Справа № 140/26760/23
Суддя: Дмитрук Валентин Васильович
Дата ухвалення: 2023-10-31 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 жовтня 2023 року ЛуцькСправа № 140/26760/23

Волинський окружний адміністративний суд у складі:

головуючого судді Дмитрука В.В.,

розглянувши у письмовому провадженні за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Дім кераміки ТД» до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів і карток відмови,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Дім кераміки ТД» (далі ТзОВ «Дім кераміки ТД») звернулося з адміністративним позовом до Львівської митниці про визнання протиправними та скасування: 1) рішень про коригування митної вартості товарів від 29.05.2023 №UA209000/2023/100270/2, від 07.06.2023 №UA209000/2023/100297/2, від 20.06.2023 №UA209000/2023/100343/2; 2) карток відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №№ UA209230/2023/001481, UA209230/2023/001566, UA209230/2023/001681.

В обґрунтування позову позивач вказав, що з метою митного оформлення товару (плитка керамічна глазурована) декларант позивача подав до Львівської митниці митні декларації (далі - МД) №23UA76U7, №23UA87U8, №23UA80U0 в яких загальна митна вартість товару визначена за основним методом. Однак відповідач відмовив у митному оформленні товару за заявленою вартістю і прийняв картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №№ UA209230/2023/001481, UA209230/2023/001566, UA209230/2023/001681 та рішення про коригування митної вартості товарів від 29.05.2023 №UA209000/2023/100270/2, від 07.06.2023 №UA209000/2023/100297/2, від 20.06.2023 №UA209000/2023/100343/2, визначивши митну вартість за резервним методом. При цьому митний орган дійшов висновку, що вартість товару, який ввозиться на митну територію України, не може бути визнана за вибраним декларантом методом з огляду на те, що подані документи не містять усіх даних для підтвердження митної вартості та містять розбіжності.

Позивач не погоджується із таким рішеннями й вважає, що для митного оформлення відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України (далі - МК України) декларант надав документи, які підтверджують заявлену митну вартість товару за першим методом. При цьому з повідомлення митного органу не зрозумілі причини для витребування усіх підряд документів, перелік яких зазначений в статті 53 МК України, без обґрунтування, які складові митної вартості потрібно підтвердити та в чому полягають сумніви митного органу.

Позивач вважає, що рішення прийняті всупереч положенням статей 54, 55, 64 МК України, без дотримання умов, передбачених частинами другою, третьою статті 53 Кодексу; у рішеннях не вказано джерела інформації, відсутній обґрунтований розрахунок числового значення скоригованої митної вартості.

З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.

Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 27.09.2023 відкрито спрощене позовне провадження у справі без проведення судового засідання та виклику сторін.

Представник відповідача у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позову обґрунтовуючи тим, що Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості, визначеної за основним методом, а саме наявні розбіжності у поданих до митного оформлення документах та відсутні відомості щодо обставин купівлі - продажу товару.

Вказала, що неможливо застосувати методи визначення митної вартості, а саме методу 2а (ст. 59 МК України) та методу 2б (ст. 60 МК України) з причини відсутності в митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (ст. 62 МК України) та методу 2г (ст. 63 МК України) з причини відсутності в митного органу вартісної основи для розрахунку митної вартості. Застосовано метод 2ґ (ст. 64 МК України).

Джерелом інформації для коригування митної вартості слугували наступні МД:

- для рішення №UA209000/2023/100270/2 - МД від 01.03.2023 №UA209230/2023/020864 де вартість подібного товару становить 0,67 дол. США за кг;

- для рішення №UA209000/2023/100297/2 - МД від 01.03.2023 №UA209230/2023/020864 де вартість подібного товару становить 0,67 дол. США за кг;

- для рішення №UA209000/2023/100343/2 - МД від 15.05.2023 №UA209230/2023/050549 де вартість подібного товару становить 0,6701 дол. США за кг.

Сума донарахованих митних платежів за рішеннями становить: №UA209000/2023/100270/2 від 29.05.2023 - 61653,72 грн; №UA209000/2023/100297/2 від 07.06.2023 - 55174,36 грн; №UA209000/2023/100343/2 від 20.06.2023 - 40304,16 грн.

