Справа № 420/15781/23
Суддя: Шевчук О.А.
Дата ухвалення: 2023-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 р.м. ОдесаСправа № 420/15781/23
Головуючий в 1 інстанції: Корой С.М.

Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду

у складі: головуючої судді Шевчук О.А.,

суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.,

при секретарі Альонішко С.І.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2023 року у справі за адміністративним позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_1 про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2023 року позивач звернувся до суду з адміністративним позовом до відповідача, в якому просив визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 29.06.2023 ВП № 67992401 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.;

- судові витрати за подання позову стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 по справі №420/7599/20 Головним управлінням здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки господарського суду Одеської області №08-29/1250/2020 від 26.02.2020, що підтверджується рішенням №36 від 05.11.2020. Сума доплати згідно з рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/7599/20 від 05.10.2020 за позовом ОСОБА_1 за період з 19.02.2020 по 30.11.2020 становить 124 206, 46 грн. Інформація про виконання рішення по справі №420/7599/20 Головним управлінням внесена до реєстру судових рішень Пенсійного фонду України, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Таким чином, як стверджує позивач, рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 по справі №420/7599/20 виконано в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством та в межах повноважень, покладених на Головне управління.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2023 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з таким рішенням, позивач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та винести нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов у повному обсязі. Доводами апеляційної скарги зазначено, що На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 по справі №420/7599/20 Головним управлінням здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки господарського суду Одеської області №08-29/1250/2020 від 26.02.2020, що підтверджується рішенням №36 від 05.11.2020. Сума доплати згідно з рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/7599/20 від 05.10.2020 за позовом ОСОБА_1 за період з 19.02.2020 по 30.11.2020 становить 124 206, 46 грн. Інформація про виконання рішення по справі №420/7599/20 Головним управлінням внесена до реєстру судових рішень Пенсійного фонду України, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Пенсія призначена по Закону України «Про судоустрій і статус суддів» виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету. Судові рішення, що набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України відповідно до покладених зобов`язань, в установленому чинним законодавством порядку. Черговість виконання рішень суду визначається датою їх надходження до боржника.

Апелянт вказує, що виділення коштів із державного бюджету на фінансування даної бюджетної програми не залежить від територіального органу Пенсійного фонду. Проведення такої виплати не може бути здійснено за рахунок власних коштів Пенсійного фонду України, зокрема Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, а проводиться лише у разі наявності на це відповідних бюджетних асигнувань. Інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат Головне управління не має. Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 по справі №420/7599/20 виконано в порядку, встановленому чинним законодавством та в межах повноважень, покладених на Головне управління. Виплата нарахованої доплати пенсії за період з 19.02.2020 по 30.11.2020 в сумі 124 206,46 грн буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду з Державного бюджету України. Разом з тим, 02.02.2022 року до Головного управління надійшла постанова відповідача від 20.01.2022 року про відкриття виконавчого провадження ВП №67992401 за виконавчим листом №420/7599/20 виданим 24.03.2021 року. На її виконання, Головним управлінням відповідачу надано лист від 08.02.2022 №1500- 0305-5/18353 з усією інформацією та доказами щодо виконання рішення суду. Проте, не зважаючи на доводи зазначені у даному листі, оскаржуваною постановою відповідача 29.06.2023 ВП №67992401 на Головне управління накладено штраф в розмірі 5 100 грн за невиконання вищезазначеного рішення суду. Апелянт зазначає, що не повне виконання Головним управлінням рішення суду пов`язане з поважною причиною, а саме: з наявністю чіткого механізму виплати відповідного боргу. До того ж, наявні обставини ніяк не залежать від волі управління.

Апелянт вказує, що з огляду на те, що Головним управлінням включено нараховані суми пенсії до реєстру судових рішень та поставлено у відповідну чергу на безпосередню виплату пенсії, не можна дійти до висновку, що Головним управлінням порушуються вимоги законодавства щодо невиконання рішення суду, що набрало чинності. Таким чином, на думку апелянта, накладення штрафу є безпідставним та неправомірним та його стягнення призведе до збитків бюджету Пенсійного фонду України.

Відзиву на апеляційну скаргу відповідачем до суду не надано.

27 жовтня 2023 року до суду від представника апелянта надійшла заява про розгляд справи без участі, в якій у зв`язку з неможливістю прибуття представника Головного управління просить провести слухання справи, яке відбудеться 01.11.2023 р. о 10:00 год. без участі представника Головного управління. Про результати судового розгляду справи просить повідомити в установленому законодавством порядку.

