Справа № 580/7900/23
Суддя: Альона КАЛІНОВСЬКА
Дата ухвалення: 2023-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2023 року справа № 580/7900/23

м. Черкаси

Черкаський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Каліновської А.В., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити дії,

ВСТАНОВИВ:

До Черкаського окружного адміністративного суду звернувся ОСОБА_1 (далі - позивач) з позовом до суду до Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області (далі відповідач), в якому просить:

- визнати протиправною бездіяльність Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області, яка полягала у неналежному розгляді заяви №Ч-190/6/7101-23 від 06.03.2023 щодо обміну посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , термін дії якої закінчився 06.04.2022, від громадянина російської федерації ОСОБА_1 ;

- зобов`язати Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області розглянути заяву від 06.03.2023 про видачу посвідки на тимчасове проживання та прийняти рішення щодо видачі посвідки на тимчасове проживання, з урахуванням висновків суду, наведених у судовому рішенні.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначає, що він має право на отримання посвідки на тимчасове проживання, однак відповідач за наслідками розгляду заяви позивача Ч-190/6/7101-23 від 06.03.2023 щодо обміну посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 не надав належної відповіді та будь-якої інформації по суті заяви, а лише обмежився цитуванням постанови КМУ від 01.11.2022 №1232.

Ухвалою суду від 05.09.2023 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.

Відповідач позов не визнав, просив у його задоволенні відмовити повністю, надав до суду письмовий відзив на позов, в якому зазначив, що позивач засобами поштового зв`язку скерував до УДМС у Черкаській області письмове звернення від 01.03.2023 в якому зазначив, що він має громадянство російської федерації, перебуває на території України на підставі посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , термін дії якої закінчився 06.04.2022, тому просив продовжити йому указану посвідку і надати роз`яснення щодо його законного перебування на території України. Відповідачем зауважено, що вищезазначене звернення позивача не є заявою-анкетою встановленого зразка та до цього звернення позивачем не додано жодного документу, передбаченого вимогами Порядку №322. На підставі вищевикладених обставин, звернення позивача розглянуто в порядку, визначеному Законом №393/96-ВР та в строки, встановлені положеннями частини першої статті 20 указаного Закону, про що позивачу надано письмову відповідь за вих.№Ч-19/6/7101-23/7101.3/41-23 від 15.03.2023, в якій роз`яснено законодавчо встановлений порядок обміну посвідки на тимчасове проживання та особливості такого обміну під час дії воєнного стану. Також відповідачем наголошено, що позивачем до матеріалів позовної заяви додано копію власної заяви від 01.03.2023, яка за своїм змістом є ідентичною тій, що була ним скерована до УДМС у Черкаській області, однак, до позовної заяви відповідачем долучено «заяву», в той час як до відповідача скеровано «звернення». При цьому у «заяві» зазначено в додатках: копія переказу закордонного паспорту, копія посвідки на тимчасове проживання, копія поліса мед. страхування, копія паспорта дружини, копія довідки про реєстрацію, в той час, як у «зверненні» вказані додатки відсутні, а в описі вкладення до цінного листа (Ф.107) зазначено, що фактично поштовим зв`язком АТ «Укрпошта» прийнято та направлено відповідачу лише звернення від 01.03.2023 кількістю в 1 аркуш, без зазначення указаних додатків.

Позивачем подано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, згідно якої він вважає, що доводи відповідача, які викладені у відзиві є необґрунтованими, а позов таким, що підлягає до повного задоволення.

Розглянувши подані документи і матеріали, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд зазначає наступне.

Із наявних у матеріалах справи доказів судом встановлено, що 28.01.2021 громадянин російської федерації ОСОБА_1 звернувся до УДМС у Черкаській області із заявою-анкетою №120511400 про внесення до Єдиного державного демографічного реєстру інформації про нього у зв`язку з оформленням посвідки на тимчасове проживання, тому 08.02.2021 ОСОБА_1 оформлено та видано посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_2 строком дії до 28.03.2021.