Представник відповідача зазначила, що документи, що підтверджують заявлений рівень митної вартості, подані не в повному обсязі та містять розбіжності, складові митної вартості не можна вважати такими, що є документально підтверджені та піддаються обчисленню, що є порушенням вимог положень частини 21 статті 58 Митного кодексу.

Числове значення заявленої митної вартості перевірити в даному випадку не можливо.

Жодних письмових вимог про надання додаткових роз`яснень щодо формулювань, що наведені у гр.33 рішення не надходило.

Для визначення митної вартості митницею використано резервний метод визначення митної вартості.

Крім того, представник відповідача вважає, що сума витрат на надання правничої допомоги, яку заявляє представник позивача у позовній заяві до відшкодування, є завищеною.

У відповіді на відзив представник позивача вказав, що відповідачем не було належним чином обґрунтовано витребування більшої частини запитуваних документів, а тому доводи відзиву у цій частині є безпідставними.

Зазначив, що у порівняних деклараціях є значні розбіжності у використанні одиниці виміру товару, країні відправлення, асортименту товару, обсягу партії. Відповідач був зобов`язаний для цілей коригування митної вартості врахувати ці розбіжності та здійснити відповідні коригування та у спірних рішеннях надати детальні пояснення щодо зроблених коригувань з урахуванням таких розбіжностей, а також пояснити як визначалась митна вартість товару із врахуванням таких значних розбіжностей.

Між тим, у спірних рішеннях відповідач лише вказав номери та дати митних декларацій, на основі яких було здійснено коригування митної вартості товару, що визнається та не заперечуються відповідачем у відзиві, що не дає підстав вважати вказані рішення обґрунтованими та мотивованими. Представник позивача просив адміністративний позов задовольнити.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню з наступних мотивів та підстав.

Судом встановлено, що 18.07.2018 між ТзОВ «Дім Кераміки ТД» (Покупець) та компанією «Porcelaingres GmbH» (Продавець) було укладено договір купівлі - продажу №02-2018 (а.с.23-26), згідно з п. 1.1. якого Продавець продає, а Покупець купляє керамічну плитку торгових марок «Porcelaingres», «Graniti Fiandre» та «A.Riostea» на умовах FCA - склад продавця згідно з Інкотермс 2010.

Відповідно до п. 2.2., 2.3. контракту було передбачено, що умовами оплати є 100% попередня оплата в розмірі, вказаному в проформі - інвойс, яка видається як остаточне підтвердження замовлення для кожного окремого замовлення, зробленого Покупцем. Валюта платежу - євро.

У п. 5.1. контракту врегульовано, що кожна проформа - інвойс і кінцевий оригінальний інвойс мають посилатись на відповідне замовлення, зроблене Покупцем. У ньому також має вказуватись дата, товар, його кількість, ціна і кінцева вартість. Продавець також зобов`язаний відправити в комплекті копію експортної декларації.

1. Для митного оформлення ввезеного на територію України товару: «Плитка керамічна глазурована чи не глазурована: Плитка 60х60 Quarz.cеner.ants 2cm - 108 кв.м; Плитка 60х60 Urban Grey 2 cm - 114,48 кв.м; Плитка 60х60 Urban Dove 2 cm - 172,8 кв.м; Плитка Neo Grey STR.R11 2 cm - 86,4 кв.м. Торговельна марка: Porcelaingres. Країна виробництва: EU. Виробник: Porcelaingres GmbH» декларантом подано МД №23UA76U7 (а.с.27).

Фактурна вартість імпортованого товару становить 4 816,80 євро (еквівалентно 224 380,68 грн), з урахуванням транспортних витрат у сумі 35 000,00 грн.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом в електронному повідомленні декларанту запропоновано подати такі документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На вимогу митниці декларант надав: банківський платіжний документ - SWIFT повідомлення від 17.05.2023, яким було здійснено 100% попередню оплату вартості товару в сумі 4 816,80 євро із посиланням на вищезазначену проформу та контракт, як підстави для проведення платежу; рахунок-проформу №564 від 12.05.2023; витяг з мережі інтернет щодо вартості ідентичного товару.

