Справа № 420/5575/19
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2023-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/5575/19
Головуючий в 1 інстанції: Бжассо Н.В.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,

при секретарі Альонішко С.І.

розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Одеського державного університету внутрішніх справ на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом Міністерства внутрішніх справ України в особі Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності та стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2019 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив поновити Одеському державному університету внутрішніх справ строк для звернення до суду із адміністративним позовом;

- визнати протиправною бездіяльність ОСОБА_1 з відшкодування витрат за навчання після звільнення з органів внутрішніх справ протягом трирічного терміну перебування на службі після закінчення вищого навчального закладу Міністерства внутрішніх справ України;

- стягнути із ОСОБА_1 на користь держави в особі центрального органу виконавчої влади Міністерства внутрішніх справ України, в особі Одеського державного університету внутрішніх справ витрати, пов`язані з його утриманням у Одеському державному університеті внутрішніх справ в сумі 78 498,95 грн.;

- стягнути із ОСОБА_1 на користь держави в особі центрального органу виконавчої влади Міністерства внутрішніх справ України, в особі Одеського державного університету внутрішніх справ витрати зі сплати судового збору в сумі 1921,00 грн.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 27 вересня 2019 року було визнано поважними причини пропущення строку для звернення до суду із вказаним позовом та поновлено позивачу строк для звернення до суду із зазначеним адміністративним позовом; відкрито провадження у справі за адміністративним позовом за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

17 січня 2022 та 31 січня 2022 року до Одеського окружного адміністративного суду від представника відповідача надійшли заяви про залишення позовної заяви без розгляду.

Зазначені заяви обґрунтовано тим, що позивачем було заявлено аналогічний позов до відповідача в рамках цивільного судочинства. Провадження по вказаному позову було закрито ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16.04.2019 по справі 520/11510/18. Підставою для закриття вказаного провадження стала правова позиція ВС висловлена під час розгляду аналогічної справи (№723/18/17), стороною в якій була Національна академія внутрішніх справ, яка в свою чергу як і позивач по даній справі є структурним підрозділом МВС України, згідно якої подібні спори вирішуються в порядку адміністративного судочинства. При цьому, вказана постанова ВС була оприлюднена 29.03.2019 року.

З наведеного, на думку представника відповідача, слідує, що саме з 29.03.2019 року обліковується строк звернення до суду з адміністративним позовом позивача по даній справі до ОСОБА_1 , оскільки згідно з приписів КАС України строк звернення до суду відліковується з дня, коли у суб`єкта владних повноважень виникають підстави для звернення до суду.

Як слідує з матеріалів справи, позов Одеського університету внутрішніх справ надійшов до суду 24.09.2019 року - тобто через 6 місяців після виникненні підстав для звернення до суду в порядку КАС України.

Згідно з частиною п`ятою статті 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №804/285/16, спори щодо проходження публічної служби охоплюють спори, які виникають з моменту прийняття особи на посаду і до її звільнення, зокрема й питання відповідальності за невиконання договору підготовки фахівця, що зумовлює відшкодування фактичних витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, навіть якщо подання відповідного позову про відшкодування витрат відбувається після її звільнення з публічної служби, а тому до таких спорів підлягають застосуванню норми частини п`ятої статті 122 КАС України. Тобто, у цьому випадку підлягає застосуванню місячний строк звернення до суду.

Ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2023 року задоволено клопотання представника відповідача про залишення позову без розгляду. Залишено без розгляду позов Міністерства внутрішніх справ України в особі Одеського державного університету внутрішніх справ до ОСОБА_1 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії.

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду. Доводами апеляційної скарги зазначено, що при відкритті провадження у справі суд визнав поважними причин пропуску строку для звернення до суду із позовом до ОСОБА_1 та поновив строк, оскільки його пропуск був зумовлений зверненням позивача із аналогічним позовом в порядку цивільного судочинства та закриття провадження у зазначеній цивільній справі через зміну правової позиції Верховного Суду щодо підсудності даної категорії справ, а також, діями позивача спрямованими на позасудове вирішення спору.

Такий висновок суду, на думку позивача, є обґрунтованим та узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 23.09.2021 р. у справі № 640/11650/21, в якій зазначено, що у перехідний період для забезпечення реалізації права особи на звернення до суду у вказаних умовах їй має бути забезпечений певний розумний строк, достатній для Формулювання правової позиції і вчинення дій з підготовки відповідного позову та його подання до суду.