31.03.2021 у зв`язку з закінченням строку дії паспорта громадянина рф для виїзду за кордон та оформленням нового паспорта громадянина рф для виїзду за кордон № НОМЕР_3 (терміном дії до 29.03.2026), ОСОБА_1 звернувся до УДМС у Черкаській області із заявою-анкетою №121801100 про внесення до Єдиного державного демографічного реєстру інформації про нього у зв`язку з оформленням посвідки на тимчасове проживання внаслідок обміну, тому 08.04.2021 ОСОБА_1 оформлено та видано посвідку на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , строком дії до 06.04.2022.

06.03.2023 до УДМС у Черкаській області надійшло звернення ОСОБА_1 (зареєстровано в журналі обліку звернень громадян за вхідним №Ч-19/6/7101-23), в якому позивач просив продовжити йому посвідку на тимчасове проживання, а також надати роз`яснення щодо його законного перебування на території України, відповідь на це звернення просив надіслати на електронну пошту.

15.03.2023 УДМС у Черкаській області листом за вих.№Ч-19/6/7101-23/7101.3/41-23 повідомило позивача про розгляд згаданого звернення, надавши законодавчо обґрунтовані роз`яснення по суті порушених питань.

Позивач вважаючи, що відповідач неналежним чином розглянув його звернення від 06.03.2023 №Ч-19/6/7101-23 та допустив при цьому протиправну бездіяльність, тому звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає, що спірні правовідносини врегульовано Конституцією України, Законом України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства» від 22.09.2011 № 3773-VI (далі Закон №3773-VI), Законом України «Про звернення громадян» від 02.10.1996 №393/96-ВР (далі Закон №393/96-ВР), Порядком оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною та знищення посвідки на тимчасове проживання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 25.04.2018 № 322 (далі Порядок №322).

Згідно з частиною першою статті 26 Конституції України іноземці та особи без громадянства, що перебувають в Україні на законних підставах, користуються тими самими правами і свободами, а також несуть такі самі обов`язки, як і громадяни України, - за винятками, встановленими Конституцією, законами чи міжнародними договорами України.

Відповідно до пункту 6 частини першої статті 1 Закону №3773-VI іноземець особа, яка не перебуває у громадянстві України і є громадянином (підданим) іншої держави або держав.

Пунктом 18 частини першої статті 1 Закону №3773-VI визначено, що посвідка на тимчасове проживання - документ, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Частиною 14 статті 4 Закону №3773-VI обумовлено, що іноземці та особи без громадянства, які прибули в Україну з метою возз`єднання сім`ї з особами, які є громадянами України, або під час перебування на законних підставах на території України у випадках, зазначених у частинах третій - тринадцятій цієї статті, уклали шлюб з громадянами України та отримали посвідку на тимчасове проживання, вважаються такими, які на законних підставах перебувають на території України на період до отримання посвідки на постійне проживання чи набуття громадянства України.

Положеннями частини 3 статті 5 Закону №3773-VI визначено, що іноземці та особи без громадянства, зазначені у частинах четвертій - п`ятнадцятій, вісімнадцятій та двадцятій статті 4 цього Закону, отримують посвідку на тимчасове проживання.

Згідно з частиною 14 статті 5 Закону №3773-VI підставою для видачі посвідки на тимчасове проживання у випадку, передбаченому частиною чотирнадцятою статті 4 цього Закону, є заява іноземця або особи без громадянства і документ, що підтверджує факт перебування у шлюбі з громадянином України, дійсний поліс медичного страхування. Якщо шлюб між громадянином України та іноземцем або особою без громадянства було укладено за межами України відповідно до права іноземної держави, дійсність такого шлюбу визначається згідно із Законом України "Про міжнародне приватне право".

Технічний опис, зразки бланків посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання, порядок оформлення, видачі, обміну, скасування, пересилання, вилучення, повернення державі, визнання недійсною, знищення посвідки на постійне проживання та посвідки на тимчасове проживання встановлюються Кабінетом Міністрів України (частина 21 статті 5 Закону №3773-VI).