Особи, що беруть участь у справі, про дату, час і місце судового розгляду були сповіщені належним чином відповідно до ст. 124-130 КАС України, в судове засідання не з`явились, враховуючи що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для правильного вирішення апеляційної скарги, а особиста участь сторін в судовому засіданні не обов`язкова, колегія суддів у відповідності до ч. 2 ст. 313 КАС України визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін.

Згідно ст. 229 КАС України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що на виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 року по справі №420/7599/20 Головним управлінням здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці на підставі довідки господарського суду Одеської області №08-29/1250/2020 від 26.02.2020 року, що підтверджується рішенням №36 від 05.11.2020 року.

Сума доплати згідно з рішенням Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/7599/20 від 05.10.2020 за позовом ОСОБА_1 за період з 19.02.2020 по 30.11.2020 становить 124206,46 грн.

02.06.2023 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача із заявою, в якій просив повідомити про стан виконання рішення суду по справі №420/7599/20 (а.с. 62-63).

13.06.2023 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) винесено вимогу виконавця, в якій він просив:

1. Надати інформацію щодо стану виконання рішення суду по справі №420/7599/20 в частині виплати нарахованої суми доплати за період з 19.02.2020 по 30.11.2020 в сумі 124206,46 грн, при цьому зазначити орієнтований період виплати коштів та порядок їх виплат, з посиланням на нормативно-правову базу.

2. Надати, інформацію щодо обсягу коштів, які надійшли на виконання судових рішень, а також зазначити, який обсяг коштів сплачений іншим стягувачам в порядку черговості надходження судових рішень.

3. Зазначити, які заходи вживаються для вирішення питання щодо виділення коштів.

29.06.2023 року на адресу Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) надійшов лист (з додатками) Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області за вих. №1500-0305-5/80447 від 21.06.2022, яким серед іншого, повідомлено, що інформація про виконання рішення по справі № 420/7599/20 Головним управлінням внесена до реєстру судових рішень Пенсійного фонду України, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою. Пенсія призначена по Закону України «Про судоустрій і статус суддів» виплачується органами Пенсійного фонду України за рахунок коштів Державного бюджету. Судові рішення, що набрали законної сили, виконуються органами Пенсійного фонду України відповідно до покладених зобов`язань, в установленому чинним законодавством порядку. Черговість визначається датою набрання законної сили.

У листі вказано, що виплата нарахованої доплати пенсії за період з 19.02.2020 по 30.11.2020 в сумі 124206, 46 грн буде здійснена після виділення відповідних коштів на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду з Державного бюджету України (а.с. 53).

29.06.2023 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) винесено постанову ВП №67992401 про накладення штрафу, якою за невиконання рішення суду застосовано до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області штраф у сумі 5100,00 грн.

Вважаючи постанову відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) від 29.06.2023 року ВП №67992401 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн. протиправною та такою, що підлягає скасуванню, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою.

Приймаючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази вчинення позивачем станом на дату отримання вимоги державного виконавця та станом на дату прийняття спірної постанови дій спрямованих на здійснення відповідної виплати, в тому числі, доведення до компетентних органів, наділених право на виділення коштів по сплаті заборгованість з виплати пенсії третій особі, інформації про рішення суду по справі №420/7599/20.

Доказів на підтвердження неможливості виконання рішення суду по справі №420/7599/20, зокрема, щодо відсутності фінансування, позивачем до відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) не надавалось.

В той же час, у поданій заяві Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області самостійно повідомило відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) про те, що рішення суду в частині виплати перерахованої пенсії не виконано.

Крім цього, на момент виникнення спірних правовідносин Порядок №20-1 втратив чинність, а саме з 23.04.2021 року не міг бути застосованим. Іншого нормативно-правового акту, який регламентує облік заборгованості з пенсійних виплат Пенсійний фонд України не приймав.

Тобто, на думку суду, з урахуванням вищевикладеного, на час прийняття державним виконавцем рішення про накладення штрафу було встановлено факт невиконання боржником судового рішення без поважних причин.

За таких обставин, суд вважав, що при прийнятті постанови державний виконавець діяв на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та законами України, а тому правові підстави для скасування оскаржуваної постанови відсутні.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.