Позивачу було відмовлено у митному оформленні товару шляхом прийняття картки відмови №UA209230/2023/001481 відповідно до Рішення про коригування митної вартості від 29.05.2023 №UA209000/2023/100270/2 (а.с.56-57).

Як зазначено у графі 33 рішення, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: - подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МК України, не містить всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 29.05.2023 №134 не містить відомостей щодо складових (навантаження, страхування тощо), таким чином, відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог положень частини 21 ст. 58 МК України.

Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала митна декларація від 01.03.2023 №UA209230/2023/020864 де вартість подібного товару становить 0,67 дол. США за кг.

2. Для митного оформлення ввезеного на територію України товару: «Плитка керамічна глазурована чи не глазурована: Плитка 60х30 Atlanta Anthrazit - 212, 4 кв. м, Плитка 60х30 Atlanta Anthrazit 46,8 кв. м, Плитка 60x30 Urban White 8 mm - 57,6 кв. м, Плитка 60x30 Urban White 8 mm - 167,04 кв.м, Плитка 60x60 Neo Grey str.r11 2 cm - 308,88 кв. м. Торговельна марка: Porcelaingres. Країна виробництва: EU. Виробник: Porcelaingres GmbH» декларантом подано МД №23UA87U8.

Фактурна вартість імпортованого товару становить 5 508,00 євро (еквівалентно 250 328,10 грн), з урахуванням транспортних витрат у сумі 35 000,00 грн.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом в електронному повідомленні декларанту запропоновано подати такі документи: зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На вимогу митниці декларант надав: банківський платіжний документ - SWIFT повідомлення від 24.05.2023, яким було здійснено 100% попередню оплату вартості товару в сумі 5 508,00 євро із посиланням на вищезазначену проформу та контракт як підстави для проведення платежу; рахунок-проформу №541 від 09.05.2023 та №565 від 12.05.2023; витяг з мережі інтернет щодо вартості ідентичного товару.

Позивачу було відмовлено у митному оформленні товару шляхом прийняття картки відмови №UA209230/2023/001566 відповідно до Рішення про коригування митної вартості від 07.06.2023 №UA209000/2023/100297/2 (а.с.78-79).

Як зазначено у графі 33 рішення, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: - подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МК України, не містить всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена. Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг від 02.06.2023 №63 не містить відомостей щодо складових (навантаження, страхування тощо), таким чином, відомості щодо складових митної вартості не підтверджено документально та не піддаються перевірці, що є порушенням вимог положень частини 21 ст. 58 МК України. Експортна декларація країни відправлення не містить числових даних для перевірки.

Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала митна декларація від 01.03.2023 №UA209230/2023/020864 де вартість подібного товару становить 0,67 дол. США за кг.

3. Для митного оформлення ввезеного на територію України товару: «Плитка керамічна глазурована чи не глазурована: Плитка 60х30 Black Ardesia Str 8 mm - 146,88 кв. м, Плитка 60х30 Atlanta Anthrazit 118,8 кв. м, Плитка 60x30 CS Night 6mm - 180 кв.м, Плитка 100x100 Black Diamond 6mm - 260 кв.м, Плитка 60x60 Urban Dove 2 cm - 241,92 кв. м. Торговельна марка: Porcelaingres. Країна виробництва: EU. Виробник: Porcelaingres GmbH» декларантом подано МД №23UA80U0 (а.с.81).

Фактурна вартість імпортованого товару становить 7 247,60 євро (еквівалентно 325 491,06 грн), з урахуванням транспортних витрат у сумі 35 000,00 грн.

Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, заявленого до митного оформлення, митним органом в електронному повідомленні декларанту запропоновано подати такі документи: якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів (рахунок на перевезення, договір на перевезення); виписку з бухгалтерської документації; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.

На вимогу митниці декларант надав: банківський платіжний документ - SWIFT повідомлення від 08.06.2023, яким було здійснено 100% попередню оплату вартості товару в сумі 7 242,60 євро із посиланням на вищезазначену проформу та контракт, як підстави для проведення платежу; рахунок-проформу №687 від 07.06.2023; витяг з мережі інтернет щодо вартості ідентичного товару.