Відповідно до пункту 1 Порядку №322 посвідка на тимчасове проживання (далі посвідка) є документом, що посвідчує особу іноземця або особу без громадянства та підтверджує законні підстави для тимчасового проживання в Україні.

Посвідка виготовляється у формі картки, що містить безконтактний електронний носій (пункт 2 Порядку №322).

Згідно з пунктом 3 Порядку №322 посвідка оформляється іноземцям або особам без громадянства, які на законних підставах тимчасово перебувають на території України та які:

1) досягли 16-річного віку або не досягли 16-річного віку, але самостійно прибули в Україну з метою навчання, - на підставі заяв-анкет, поданих ними особисто;

2) не досягли 16-річного віку або визнані обмежено дієздатними чи недієздатними, - на підставі заяв-анкет осіб, зазначених у частинах другій - тринадцятій статті 4 Закону України «Про правовий статус іноземців та осіб без громадянства», до яких вони прибули з метою возз`єднання сім`ї.

Абзацом першим пункту 4 Порядку №322 визначено, що посвідка видається строком на один рік, крім випадків, визначених цим пунктом.

За правилами, визначеними пунктом 7 Порядку №322, обмін посвідки здійснюється у разі: 1) зміни інформації, внесеної до посвідки; 2) виявлення помилки в інформації, внесеній до посвідки; 3) закінчення строку дії посвідки; 4) непридатності посвідки для подальшого використання.

Пунктом 19 Порядку №322 передбачено, що у разі закінчення строку дії посвідки документи для її обміну можуть бути подані не пізніше ніж за 15 робочих днів до дати закінчення строку її дії. У такому випадку посвідка, що підлягає обміну, після прийому документів повертається особі та здається нею під час отримання нової посвідки.

Положеннями пункту 39 Порядку №322 унормовано, що для оформлення у зв`язку із втратою або викраденням посвідки, її обміну іноземець або особа без громадянства подають такі документи: 1) посвідку, що підлягає обміну (крім випадків втрати та викрадення); 2) паспортний документ іноземця або документ, що посвідчує особу без громадянства, крім випадків, установлених абзацом восьмим цього пункту; 3) переклад на українську мову сторінки паспортного документа іноземця або документа, що посвідчує особу без громадянства, з особистими даними, засвідчений у встановленому законодавством порядку; 4) документи, що підтверджують обставини чи юридичні факти, відповідно до яких посвідка підлягає обміну (крім випадків, передбачених підпунктами 3 і 4 пункту 7 цього Порядку), документи, видані компетентними органами іноземних держав, мають бути легалізованими в установленому порядку, якщо інше не передбачено міжнародними договорами України; 5) документ, що посвідчує особу законного представника, та документ, що підтверджує повноваження особи як законного представника (у разі подання документів законним представником); 6) документ, що підтверджує сплату адміністративного збору, або документ про звільнення від його сплати.

Іноземець або особа без громадянства під час подання документів пред`являють працівникові територіального органу/територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта оригінали документів, зазначених у підпунктах 1, 2, 4 - 6 цього пункту.

До заяви-анкети додаються оригінали документа, зазначеного у підпункті 3 цього пункту, і документа, що підтверджує сплату адміністративного збору, та копії документів, зазначених у підпунктах 1, 2 і 5 цього пункту, та документа про звільнення від сплати адміністративного збору, засвідчені працівником територіального органу/ територіального підрозділу ДМС, уповноваженого суб`єкта шляхом проставлення відмітки «Згідно з оригіналом» та підпису із зазначенням його посади, прізвища, ініціалів і дати.

Оригінали документів, зазначених у підпунктах 1, 2 і 5 цього пункту, та документа про звільнення від сплати адміністративного збору повертаються іноземцеві або особі без громадянства.