Частиною другою статті 19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Статтею 1 Закону України Про виконавче провадження визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Пунктом 2 ч.1 ст.3 Закону України Про виконавче провадження визначено, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів як, зокрема, постанови судів у адміністративних справах.

Відповідно до частини 1 статті 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з пунктами 1 та 16 частини 3 статті 18 Закону України Про виконавче провадження виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону; накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом.

Згідно ч. 5 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 року № 1404-VIII виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.

Відповідно до абз. 1 ч. 6 ст. 26 вказаного Закону за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).

За правилами ч. 1 ст. 63 цього ж Закону за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.

В свою чергу, у відповідності до ч.ч. 2, 3 ст. 63 Закону України Про виконавче провадження від 02.06.2016 року № 1404-VIII у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.

У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.

У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 75 вказаного Закону у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.

У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.

Апелянт звертає увагу, що обставиною, яка слугує підставою для скасування спірного рішення, на думку позивача, є те, що рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 по справі №420/7599/20 виконано в повному обсязі, в порядку, встановленому чинним законодавством та в межах повноважень, покладених на Головне управління.

Так, як вказано позивачем інформація про виконання рішення по справі №420/7599/20 Головним управлінням внесена до реєстру судових рішень Пенсійного фонду України, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою.

З наданого до суду витягу з реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою встановлено, що інформація щодо рішення по справі №420/7599/20 внесена на підставі Порядку ведення обліку рішень суду у реєстрі рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 26 вересня 2018 року № 20-1 (а.с. 71).

Колегія суддів зазначає, що вищезазначений порядок був чинним на момент внесення інформація щодо рішення по справі №420/7599/20 у зв`язку з чим, висновок суду першої інстанції, про те, що на момент виникнення спірних правовідносин Порядок № 20-1 втратив чинність та не міг бути застосованим є помилковим, оскільки інформація щодо рішення по справі № 420/7599/20 внесена в реєстр 02.11.2020 року.

Апеляційним судом було витребувано у Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області відомості, коли (дата) до реєстру рішень, виконання яких здійснюється за окремою бюджетною програмою внесено інформацію, щодо рішення по справі №420/7599/20.

На виконання вимог ухвали суду, апелянтом була надана інформація, що в підсистемі «Реєстр судових рішень» 02.11.2020 Головним управлінням створено реєстраційну картку по рішенню Одеського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 № 420/7599/20. Станом на 26.10.2023 р. реєстраційний номер картки НОМЕР_1 .

Як вбачається з матеріалів справи, Головним управлінням на підставі рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 по справі № 420/7599/20, яким зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області здійснити перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці ОСОБА_1 відповідно до довідки господарського суду Одеської області № 08-29/1250/2020 від 26.02.2020р. про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці та здійснити його виплату з урахуванням фактично отриманих сум, починаючи з 19.02.2020 р., перерахунок здійснено, що підтверджується рішенням № 36 від 05.11.2020.

Сума доплати згідно з рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 по справі № 420/7599/20 за позовом ОСОБА_1 за період з 19.02.2020 по 30.11.2020 склала 124206,46 грн.

Головним управлінням включено нараховані суми пенсії до реєстру судових рішень та поставлено у відповідну чергу на безпосередню виплату пенсії.

При цьому, невиплата наведеної доплати до пенсії обґрунтовується пенсійним органом відсутністю відповідних бюджетних асигнувань.

На виконання вимог ухвали суду, апелянтом надано інформацію, відповідно до якої Бюджетом Пенсійного фонду України на 2022 рік, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 14.10.2022 № 1167, на фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду, що здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, було передбачено 360,0 млн. грн.

В плані доходів і видатків Головного управління на 2022 рік (зі змінами) на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду передбачено 41,695 млн грн (копії додаються).

За рахунок передбачених в бюджеті Головного управління на 2022 рік коштів здійснено погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішенням суду з датою набрання ними законної сили по 08 липня 2020 року (копія Звіту про виконання бюджету 2022 року додається).

Бюджетом Пенсійного фонду України на 2023 рік, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 24.06.2023 № 631, на фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат (щомісячного довічного грошового утримання) за рішеннями суду, що здійснюються за рахунок коштів Державного бюджету України, передбачено 360,0 млн. грн.

Планом доходів і видатків (зі змінами) Головному управлінню на 2023 рік передбачено коштів на фінансування видатків, пов`язаних з погашенням заборгованості з пенсійних виплат (щомісячного довічного грошового утримання) за рішеннями суду, в сумі 22,637 млн. грн (копії додаються).