Позивачу було відмовлено у митному оформленні товару шляхом прийняття картки відмови №UA209230/2023/001681 відповідно до Рішення про коригування митної вартості від 20.06.2023 №UA209000/2023/100343/2 (а.с.84-85).

Як зазначено у графі 33 рішення, митна вартість не може бути визнана з наступних причин: - подані до митного оформлення документи згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій та третій статті 53 МК України, не містить всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена.

Під час здійснення митного контролю було опрацьовано інформацію, що міститься у наданих до митного оформлення товаросупровідних документах: - відповідно до вимог п. 5.1 контракту від 18.07.2018 №02-2018 продавець має надати покупцю у тому числі копію експортної декларації країни відправлення, а також комерційні документи де вказується вартість товару. Однак, декларантом надано митному органу замість експортної митної декларації, декларацію яка не містить числових значень вартості товару який оцінюється, що унеможливлює перевірку митної вартості товару; - згідно наданої до митного контролю CMR від 15.06.2023 №162525 у графах 16 та 23 зазначено, що перевізником товару являється Підприємець ОСОБА_1 . Разом з тим, до митного оформлення декларантом надано рахунок про надання транспортно-експедиційних послуг від 15.06.2023 №МЛ0615-0005 та Заявку від 12.06.2023 №МЛЗ-220825-001-1 згідно якої виконавцем по доставці товару являється ТОВ «Морітан Логістик». Будь-який договір доручення чи інший посередницький договір між вищезазначеними суб`єктами, декларантом митному органу не надавався, що не дає можливості перевірити правильність нарахування транспортних витрат на перевезення, а відповідно числового значення рівня митної вартості товару. Таким чином, Львівською митницею були встановлені невідповідності у поданих документах та відсутність належних відомостей, які обґрунтовують заявлені числові значення митної вартості.

Джерелом інформації для коригування митної вартості товару слугувала митна декларація від 15.05.2023 №UA209230/2023/050549 де вартість подібного товару становить 0,6701 дол. США за кг.

Позивач, не погоджуючись із рішеннями відповідача, звернувся до суду із цим позовом.

Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Засади державної митної справи, в тому числі процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України.

Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товарів.

Згідно з частиною першою статті 248 МК України митне оформлення розпочинається з моменту подання митному органу декларантом або уповноваженою ним особою митної декларації або документа, який відповідно до законодавства її замінює, та документів, необхідних для митного оформлення, а в разі електронного декларування - з моменту отримання митним органом від декларанта або уповноваженої ним особи електронної митної декларації або електронного документа, який відповідно до законодавства замінює митну декларацію.

Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.

Відповідно до частини шостої статті 257 МК України умови та порядок декларування, перелік відомостей, необхідних для здійснення митного контролю та митного оформлення, визначаються цим Кодексом. Положення про митні декларації та форми цих декларацій затверджуються Кабінетом Міністрів України, а порядок заповнення таких декларацій та інших документів, що застосовуються під час митного оформлення товарів, транспортних засобів комерційного призначення, - центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику.

Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.

Згідно із частиною першою статті 51 МК України митна вартість товарів, що переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу.

Згідно із частинами першою - третьою статті 52 цього ж Кодексу заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з митним органом; 2) подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням митному органу додаткової інформації. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, мають право: 1) надавати митному органу (за наявності) додаткові відомості у разі потреби уточнення інформації; 2) на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі визнання митним органом заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю; у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої статті 55 цього Кодексу; 3) проводити цінову експертизу договору (контракту) шляхом залучення експертів за власні кошти; 4) оскаржувати у порядку, визначеному главою 4 цього Кодексу, рішення митного органу щодо коригування митної вартості оцінюваних товарів та бездіяльність митного органу щодо неприйняття протягом строків, встановлених статтею 255 цього Кодексу для завершення митного оформлення, рішення про визнання митної вартості оцінюваних товарів; 5) приймати самостійне рішення про необхідність коригування митної вартості після випуску товарів; 6) отримувати від митного органу інформацію щодо підстав, з яких митний орган вважає, що взаємозв`язок продавця і покупця вплинув на ціну, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари; 7) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації про причини, за яких заявлена ними митна вартість не може бути визнана; 8) у випадках та в порядку, визначених цим Кодексом, вимагати від митного органу надання письмової інформації щодо порядку і методу визначення митної вартості, застосованих при коригуванні заявленої митної вартості, а також щодо підстав для здійснення такого коригування.

