22.09.2021 Фондом було опубліковано оголошення, у якому повідомлено про те, що 20.09.2021 рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 960 затверджено ліквідаційний баланс та звіт про виконання ліквідаційної процедури (…) У зв`язку із затвердженням ліквідаційного балансу банку та ухвалення остаточного звіту про виконання ліквідаційної процедури Фонд гарантування закрив накопичувальний рахунок ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива».

Таким чином, на момент відкриття державним виконавцем виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа Дарницького районного суду м. Києва від 06.10.2021 № 753/20114/20 ліквідаційна процедура ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» була завершена.

В контексті викладених норм законів України «Про виконавче провадження», «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб», колегія суддів дійшла висновку, що завершення ліквідаційної процедури ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива» є об`єктивною причиною, яка унеможливлює чи ускладнюють виконання рішення.

Зважаючи на те, що у встановлені строки державний виконавець не повідомив позивача про відкриття виконавчого провадження ВП № НОМЕР_3, а також враховуючи те, що постанова про відкриття виконавчого провадження від 01.02.2022 ВП № НОМЕР_3 прийнята державним виконавцем після затвердження Фондом гарантування вкладів фізичних осіб ліквідаційного балансу та звіту про виконання ліквідаційної процедури ПАТ «КБ «Фінансова Ініціатива», колегія суддів дійшла висновку про невідповідність оскаржуваної постанови про накладення штрафу від 02.08.2022 ВП № НОМЕР_3 критеріям правомірності рішення, визначеними ч. 2 ст. 2 КАС України.

Оцінивши докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, та враховуючи всі наведені обставини, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції дійшов до неправильного висновку щодо відмови у задоволенні позовних вимог.

Судовою колегією враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.

Відповідно до ч. 5 ст. 242 Кодексу адміністративного судочинства України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною 1 ст. 242 КАС України встановлено, що рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.

Приписи п. 1 ч. 1 ст. 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи.

З аналізу матеріалів справи та норм права, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню повністю, оскільки прийнято з порушенням норм матеріального права, з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог

Керуючись ст. ст. 242, 311, 313, 315-316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб з питань безпосереднього виведення Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "ФІНАНСОВА ІНІЦІАТИВА" - задовольнити.

Рішення Київського окружного адміністративного суду від 24 квітня 2023 року ухвалити нове судове рішення, яким нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 02.08.2022 ВП № НОМЕР_3 про накладення штрафу у розмірі 5100,00 грн.

Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду в порядку і строки, визначені статтями 328, 329 КАС України.

Головуючий суддя А.Б. Парінов

Судді О.О. Беспалов

Є.О. Сорочко

Повний текст постанови складено 01.11.2023.