За оперативними даними Пенсійного фонду України зазначені кошти використані у 2023 році для виплати заборгованості по судовим рішенням, що набрали законної сили у період з 08.07.2020 по 20.09.2020.

Станом на 04.10.2023 кошти виділеного в 2023 році Пенсійним фондом України фінансування Головним управлінням використано в повному обсязі.

Стосовно виплати заборгованості по пенсії ОСОБА_1 повідомлено наступне.

На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05.10.2020 №420/7599/20, що набрало законної сили 05.11.2020, ОСОБА_1 з 19.02.2020 здійснено перерахунок щомісячного довічного грошового утримання судді у відставці відповідно до довідки господарського суду Одеської області про суддівську винагороду для обчислення щомісячного грошового утримання судді у відставці від 26.02.2020 № 08-29/1250/2020 з урахуванням фактично отриманих сум.

Сума доплати за період з 19.02.2020 по 30.11.2020 склала 124206,46 грн.

Зазначена доплата обліковується в електронній пенсійній справі ОСОБА_1 та на її підставі в автоматизованій базі даних у підсистемі Реєстр судових рішень Інтегрованої комплексної інформаційної системи Пенсійного фонду України.

Реєстраційний номер картки судового рішення у справі № 420/7599/20 в Реєстрі 391627.

Вказують, що ведення Реєстру здійснюється за допомогою технічних і програмних засобів, які забезпечують, зокрема автоматичне присвоєння рішенню суду реєстраційного номера відповідно до узгодженого з Пенсійним фондом України алгоритму. Оскільки інформація в Реєстрі постійно оновлюється, номера карток судових рішень в Реєстрі можуть змінюватись (а.с. 141-143).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку щодо невиконання у спірному випадку позивачем рішення суду без поважних причин та відповідно правомірності накладення на ГУПФУ в Одеській області штрафу оскаржуваною постановою.

Колегія суддів зазначає, що доходячи вказаного висновку, судом першої інстанції не врахована правова позиція Верховного Суду, яка викладена, зокрема, у постановах від 24 січня 2018 року у справі № 405/3663/13-а, від 21 лютого 2018 року у справі № 814/2655/14, від 21 серпня 2019 року у справі № 754/3105/17, від 10 вересня 2019 року у справі № 0840/3476/18, від 19 серпня 2020 року у справі № 140/784/19, згідно якої невиконання судового рішення пенсійним органом в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин та відповідно накладення штрафу у такому випадку не захищає право особи на отримання бюджетних коштів.

Відповідно до частин 1 та 2 статті 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення» від 05.11.1991 №1788-XII виплата пенсій здійснюється з коштів Пенсійного фонду України.

Пенсійний фонд України є самостійною фінансово-банківською системою, не входить до складу державного бюджету України, формується за рахунок коштів, що відраховуються підприємствами і організаціями (в тому числі й тими, що використовують працю громадян за угодами цивільно-правового характеру) на заходи соціального страхування за тарифами, диференційованими залежно від небезпечності, шкідливості, тяжкості робіт та стану інших умов праці, страхових внесків громадян, які займаються підприємницькою діяльністю, обов`язкових страхових внесків громадян, а також коштів державного бюджету України.

З процитованої норми права випливає, що виплати пенсій здійснюються територіальними управліннями Пенсійного фонду України області виключно за рахунок коштів Пенсійного Фонду України та інших джерел, визначених законодавством.

Тобто, інших фінансових можливостей, крім зазначених, для здійснення виплат управління Пенсійного фонду не має.

Також колегія суддів враховує, що Верховний Суд в постановах від 07.11.2019 у справі №420/70/19, від 23.04.2020 у справі №560/523/19 та від 24.01.2018 у справі №405/3663/13-а, від 13.10.2021 у справі №360/4708/20 та від 13.10.2021 у справі № 360/4705/20 зазначав, що невиконання пенсійним органом судового рішення, в частині виплати грошових коштів за відсутності відповідного фінансового забезпечення та фактичної відсутності коштів, не може вважатися невиконанням судового рішення без поважних причин.

