Справа № 420/5830/22
Суддя: Єфіменко К.С.
Дата ухвалення: 2023-11-01 00:00:00+02
Юрисдикція: administrative

Справа № 420/5830/22
01 листопада 2023 року м. Одеса
До Одеського окружного адміністративного суду надійшов позов ОСОБА_1 до Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області, за результатом якого позивач просить:
визнати протиправною бездіяльність Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області у неприйнятті рішення по заявi вiд 14.12.2021 року;
зобов`язати Дальницьку сільську раду Одеського району Одеської області подати суду у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення. Строк подачі звіту прошу встановити не більше 1-го тижня (це половина строку затвердження проекту землеустрою - відповідно до п. 9 статті 118 ЗКУ, мною заявляється половина строку оскільки це буде повторний розгляд з врахуванням висновків, встановлених судом);
стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі однієї мiнiмальної заробітної плати.
Визнано протиправною бездіяльність Дальницької сільської ради Одеського району Одеської області у неприйнятті рішення по заявi вiд 14.12.2021 року.
26 жовтня 2023 року до суду надійшла заява позивача в порядку ст. 382 КАС України, в якій позивач поросить: зобов`язати відповідача подати Звіт про виконання судового рішення.
В обґрунтування зазначеної заяви зазначено, що станом на 26.10.2023р. судове рішення не виконано.
Розглянувши заяву про встановлення судового контролю, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується клопотання позивача, суд дійшов наступних висновків.
Положення ст.382 КАС України не передбачають строку та порядку вирішення судом питань, визначених цією нормою.
Статтею 382 КАС України передбачено, що суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Суд зазначає, що положення ч.1 ст.382 КАС України кореспондують з положеннями ч.6 ст.246 КАС України, згідно з якими у резолютивній частині рішення суду першої інстанції зазначається встановлений судом порядок та строк виконання рішення, встановлений судом строк для подання суб`єктом владних повноважень - відповідачем до суду першої інстанції звіту про виконання постанови, якщо вона вимагає вчинення певних дій.
Тобто, встановити судовий контроль за виконанням рішення суб`єктом владних повноважень - відповідачем у справі суд першої інстанції може під час прийняття рішення у справі.
Такий контроль здійснюється судом першої інстанції шляхом зобов`язання надати звіт про виконання судового рішення, розгляду поданого звіту на виконання рішення суду першої, апеляційної чи касаційної інстанцій, а в разі неподання такого звіту - встановленням нового строку для подання звіту із накладенням штрафу.
При цьому, судовий контроль по даній справі при винесенні рішення Одеського окружного адміністративного суду від 16 вересня 2021р. не встановлювався.
Суд зазначає, що інститут судового контролю за виконанням судового рішення спрямований на забезпечення права особи на ефективний судовий захист в адміністративному судочинстві. Зі змісту наведеної правової норми випливає, що зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.
Відповідно до ст.129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
За приписами ч.ч.1,2 ст.370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно з ч.4 ст.372 КАС України примусове виконання судових рішень в адміністративних справах здійснюється в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ст.1 Закону України Про виконавче провадження від 02 червня 2016 року № 1404-VIII виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.
З огляду на вищенаведені норми законодавства, суд зазначає, що рішення суду, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи.
Це забезпечується, в першу чергу, через примусове виконання судових рішень відповідно до Закону України Про виконавче провадження. Зобов`язання суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення є правом суду, яке має застосовуватися у виключних випадках.
Таким чином, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення заяви позивача.
Керуючись ст. ст. 243, 252, 256, 295, 372, 382 КАС України, суд -
Ухвала суду набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 256 КАС України, та може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції в порядку ст.295 КАС України.

Суддя К.С. Єфіменко