У разі коли обмін посвідки здійснюється у зв`язку із закінченням строку її дії, додатково подаються дійсний поліс медичного страхування на весь строк дії посвідки та документи, зазначені у пункті 33 цього Порядку (пункт 40 Порядку №322).

Отже, з аналізу наведених норм законодавства вбачається, що обов`язковою передумовою для оформлення, в т.ч. й обміну, посвідки на тимчасове проживання є особисте звернення іноземця або особи без громадянства до територіального органу/територіального підрозділу ДМС із заявою-анкетою встановленого зразка та подання необхідних документів, передбачених Порядком №322.

Як встановлено судом із матеріалів справи, позивач засобами поштового зв`язку скерував до УДМС у Черкаській області письмове звернення від 01.03.2023 (вхідним №Ч-19/6/7101-23), в якому зазначив, що він має громадянство російської федерації, перебуває на території України на підставі посвідки на тимчасове проживання № НОМЕР_1 , термін дії якої закінчився 06.04.2022 та водночас просив продовжити йому указану посвідку і надати роз`яснення щодо його законного перебування на території України.

Оскільки вищезазначене звернення позивача від 01.03.2023 (вхідним №Ч-19/6/7101-23) не є заявою-анкетою встановленого зразка та до цього звернення позивачем не додано жодного документу, перелік яких визначений Порядком №322, тому відповідач правомірно розглянув його у порядку, визначеному Законом №393/96-ВР та в строки, встановлені положеннями частини першої статті 20 вказаного Закону, позивачу надано письмову відповідь від 15.03.2023 №Ч-19/6/7101-23/7101.3/41-23, в якій йому роз`яснено законодавчо встановлений порядок обміну посвідки на тимчасове проживання та особливості такого обміну під час дії воєнного стану.

Також необхідно зазначити, що позивачем до матеріалів позовної заяви додано копію заяви від 01.03.2023 (а.с. 5), яка за своїм змістом є ідентичною тій, що була ним скерована до УДМС у Черкаській області (а.с. 87), однак, у заяві від 01.03.2023 (а.с. 5) позивачем зазначено в додатках: копія переказу закордонного паспорту, копія посвідки на тимчасове проживання, копія поліса мед. страхування, копія паспорта дружини, копія довідки про реєстрацію, в той час, як у зверненні від 01.03.2023 (а.с. 87, яке 06.03.2023 зареєстровано в журналі обліку звернень громадян відповідача за вхідним №Ч-19/6/7101-23) не були перелічені та додані до нього вищезазначені додатки. В описі вкладення до цінного листа (а.с. 6) зазначено, що фактично оператором поштовим зв`язком АТ «Укрпошта» прийнято та направлено відповідачу лише звернення від 01.03.2023 кількістю 1 аркуш без зазначення вищезазначених додатків, а також запит щодо заборони в`їзду на територію України від 01.03.2023 з додатком на 1 арк.

Суд наголошує, що оскільки звернення позивача від 01.03.2023 (вхідним №Ч-19/6/7101-23) не є заявою-анкетою встановленого зразка та до цього звернення позивачем не додано жодного документу, перелік яких визначений Порядком №322, тому суд не надає правової оцінки наявності або відсутності підстав для видачі позивачу посвідки на тимчасове проживання в Україні.

За таких обставин, Черкаський окружний адміністративний суд, за правилами, встановленими ст. 90 Кодексу адміністративного судочинства України, перевіривши наявні у справі докази, вважає заявлені позовні вимоги не обґрунтованими та такими, що не підлягають до задоволення.

Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, суд враховує наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 139 Кодексу адміністративного судочинства України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Зважаючи на те, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, тому відсутні правові підстави для розподілу судових витрат зі сплати судового збору.

Керуючись ст.ст.2-14, 138-139, 242-245, 255, 295 КАС України, суд,

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Розподіл судових витрат не здійснювати.

Копію рішення направити учасникам справи.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного його тексту.

Суддя Альона КАЛІНОВСЬКА