В наведених рішеннях, суд касаційної інстанції наголошував на тому, що переслідуючи мету забезпечення реалізації конституційного принципу обов`язковості судових рішень, адміністративні суди мають зважено підходити до вибору процесуальних засобів такого забезпечення, а саме: встановлювати дійсні причини виникнення затримки у виконанні судового рішення, аналізувати акти законодавства, враховувати здійснені відповідною посадовою особою дії, спрямовані на виконання судового рішення, та їх відповідність вимогам законодавства, встановлювати наявність та форму вини такої посадової особи, а також зазначати про співмірність розміру штрафу та доходів (фінансової спроможності) такої посадової особи.

Це, на думку Верховного суду, не повинно зумовлювати порушення основоположних засад адміністративного судочинства, зокрема, пропорційності, необхідності дотримання оптимального балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи та цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) тощо. Такі засоби не можуть бути надмірними за визначених умов та не мають призводити до порушення прав, гарантованих Конституцією України та Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Узагальнюючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана постанова державного виконавця про накладення на ГУ ПФУ в Одеській області штрафу за повторне невиконання судового рішення є протиправною та підлягає скасуванню.

Що стосується стягнення за рахунок бюджетних асигнувань Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) на користь Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області судових витрат за подання позову, колегія суддів зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, за подання позовної заяви Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області був сплачений судовий збір у розмірі 2684.00 грн. відповідно до платіжної інструкції № 5504 від 03 липня 2023 року (а.с. 6).

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) сторін та їхніх представників, що пов`язані із прибуттям до суду;

3) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертиз;

4) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

5) пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій або підготовкою до розгляду справи.

Засади розподілу судових витрат визначені статтею 139 КАС України.

Так, частиною першою статті 139 КАС України встановлено загальні правила, згідно з якими при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Зокрема, положеннями частини другої статті 139 КАС України визначено, що при задоволенні позову суб`єкта владних повноважень з відповідача стягуються виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Відповідно до частин шостої та сьомої статті 139 КАС України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не повертаючи адміністративної справи на новий розгляд, змінить судове рішення або ухвалить нове, він відповідно змінює розподіл судових витрат.

Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Зміст наведених положень КАС України щодо розподілу судових витрат свідчить про те, що вони стосуються загального правила компенсації судових витрат стороні, на користь якої ухвалено рішення.

Водночас, процесуальний закон визначив обмежений перелік судових витрат, розподіл яких здійснюється у випадку задоволення позову суб`єкта владних повноважень - це виключно судові витрати суб`єкта владних повноважень, пов`язані із залученням свідків та проведенням експертиз.

Зрештою, у контексті відшкодування судового збору у статтях 139-142 КАС України законодавець визначив коло суб`єктів розподілу чи повернення судового збору, позаяк у вказаних нормах веде мову про сторін (позивача й відповідача) і третю особу.

Аналіз змісту частин першої-третьої статті 139 КАС України дозволяє зробити висновок про те, що витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору за будь-яких результатів розгляду справи (задоволення або відмова в задоволенні позову, як повністю, так і частково) не підлягають розподілу за результатом розгляду справи. На користь саме такого тлумачення свідчить зміст частини третьої статті 139 КАС України, відповідно до якої суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на сплату судового збору.

Суд вважає, що такий підхід законодавця до правового регулювання розподілу витрат на сплату судового збору нерозривно пов`язаним із завданням адміністративного судочинства, котре полягає у вирішенні судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 29 серпня 2022 року у справі №826/16473/15.

З урахуванням наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що якщо позивачем виступає суб`єкт владних повноважень, незалежно від результату розгляду справи не підлягають відшкодуванню понесені ним судові витрати, окрім судових витрат суб`єкта владних повноважень, пов`язаних із залученням свідків та проведенням експертиз.

З огляду на викладене, не підлягають стягненню на користь позивача судові витрати за рахунок бюджетних асигнувань відповідача.

Враховуючи наведені положення діючого законодавства, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції неправильно встановлені обставини у справі у зв`язку з чим при ухваленні оскаржуваного рішення суд припустився порушень норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку з чим судове рішення підлягає скасуванню з ухваленням по справі нового рішення про задоволення позовних вимог.

Відповідно до п.4 ч.1 ст. 317 КАС України передбачено, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.

Керуючись ст. ст. 271, 272, 287, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити.

Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 18 серпня 2023 року скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким позов Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області задовольнити.

Визнати протиправною та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 29.06.2023 ВП № 67992401 про накладення штрафу у розмірі 5100 грн.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча суддя: О.А. Шевчук

Суддя: А.В. Бойко

Суддя: А.Г. Федусик