Апелянт вказує, що представник відповідача звертався до Одеського окружного адміністративного суду із клопотанням про залишення позову без розгляду, проте ухвалою від 09.12.2019 р. було відмовлено у задоволенні зазначеного клопотання. Зазначає, що постановлена 09.12.2019 р. ухвала Одеського окружного адміністративного суду про відмову у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду є чинною на теперішній час.

Задовольняючи клопотання, подане з аналогічних підстав, Одеський окружний адміністративний суд, дійшов протилежних висновків, аніж ті, що викладені у чинній ухвалі від 09.12.2019 р. На думку апелянта, в даній справі мало місце порушення норм процесуального права, а саме ч. З ст. 45 КАС України, оскільки з урахуванням заявленого клопотання за підставами, аналогічними тим, що вже були предметом вирішення, суд мав би повернути клопотання без розгляду.

Також, апелянт зазначає, що той факт, що починаючи з моменту звільнення ОСОБА_2 та відповідно виникнення у нього обов`язку відшкодувати кошти, затрачені Міністерством внутрішніх справ України на його утримання під час навчання, університет увесь час активно вживав заходів для виконання відповідачем цього обов`язку (спрямування повідомлення про необхідність відшкодування коштів у 2018 р., звернення із позовом в порядку ЦПК України, спрямування повідомлення про необхідність відшкодування коштів у 2019 р., звернення із позовом в порядку КАС України) поновлення строку на звернення до суду та визнання поважними причин його пропуску не є порушенням принципу правової визначеності «res judicata», який слугує меті передбачуваності розвитку подій для відповідача і захищає його у тому числі від судових процесів після значного спливу строків для звернення до суду.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем до суду не надано.

01 листопада 2023 року до суду від представників сторін надійшла спільна заява, в якій зазначено, що сторони не заперечують проти розгляду справи № 420/5575/19 в письмовому провадженні.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України.

Згідно ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 був курсантом Одеського державного університету внутрішніх справ, поставлений на всі види продовольчого та речового забезпечення, з виплатою грошового утримання, відповідно до наказу № 136 о/с від 08.08.2009 року. Відповідач після закінчення навчання був відряджений до подальшого проходження служби в ГУ МВС України в Одеській області від 21.06.2014 року № 86 о/с.

Згідно з наказом ГУ МВС України в Одеській області № 644 о/с від 04.09.2015 року, відповідача звільнено з органів внутрішніх справ за власним бажанням.

У зв`язку із тим, що відповідач у добровільному порядку не відшкодував позивачу витрати, понесені університетом на його навчання, позивач звернувся до суду.

При цьому, у 2018 році позивач звернувся з аналогічним позовом до Київського районного суду м. Одеси (справа № 520/11510/18).

Відповідно до ухвали Київського районного суду м. Одеси від 16.04.2019 року у справі № 520/11510/18 провадження закрито у зв`язку із оприлюдненням 29.03.2019 року Постанови Великої Палати Верховного Суду від 13.03.2019 року по справі № 723/18/17, з якої вбачається, що заявлений спір є публічно-правовим та має бути розглянутий згідно предметної підсудності по КАС України.

Суд встановив, що згідно ухвали Київського районного суду м. Одеси від 16.04.2019 року, представник позивача був присутнім у судовому засіданні, заперечував щодо закриття провадження у справі, однак ухвалу суду не оскаржував та звернувся з аналогічним позовом до Одеського окружного адміністративного суду 24.09.2019 року.

Приймаючи оскаржувану ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущено місячний строк звернення до суду без поважних причин, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про наявність підстав для залишення позовної заяви без розгляду у відповідності до вимог статті ч.ч. 3, 4 ст. 123 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суд першої інстанції зазначив, що провадження у справі №520/11510/18 було закрито Київським районним судом м. Одеси 16.04.2019 року, представник позивача був присутнім в судовому засіданні в якому вирішувалось питання щодо закриття провадження у справі, ухвалу суду не оскаржував, а з аналогічним позовом в порядку адміністративного судочинства звернувся лише 24 вересня 2019 року. Крім цього, суд першої інстанції зробив висновок, що навіть враховуючи те, що позивач отримав копію ухвали суду у справі 520/11510/18 від 16.04.2019 року лише 29.07.2019 року та те що в червні 2019 року позивач вчинив дії з метою вирішення спору в досудовому порядку, останній пропустив місячний строк звернення до суду без поважних причин.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.