Як передбачено частинами першою - п`ятою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення. Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування. У разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини. У разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію). Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.

Відповідно до частин першої-третьої статті 54 МК України контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів. Прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана митним органом; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною митним органом; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням митного органу про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу Х цього Кодексу в розмірі, визначеному митним органом відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.

Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний. Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між митним органом та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій митний орган та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.

Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.

Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.

При цьому, лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.

Разом з тим, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.

На думку суду, виходячи із встановлених обставин справи та досліджених доказів, відповідач безпідставно відмовив у визнанні заявленої митної вартості вказаного вище товару, з огляду на таке.

Щодо підстави не визнання митної вартості товарів за обраним декларантом методом: рахунки-фактури про надання транспортно-експедиційних послуг від 02.06.2023 №63 та від 29.05.2023 №134 не містить відомостей щодо складових (навантаження, страхування тощо), судом встановлено наступне.

Відповідачу було надано довідку від 21.06.2023 перевізника - ТОВ «ДРБ-Транс», у якій вказано, що завантаження товару здійснювалось їх водієм особисто за допомогою наданих продавцем на складі засобів завантаження (рокли - гідравлічні навантажувачі). Також перевізник повідомив, що він часто практикує здійснення навантаження особисто водієм за допомогою засобів навантаження, оскільки існують вимоги щодо навантаження вага на вісь, а також відповідають за вантаж який доставляється і від того, як буде завантажено товар залежить ці фактори. Особливо, якщо це стосується товару, який легко може бути пошкоджений, як наприклад, керамічна плитка.

Перевізник також повідомив, що за завантаження товару додаткових коштів від замовників не бере і відповідно Товариству з обмеженою відповідальністю «Дім кераміки ТД» будь-які рахунки за навантаження не виставляли та не збираються виставляти у майбутньому, оскільки вважає це частиною своєї роботи по перевезенню та належній доставці вантажу у відповідному придатному стані.

У цій ж довідці перевізник зазначив, що страхування товару не здійснювалось, а також підтвердив вартість послуг з перевезення вантажу за маршрутом Vetschau (Німеччина) м.Луцьк Україна у розмірі 40 000,00 грн, з яких 35 000,00 грн вартість транспортування вантажу до кордону України (м/п Шегині), та які були оплачені позивачем у повному обсязі (а.с.94).

Крім того, на підтвердження вартості перевезення вантажу відповідачу було додатково надано акт надання послуг №134 від 30.05.2023 та платіжну інструкцію від 09.06.2023 №668 про повну оплату вартості послуг перевізника (а.с.92-93).

Також, відповідно до довідки перевізника від 19.06.2023, навантаження товару на автомобіль здійснювалось її водієм із використанням засобів завантаження, які були наявні на складі продавця товару. При цьому, вартість таких послуг перевізник не встановлювала для замовника, оскільки будь-яких матеріальних затрат на завантаження товару не несли та були зацікавлені у правильному завантажені плитки в автомобіль з метою збереження її цілісності під час перевезення.

У цій ж довідці перевізник повідомила, що страхування товару не здійснювалось, а також підтвердила вартість послуг із транспортування вантажу до кордону України (пункт пропуску Шегині) становила 35 000,00 грн, що відображено у рахунку №63 від 02.06.2023. Загальна вартість транспортних послуг (до м. Луцьк) становить 40 000,00 грн (а.с.97).

Крім того, на підтвердження вартості перевезення вантажу відповідачу було надано акт надання послуг №63 від 08.06.2023 та платіжну інструкцію від 05.07.2023 №709 про повну оплату вартості послуг перевізника (а.с.95-96).

Щодо сумніву митного органу про наявність розбіжностей між особою перевізника і експедитора та ненадання відповідного договору доручення.

Відповідач під час контролю правильності визначення декларантом митної вартості партії-3 товару за основним методом зазначив, що згідно CMR від 15.06.2023 №162525 перевізником товару зазначено підприємця ОСОБА_1 . До митного оформлення декларантом надано рахунок про надання транспортно-експедиційних послуг від 15.06.2023 №МЛ0615-0005 та заявку від 12.06.2023 №МЛЗ-220825-001-1 згідно якої виконавцем по доставці товару являється ТОВ Морітан Логістик. Будь-який договір доручення чи інший посередницький договір між вищезазначеними суб`єктами, декларантом митному органу не надавався.

Позивач зазначив, що дане перевезення між ТзОВ «Дім Кераміки ТД» та ТОВ «Морітан Логістик» здійснювалося на підставі Заявки №МЛЗ-220825-001-1 від 12.06.2023 до договору №МЛЗ-220825-001 від 25.08.2022 (а.с.43, 44-46). По факту, ТОВ «Морітан Логістик» у таких відносинах виступив експедитором замовленого перевезення вантажу, про що було також зазначено у Заявці.

За договором транспортного експедирування клієнт доручає, а Експедитор приймає на себе зобов`язання від імені та за рахунок Клієнта організувати перевезення вантажів автомобільним транспортом як на території України так і за її межами.

У даному випадку ТОВ «Морітан Логістик» здійснювало саме організацію перевезення вантажу. Тому, в цьому випадку експедитором було залучено до перевезення вантажу - ФОП ОСОБА_1 .

При цьому, позивач не замовляв у такого підприємця послуг з перевезення вантажу, а взаємовідносини мали місце із експедитором - ТОВ «Морітан Логістик», яке вже самостійно залучало до надання послуг третіх осіб, а тому позивач не зобов`язаний був додатково надавати підтвердження вартості послуг ФОП ОСОБА_1 .

В той же час, даний факт підтверджується ще й тим, що згідно із Заявкою спірний вантаж мав перевозитись автомобілем НОМЕР_1 / НОМЕР_2 . Згідно із МД вантаж перевозився автомобілем саме з такими номерними знаками.

Крім того, у довідці від 07.07.2023, експедитор підтверджує, що перевезення вантажу за маршрутом Vetschau (Німеччина) - м.п. Краківець - місто Луцьк Волинська область автомобілем MAN НОМЕР_1 / НОМЕР_2 за заявкою №МЛЗ-220825-001-1 від 12.06.2023 здійснювалось підприємцем ОСОБА_1 , який був залучений до даного перевезення на підставі укладеного договору, надати який товариство не може у зв`язку із конфіденційністю (а.с.100).

Тобто, експедитором підтверджено залучення стороннього перевізника до перевезення вантажу.

Заявка №МЛЗ-220825-001 від 12.06.2023 подавалась відповідачу під час митного оформлення товару. У свою чергу митний орган не звертав увагу позивача на необхідності надання такого документу.

Суд зазначає, що митна декларація країни відправлення відповідно до частини 3 статті 53 МК України є документом, який митний орган вправі додатково витребувати з метою усунення розбіжностей, підробки чи неточності виявлених у документах, які підтверджують митну вартість та вказані у частині 1 статті 53 МК України. Митна декларація країни відправлення не є документом, який підтверджує митну вартість товару, тому митний орган не міг посилатися на виявлені у ній розбіжності.

Суд зауважує, що відповідно до приписів статті 53 МК України митниця має право запитувати додаткові документи в разі виявлення під час митного оформлення розбіжностей в документах, перелік яких визначений частиною 2 даної статті.

При цьому, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 Митного кодексу України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.

Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 04.09.2018 у справі №808/9123/15, від 20.02.2018 у справі №809/1884/16.

Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.

Враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12.03.2019 у справі №826/2313/16 та 13.06.2019 у справі №820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товарів, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.

Як вбачається з оскаржуваних рішень, відповідач митну вартість визначив за другорядним методом резервним. Його застосування передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях.

Відповідно до пункту 2.1 Правил заповнення рішення про коригування митної вартості товарів, затверджених наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №598, у рішенні про коригування митний орган поряд з обов`язковим зазначенням номера та дати митної декларації, яка була взята за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, повинен навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяг партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо; також у разі визначення митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу зазначаються докладна інформація та джерела, які використовувалися митним органом при її визначенні. Зазначається послідовність застосування методів визначення митної вартості та причин, через які не був застосований кожний з методів, що передує методу, обраному митним органом.

Таким чином, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд в постанові від 08.02.2019 в справі №825/648/17 (№ К/9901/16592/18).

Суд констатує, що в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів зазначено, що за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів взята цінова інформація наявна в митного органу за митною декларацією №UA209230/2023/020864 від 01.03.2023 на рівні 0,67 дол.США за кг, №UA209230/2023/050549 від 15.05.2023 на рівні 0,6701 дол.США за кг, жодних пояснень щодо зроблених коригувань, ідентичності товару, який оформлявся на підставі вказаної МД не наведено.

Крім того, суд зазначає, що сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю схожих товарів, що розмитнювались цією чи іншими особами у попередніх періодах, не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товару. При прийнятті оскаржуваних рішень відповідачем використано виключно інформацію з бази даних митного органу, тобто при винесенні спірних рішень відповідач спирався не на документи, подані декларантом до митного оформлення, а на вже наявну в митного органу цінову інформацію.

Також, Верховний Суд у постанові від 21.12.2018 по справі №815/228/17 дійшов висновку, що наявність в інформаційних базах даних митного органу інформації про те, що у попередні періоди аналогічні товари були розмитнені із зазначенням більшої митної вартості, жодним чином не доводить неправильність її визначення позивачем, оскільки митна вартість залежить від ряду обставин і визначається в кожному конкретному випадку.

Враховуючи встановлені обставини справи та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку, що подані позивачем до митного оформлення документи були достатніми для підтвердження заявленої за ціною договору митної вартості товару. При цьому, подані документи не містили розбіжностей чи ознак підробки, водночас підтверджували числові значення митної вартості.

В адміністративних процедурах із митного контролю та митного оформлення митний орган повинен обґрунтувати (довести) законність свого рішення; відповідно рішення митного органу не може ґрунтуватися на припущеннях, на сумнівах про повноту і достовірність відомостей про заявлену митну вартість товару; висновки цього органу повинні ґрунтуватися на достовірних і вичерпних доказах.

Враховуючи вищезазначене, суд дійшов до висновку, що позивач надав усі наявні та достатні документи, передбачені МК України, необхідні для визначення митної вартості, та які містять повну інформацію про митну вартість. Натомість відповідачем не обґрунтовано ціну, яка визначена ним у оскаржуваних рішеннях, митний орган не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар та не дають можливість здійснити митне оформлене товару за визначеним декларантом основним методом - за ціною договору.

Таким чином, картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №№ UA209230/2023/001481, UA209230/2023/001566, UA209230/2023/001681 і рішення про коригування митної вартості товарів від 29.05.2023 №UA209000/2023/100270/2, від 07.06.2023 №UA209000/2023/100297/2, від 20.06.2023 №UA209000/2023/100343/2 є необґрунтованими та безпідставними, не ґрунтується на нормах чинного законодавства, тому їх слід визнати протиправними та скасувати, а позов задовольнити.

Крім того, відповідно до статті 244 КАС України суд під час ухвалення рішення вирішує, як розподілити між сторонами судові витрати.

Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.

Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у сумі 16 104,00 грн, сплачений відповідно до платіжних інструкцій від 05.09.2023 №39 та від 18.09.2023 №64.

Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262, 295 Кодексу адміністративного судочинства України, суд

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити.

Визнати протиправними та скасувати рішення Львівської митниці про коригування митної вартості товарів від 29.05.2023 №UA209000/2023/100270/2, від 07.06.2023 №UA209000/2023/100297/2, від 20.06.2023 №UA209000/2023/100343/2 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №№ UA209230/2023/001481, UA209230/2023/001566, UA209230/2023/001681.

Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Львівської митниці (79000, Львівська область, місто Львів, вулиця Т.Костюшка, будинок 1, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Дім кераміки ТД» (43023, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Конякіна, 18А, ) судовий збір у розмірі 16 104 (шістнадцять тисяч сто чотири) гривні 00 копійок.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого статтею 295 КАС України. У разі подання апеляційної скарги рішення якщо його не скасовано, набирає законної сили після закінчення апеляційного розгляду справи.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя В.В. Дмитрук