Справа № 340/6965/23
Суддя: Г.П. КАЗАНЧУК
Дата ухвалення: 2023-11-02 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 листопада 2023 року м. Кропивницький Справа № 340/6965/23

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Казанчук Г.П., розглядаючи адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Кіровоградській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

ВИКЛАД ОБСТАВИН:

ОСОБА_1 , через свого представника адвоката Поповича Павла Олександровича, звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення-рішення ГУ ДПС Кіровоградській області (код ЄДРПОУ ВП 43995486), а саме:

- №0-1123 від 18.05.2023 р., яким ГУ ДПС у Кіровоградській області (код ЄДРПОУ ВП 43995486) відповідно до підпункту 266.10.1 пункту 266.10 ст. 266 ПК України нараховане ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 40497 грн. 60 коп.;

- №0-1123 від 18.05.2023 р., яким ГУ ДПС у Кіровоградській області (код ЄДРПОУ ВП 43995486) відповідно до підпункту 266.10.1 пункту 266.10 ст. 266 ПК України нараховане ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 429 грн. 00 коп.;

- №0-1123 від 18.05.2023 р., яким ГУ ДПС у Кіровоградській області (код ЄДРПОУ ВП 43995486) відповідно до підпункту 266.10.1 пункту 266.10 ст. 266 ПК України нараховане ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 446 грн. 87 коп.

В обґрунтування позову представник позивача зазначає, що ГУ ДПС у Кіровоградській області прийнято спірні податкові повідомлення - рішення, суми податкових зобов`язань в яких є такими, які обраховані не у відповідності до вимог чинного законодавства, оскільки застосований невірний коефіцієнт ставки податку на нерухоме майно, зазначеного у рішенні Компаніївської селищної ради від 17.06.2021 р. №1370 ''Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки по Компаніївській селищній раді на 2022 рік'', оскільки згідно технічного паспорту, яким усі три нежитлові будівлі, які належать на праві приватної власності ОСОБА_1 , було об`єднано в комплекс будівель за адресою, класифікації будівель 1252,9 А склад застосовується і до приміщень вагової площею будівель 12,4 кв.м. ''літ. Б'' та охоронника площею 12,1 кв.м. ''літ. В''. Представник позивача зазначає про те, що до усіх об`єктів нерухомого майна має бути застосована ставка податку 0,2%, а не як було застосовано податковим органом 0,5%.

Представник ГУ ДПС у Кіровоградській області (далі відповідач) надав відзив на позов, згідно якого заперечував проти доводів позову, вказавши, що за даними Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у власності ОСОБА_1 зареєстровано три різних об`єктів нерухомого майна площею 124,08 кв.м., 13,2 кв.м та 13,75 кв.м., а тому до цих об`єктів нерухомого майна застосовано ставку податку 0,5 розміру мінімальної заробітної плати.

Представник відповідача надав відповідь на позов у якому вказано на те, що сторожка та вагова теж відноситься до діяльності із складського зберігання, а тому податок має бути розрахований теж за ставкою 0,2% (а.с.66-67).

Рух справи:

Суддя ухвалою від 28.08.2023 року залишила без руху позовну заяву ОСОБА_1 та встановила десятиденний строк для усунення її недоліків. Недоліки позовної заяви усунуто.

Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 18.09.2023 року відкрито провадження у даній справі. Вирішено провести розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Представником Державної податкової служби України надано відзив на позовну заяву в якому зазначено, що позовні вимоги не визнаються в повному обсязі та просить відмовити в їх задоволенні, оскільки рішення ДПС про відмову у задоволенні скарги платника податків не є юридично значимим для платника податків, оскільки не має безпосередній вплив на суб`єктивні права та обов`язки останнього шляхом позбавлення його можливості реалізувати належне йому право на захист та не створює жодних правових наслідків для позивача (а.с.103-107).

Представником ГУ ДПС в Кіровоградській області також подано відзив на позов, в якому просив суд відмовити у задоволенні позовних вимоги, оскільки ст.266 ПКУ, з урахуванням ставок на нерухоме майно, визначених у Рішенні Компаніївської селищної ради Кіровоградської області від 17.06.2021 №1370, платнику податку ОСОБА_1 обчислено податок на нерухоме майно за 2022 рік за нежитлові будівлі за коефіцієнтом 0,5% .

Дослідивши подані позивачем і відповідачем документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 згідно Витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно є власником нежитлових будівель за адресами (а.с.73-75):

- АДРЕСА_1 , загальна площа 13,75 кв.м. (а.с.73);

- АДРЕСА_1 , загальна площа 13,2 кв.м. (а.с.74);

- АДРЕСА_1 , загальна площа 1246,08 кв.м. (а.с.75).

ГУ ДПС у Кіровоградській області прийнято податкові повідомлення від 18.05.2023 року (далі спірні рішення, а.с.9-11):

- №0-1123, яким відповідно до підпункту 266.10.1 пункту 266.10 ст. 266 ПК України нараховане податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 40497 грн. 60 коп.;

- №0-1123, яким відповідно до підпункту 266.10.1 пункту 266.10 ст. 266 ПК України нараховане податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 429 грн. 00 коп.;

- №0-1123, яким відповідно до підпункту 266.10.1 пункту 266.10 ст. 266 ПК України нараховане податкове зобов`язання з податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, в сумі 446 грн. 87 коп.

Не погодившись із спірними рішення, позивач звернувся до суду.

Отже, правомірність та законність винесення спірних рішень є предметом спору, переданим на вирішення адміністративного суду.

Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів регулює Податковий кодекс України (далі ПК України), він, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.

Пунктом 265.1 ст. 265 та пунктом 10.1 статті 10 ПК України передбачено, що податок на майно, складовою якого є податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, є місцевим податком, специфіка якого полягає в тому, що такий податок встановлюють місцеві ради відповідно до вимог та в межах, визначених ПКУ.

Відповідно до підпункту 12.4.3 пункту 12.4 статті 12 ПК України до повноважень сільських, селищних, міських рад щодо податків та зборів належить до початку наступного бюджетного періоду прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів, зміну розміру їхніх ставок, об`єкта оподаткування, порядку справляння чи надання податкових пільг, яке має наслідком зміну податкових зобов`язань платників податків та яке набуває чинності з початку бюджетного періоду.

Пунктом 12.3 статті 12 ПК України передбачено, що сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, в межах своїх повноважень приймають рішення про встановлення місцевих податків та зборів.

Відповідно до підпункту 266.1.1 пункту 266.1 статті 266 ПК України платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.

У підпункті 266.2.1 пункту 266.2 статті 266 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є об`єкт житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його частка.

Згідно пункту 266.3 статті 266 ПК України базою оподаткування є загальна площа об`єкта житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі його часток.

База оподаткування об`єктів житлової та нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності.

За змістом підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 ПК України сільські, селищні, міські ради та ради об`єднаних територіальних громад, що створені згідно із законом та перспективним планом формування територій громад, встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями). Пільги з податку, що сплачується на відповідній території з об`єктів житлової нерухомості, для фізичних осіб визначаються виходячи з їх майнового стану та рівня доходів.

Базовий податковий (звітний) період дорівнює календарному року (підпункт 266.6.1. пункту 266.2 статті 266 ПК України).

До об`єктів нежитлового фонду відносяться: будівлі готельні; будівлі офісні; будівлі торговельні; гараж; будівлі промислові та склади; будівлі для публічних виступів (казино, гральні будинки); господарські (присадибні) будівлі; допоміжні (нежитлові) приміщення - це сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні. трансформаторні підстанції тощо: інші будівлі (пп. 14.1.129-1 ПК України).

Типи об`єктів нерухомості, з метою оподаткування податком на нерухомість, визначаються на підставі оригіналів документів, що підтверджують право власності на такі об`єкти, а також на підставі інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта.

Відповідно до підпункту 266.7.3 пункту 266.7 статті 266 ПК України платники податку мають право звернутися з письмовою заявою до контролюючого органу за своєю податковою адресою для проведення звірки даних щодо: об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності платника податку; розміру загальної площі об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності платника податку; права на користування пільгою із сплати податку; розміру ставки податку; нарахованої суми податку.

У разі виявлення розбіжностей між даними контролюючих органів та даними, підтвердженими платником податку на підставі оригіналів відповідних документів, зокрема документів на право власності, контролюючий орган за своєю податковою адресою платника податку проводить перерахунок суми податку і надсилає (вручає) йому нове податкове повідомлення-рішення. Попереднє податкове повідомлення-рішення вважається скасованим (відкликаним).

Стосовно посилання податкового органу на те, що позивач не скористався правом на звірку та надання правовстановлюючих документів до ГУ ДПС, суд вказує податковому органу, що проведення відповідної звірки є саме правом платника податків а не обов`язком. А відтак, не проведення звірки, жодних чином не може впливати на класифікацію чи ставку податку.

Так, фізичні особи у 2023 році сплачують податок на нерухоме майно за базовий податковий (звітний) період - 2022 рік із застосуванням минулорічних ставок і пільг та з урахуванням мінімальної зарплати у розмірі 6500 грн., встановленої на 20122 рік.

Рішенням Компаніївської селищної ради Кіровоградської області від 17.06.2021 №1370 ''Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки по Компаніївській селищній раді на 2022 рік'' встановлені ставки на 2022 рік, які відображені в Додатку 2 доданого рішення (а.с.68-72).

Представник позивача наголошує на тому, що згідно технічного паспорту (інвентаризаційна справа №480440) обрахунок податку на нерухоме майно повинен був бути проведений як комплекс будівель за класифікацією 1252,9 ''Склад'' приміщення складу площею 1246,08 кв.м., приміщення вагової площею 12.4 кв.м. та приміщення охоронника площею 12.1 кв.м. (а.с.22-29).

Проте, стосовно доводів про необхідність класифікації усіх об`єктів нерухомого майна як комплекс будівель із вказаної вище площею, суд не погоджується з огляду на таке.

Комплекс група будівель і споруд, об`єднаних спільною функцією або схожими функціями, розташована на певній, чітко обмеженій території.

У власності позивача перебуває три окремі об`єкти нерухомого майна, які розташовані поряд.

Згідно висновку спеціаліста про можливість об`єднання об`єкта нерухомого майна в комплекс будівель та технічного паспорту усі три об`єкти нерухомості як то склад, вагова з навісом та будівля охорони можуть бути об`єднані в один об`єкт з присвоєнням адреси АДРЕСА_1 (а.с.22-29).

Згідно рішення Червоновершківської сільської ради Компаніївського району від 31.01.2019 року №8 об`єктам нерухомого майна присвоєно адресні реквізити: будівля вагової з навісом вул. Набережна, будинок 2а, будівлі охоронника вул. Набережна, будинок 2Б та будівля складі вул. Набережна, будинок 2В (а.с.31).

Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна, нежитлове приміщення будівля вагової площею 13,75 кв.м., зареєстрована за адресою вул. Набережна, 2А; нежитлове приміщення будівля охоронника площею 13.2 кв.м., зареєстрована за адресою вул. Набережна, 2Б; нежитлове приміщення будівля складу площею 1246,08 кв.м., зареєстрована за адресою вул. Набережна, 2В (а.с.73-75).

Законодавством передбачена можливість об`єднання окремих об`єктів нерухомості в один комплекс будівель та споруд з присвоєнням йому нової поштової адреси та проведенням змін у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. У такому випадку технічний паспорт є лише підстава для проведення реєстраційній дій, а не встановлення юридичного факту.

Державній реєстрації комплексу як одного об`єкту нерухомого майна передує виготовлення технічного паспорту, висновок експерта щодо можливості об`єднання, нотаріально завірена заява власника про згоду на присвоєння нової адреси, рішення органу місцевого самоврядування про присвоєння однієї адреси. Тобто, наразі, відсутній юридичний факт об`єднання в комплекс будівель, а тому будівля вагової, будівля охоронника та будівля зерноскладу є самостійними об`єктом оподаткування.

Крім того, у технічному паспорті зменшені розміри площі будівлі вагової та будівлі охоронника з 13,75 кв.м. на 12,4 кв.м. та з 13,20 кв.м. на 12.1 кв.м. відповідно. Саме зменшену площу представник позивача вважає базою оподаткуванням. Такі доводи судом також відхиляються з огляду на те, що база оподаткування об`єктів нежитлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, обчислюється контролюючим органом на підставі даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що безоплатно надаються органами державної реєстрації прав на нерухоме майно та/або на підставі оригіналів відповідних документів платника податків, зокрема документів на право власності (п.п. 266.3.2 п. 266.3 ст. 266 ПКУ).

Отже, з метою оподаткування податком на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, типи об`єктів нерухомості визначаються відповідно до пункту 14.1.129--1 статті 14 ПК України на підставі оригіналів документів, що підтверджують право власності на такі об`єкти.

Водночас, суд зауважує, що технічний паспорт не є правовстановлюючим документом на підставі якого визначається площа об`єкту нерухомого майна.

Отже, суд дійшов висновку, що усі об`єкти нерухомого майна, які належать позивача на праві приватної власності є самостійними о`бєктами оподаткування за якими має визначатись окремо ставка податку.

Стосовно податкового повідомлення-рішення від 18.05.2023 року №0, суд зазначає наступне.

Вказаним рішенням позивачу визначено податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки в розмірі 40492,60 грн. за об`єкт нерухомого майна площею 1246,08 (а.с.9).

Наказом Міністерства фінансів України від 28.12.2015 року N 1204, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22.01.2016 року за N 124/28254, затверджено Порядок надіслання контролюючими органами податкових повідомлень-рішень платникам податків (далі Порядок № 1204). У додатку 1 до цього Порядку наведена форма податкового повідомлення-рішення форми "Ф" - для платників податків-фізичних осіб, якщо відповідно до законодавства контролюючий орган самостійно визначає податкове зобов`язання платника податків з причин, не пов`язаних із порушенням податкового або іншого законодавства. Ця форма передбачає наявність детального розрахунку суми податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, який повинен містити таку інформацію: (1) Адреса місцезнаходження об`єкта житлової або нежитлової нерухомості; (2) Тип об`єкта; (3) Дата державної реєстрації набуття права власності; (4) Дата державної реєстрації припинення права власності; (5) Загальна площа об`єкта, кв. м; (6) Розмір частки у праві спільної власності на об`єкт, кв. м; (7) Сумарна загальна площа об`єктів житлової нерухомості або їх часток, кв. м; (8) Пільга у вигляді зменшення бази оподаткування, кв. м/кількість місяців; (9) Ставка податку, %; (10) Розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня звітного (податкового) року, грн. (11) Сума податкового зобов`язання розподілена пропорційно до питомої ваги загальної площі кожного з об`єктів житлової нерухомості, з урахуванням кількості місяців володіння таким об`єктом та підпункту 266.7.11 пункту 266.7 статті 266 Податкового кодексу України, грн. (к.11 = ((к.7 к.8) х к.9 х к.10) х (к.6 / к.7).

Перш за все суд зауважує про певні недоліки вказаного рішення, з огляду на відсутність/не заповнення усіх граф цього рішення. Так, зокрема у рішенні не заповнені графи 7, 8 та 9 (ставка податку, %).

У відзиві відповідач вказав, що податковий орган застосував ставку 0,5%.

Представник позивача у позові вказав на необхідність застосуванні ставки 0,2%.

Державним комітетом України по стандартизації, метрології та сертифікації затверджено і введено в дію наказом Держстандарту України від 17 серпня 2000 р. N 507 ''Державний класифікатор будівель та споруд ДК 018-2000'', який є складовою частиною Державної системи класифікації та кодування техніко-економічної та соціальної інформації.

Згідно класифікацією будівель та споруд до коду 1252.9 віднесено ''Склади та сховища''.

У Додатку 2 до рішення Компаніївської селищної ради Кіровоградської області від 17 червня 2021року №1370 «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки по Компаніївській селищної раді на 2022 рік» містить в собі розмежування за видами нерухомого майна, зокрема, пункт 11 «Будівлі житлові» із переліком за видами 111-1130.9; пункт 12 «Будівлі нежитлові» за видами 121-1273.

Так, за кодом 1252.9 визначено ''Склади та сховища інші'' та визначена ставка податку для фізичних осіб в розмірі 0,2%.

Згідно договору купівлі-продажу нежитлової будівлі від 11.09.2015 року позивач придбав нежитлову будівлю зерноскладу, така ж інформація вказана і в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна, отже о`бєктом оподаткування є зерносклад площею 1246,08 кв.м.

Суд погоджується із доводами представника позивача, з огляду на те, що об`єкт нерухомості ''зерносклад'' із площею 1246,08 кв.м. має оподатковуватись саме за ставкою податку 0,2%, розмір якої становить 13 гривень (6500 х 0,2%).

Отже, позивач має зобов`язання по сплаті податку на нерухоме майно (зерносклад) в розмірі 16199,04 грн. (13 х 1246,08).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про скасування податкового повідомлення-рішення від 18.05.2023 року №0 в частині визначення суми податкового зобов`язання із податку на нерухоме майна в сумі 24298,56 грн. (40497,60 16199,04) як протиправного.

Стосовно податкових повідомлень-рішень від 18.05.2023 року №0 та № 0-1123, суд зазначає наступне.

Спірним рішенням № 0-1123 позивачу визначено податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки в розмірі 429 грн. за об`єкт нерухомого майна площею 13,20 кв.м. (а.с.10), а рішенням № 0-1123 позивачу визначено податок на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки в розмірі 446,87 грн. за об`єкт нерухомого майна площею 13,75 кв.м. (а.с.11).

Зазначені рішення мають певний недолік, оскільки всупереч вимог Порядку № 1204 не заповнені графи 7, 8 та 9 (ставка податку, %).

У відзиві відповідач вказав, що податковий орган застосував ставку 0,5%.

Представник позивача у позові вказав на необхідність застосуванні ставки 0,2%.

Підпунктом 14.1.129-1 статті 14 ПК України визначено, що об`єкти нежитлової нерухомості - будівлі, їх складові частини, що не є об`єктами житлової нерухомості. До об`єктів нежитлової нерухомості відносяться:

а) будівлі готельні - готелі, мотелі, кемпінги, пансіонати, ресторани та бари, туристичні бази, гірські притулки, табори для відпочинку, будинки відпочинку;

б) будівлі офісні - будівлі фінансового обслуговування, адміністративно-побутові будівлі, будівлі для конторських та адміністративних цілей;

в) будівлі торговельні - торгові центри, універмаги, магазини, криті ринки, павільйони та зали для ярмарків, станції технічного обслуговування автомобілів, їдальні, кафе, закусочні, бази та склади підприємств торгівлі й громадського харчування, будівлі підприємств побутового обслуговування;

г) гаражі - гаражі (наземні й підземні) та криті автомобільні стоянки;

ґ) будівлі промислові та склади;

д) будівлі для публічних виступів (казино, ігорні будинки);

е) господарські (присадибні) будівлі - допоміжні (нежитлові) приміщення, до яких належать сараї, хліви, гаражі, літні кухні, майстерні, вбиральні, погреби, навіси, котельні, бойлерні, трансформаторні підстанції тощо;

є) інші будівлі.

Згідно ''Державного класифікатора будівель та споруд ДК 018-2000'' такі об`єкти нерухомого майна як будівля вагової та будівля охоронника не має окремого коду, водночас, до коду 127 віднесено '' Будівлі нежитлові інші''.

У Додатку 2 до рішення Компаніївської селищної ради Кіровоградської області від 17 червня 2021року №1370 «Про встановлення ставок та пільг із сплати податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки по Компаніївській селищної раді на 2022 рік» за кодом 127 визначено ''Будівлі нежитлові інші'' та визначена ставка податку для фізичних осіб в розмірі 0,3%.

Згідно договорів купівлі-продажу нежитлових будівель від 11.09.2015 року позивач придбав нежитлову будівлю вагову площею 13,75 кв.м. та будівлю охоронника площею 13,2 кв.м., така ж інформація вказана і в Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майна, отже о`бєктом оподаткування є будівлі вагової площею 13,75 кв.м. та будівлі охоронника 13.2 кв.м.

Вказані об`єкти нерухомого майна, як на переконання суду віднесені до коду 127 ''Будівлі нежитлові інші'' та мають бути оподатковані за ставкою 0,3%, розмір якої становить 19,5 гривень (6500 х 0,2%).

Отже, позивач має зобов`язання по сплаті податку на нерухоме майно (будівлю вагову) в розмірі 268,13 грн. (19,5 х 13,75), а та нерухоме майно (будівлю охоронника) в розмірі 257,40 гривень (19,5 х 13,2).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про скасування податкового повідомлення-рішення від 18.05.2023 року №0 в частині визначення суми податкового зобов`язання із податку на нерухоме майна в сумі 171,60 грн. (429 257,40) як протиправного.

Також підлягає скасуванню податкове повідомлення-рішення від 18.05.2023 року №0 в частині визначення суми податкового зобов`язання із податку на нерухоме майна в сумі 178,74 грн. (446,87 268,13) як протиправного.

Оскільки відповідачем безпідставно при визначені грошового зобов`язання застосована ставка 0,5 відсотка, що призвело до завищення податкових зобов`язань визначених спірними податковими повідомленнями-рішеннями, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до частини першої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України.

Згідно частини другої статті 77 КАС України, в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.

Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено правомірність прийняття оскаржуваних податкових повідомлень-рішень у частині застосування ставки податку в розмірі 0,5%.

Відповідно до частини 3 статті 139 КАС України, при частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору.

Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір за чотири позовні вимоги в сумі 3219 грн. (а.с.37, 45), які були зараховані до спеціального фонду Державного бюжету України (а.с.38, 46).

На підставі викладеного, враховуючи висновок суду про часткове задоволення позовних вимог, стягненню за рахунок бюджетних асигнувань відповідача витрати на оплату судового збору у сумі 1503,04 грн.:

- 644,16 грн. (1073,60 х 60%/100%);

- 429,44 грн. 1073,60 х 40% /100%);

- 429,44 грн. (1073,60 х 40% /100%).

Керуючись ст.ст. 77, 139, 246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ

Адміністративний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; код НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Кіровоградській області (вул. Велика Перспективна, 55, м. Кропивницький, Кіровоградська область, 25006; код ЄДРПОУ ВП 43995486) про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень задовольнити частково.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 18.05.2023 року №0 в частині визначення податкового зобов`язання із податку на нерухоме майна в сумі 24298,56 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області від 18.05.2023 року №0 в частині визначення податкового зобов`язання із податку на нерухоме майна в сумі 171,60 грн.

Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Кіровоградській області №0 в частині визначення суми податкового зобов`язання із податку на нерухоме майна в сумі 178,74 грн.

У задоволені решти позовних вимог відмовити.

Стягнути на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1503,04 гривень за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Кіровоградській області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене до Третього апеляційного адміністративного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Кіровоградський окружний адміністративний суд, у 30-денний строк, установлений статтею 295 КАС України.

Суддя Кіровоградського

окружного адміністративного суду Г.П. КАЗАНЧУК