У відповідності до ч.2 ст.122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Частиною 3 вказаної статті КАС України визначено, що для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.4 ст.122 КАС України якщо законом передбачена можливість досудового порядку вирішення спору і позивач скористався цим порядком, або законом визначена обов`язковість досудового порядку вирішення спору, то для звернення до адміністративного суду встановлюється тримісячний строк, який обчислюється з дня вручення позивачу рішення за результатами розгляду його скарги на рішення, дії або бездіяльність суб`єкта владних повноважень.

Відповідно до ч.5 ст. 122 КАС України для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.

Частиною 1 статті 171 КАС України передбачено, що суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, зокрема, чи позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).

Згідно ст. 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.

Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Також пунктом 8 ч. 1 ст. 240 КАС України встановлено, що суд своєю ухвалою залишає позов без розгляду з підстав, визначених частинами третьою та четвертою статті 123 цього Кодексу.

Наведеними вище правовими нормами передбачено, що адміністративний суд зобов`язаний в кожному випадку з`ясувати чи дотримано особою (позивачем) строк звернення до адміністративного суду із відповідним позовом, чи є поважними підстави пропуску цього строку. Якщо ж вказані позивачем підстави пропуску строку звернення до адміністративного суду є не поважними, то суд зобов`язаний залишити позовну заяву без розгляду.

Поважними причинами пропуску процесуального строку можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути підтверджені належними доказами.

Отже, строк повинен бути пропущений виключно з поважних причин.

Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.

Початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.

Отже, вирішальним у визначенні строків звернення до адміністративного суду є встановлення фактів, коли та за яких обставин позивач дізнався про порушення своїх прав та зміг вчинити дії, направлені на їх відновлення.

Звернення до суду з позовом є способом реалізації права на захист порушених прав і свобод особи, які така особа вважає порушеними у зв`язку з виникненням певних обставин, що впливають на її права. Отже, початок перебігу строку звернення до суду пов`язується саме з виникненням оспорюваних правовідносин, тобто предметом позовних вимог та часом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про такі обставини, адже наслідки для особи настають незалежно від підстав, за яких прийнято оскаржуваний акт індивідуальної дії, а з моменту прийняття такого рішення.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, адміністративний позов поданий до суду 24.09.2019 року.

Позивач дізнався про закриття аналогічної справи у Київському районному суду - 16.04.2019 року, оскільки був присутнім у судовому засіданні.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що навіть враховуючи те, що позивач отримав копію ухвали суду у справі № 520/11510/18 від 16.04.2019 року лише 29.07.2019 року та те, що у червні 2019 року позивач вчинив дії з метою вирішення спору у досудовому порядку, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що останній пропустив місячний строк звернення до суду без поважних причин.

Відповідно до правових висновків Європейського Суду з прав людини, право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним і може підлягати дозволеним за змістом обмеженням, зокрема, щодо умов прийнятності скарг. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України» від 21.12.2010, заява №45783/05). Норми, що регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункти 22-23 рішення у справі «Мельник проти України» від 28.03.2006, заява №23436/03).

Також, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011 обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя.

При цьому, питання щодо дотримання позивачем строку звернення до адміністративного суду у кожному конкретному випадку встановлюється на підставі фактичних обставин справи, з урахуванням обґрунтувань вимог учасників справи та на підставі наданих ними доказів.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 16 лютого 2023 року у справі № 697/1044/22.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем пропущено місячний строк звернення до суду з даним позовом, доказів на підтвердження поважності причин пропуску строку не надано. А причини, про які позивач зазначає, як підставу для поновлення пропущеного строку, колегія суддів вважає неповажними.

Прийняття Одеським окружним адміністративним судом ухвали 09 грудня 2019 року про відмову у задоволенні клопотання про залишення позову без розгляду не спростовує факту пропуску позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що ухвала Одеського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеній ухвалі, у зв`язку з чим підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Одеського державного університету внутрішніх справ залишити без задоволення.

Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 28 серпня 2023 року - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик